Справа № 344/9566/18
Провадження № 1-кс/344/4135/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , яка підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190, ч.3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_5 , 02.11.2010 будучи засудженою Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Проте, ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробила, а продовжила свою протиправну діяльність у м. Івано-Франківську, де у продовж 2012 2014 року, повторно вчинила аналогічні корисливі умисні злочини при наступних обставинах. Так, в 2012 році ОСОБА_5 працювала в харчовому кіоску по АДРЕСА_1 , куди неодноразово приходив ОСОБА_6 , що працював адміністратором в магазині «Зоряний» та купляв продукти харчування та таким чином візуально зналися. У вказаний період часу ОСОБА_5 пішла в магазин «Зоряний», де відбулося їхнє знайомство та під час якого вона позичила в ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 грн., які вчасно повернула та почали підтримували дружні відносини. На початку 2012 року, ОСОБА_5 знаючи про те, що між нею та ОСОБА_6 склалися довірливі взаємовідносини, вирішила обманути його та таким чином заволодіти його коштами. З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_6 та попросила позичити грошові кошти для нібито оформлення працевлаштування в установі суду м. Київ. На прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в січні 2012 року позичив їй грошові кошти в сумі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 4 793,82 грн., в лютому 2012 року - 800 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 6 389,36 грн.; в березні 2012 року 6 000 грн. Крім того, в березні 2012 року ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_6 з проханням позичити грошові кошти для нібито проведення операцій по придбанню промислових товарів. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 позичив їй грошові кошти в сумі 6000 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 4 790,40 грн. та 800 Євро, що згідно курсу НБУ становили 8 399,76 грн. В травні 2012 року ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_6 з проханням позичити грошові кошти нібито для оформлення ліцензії валютно-обмінного пункту. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 позичив їй грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ в загальній сумі становили 31 940,80 грн., а наступного дня, передав їй грошові кошти в сумі 350 Євро, що згідно курсу НБУ становили 2 796,40 грн. У подальшому, в травні 2013 року ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_6 з проханням позичити грошові кошти нібито для започаткування і розвитку бізнесу щодо забезпечення і функціонування ломбарду. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про започаткування власного бізнесу як реальність, ОСОБА_6 позичив їй грошові кошти в сумі 10000 грн. та 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 4 795,80 грн. В грудні 2013 року ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, на прохання ОСОБА_6 повернути йому позичені кошти, які необхідні для лікування, переконала його в оформлення кредиту в банківських, які останній витратить на лікування за кордоном, а сама за час його відсутності буде здійснювати виплату кредиту. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про ведення бізнесу як реальність про оплату кредиту, ОСОБА_6 здійснив оформлення кредитних договорів в банківських установах «ОТП банку», «Першому українському міжнародному банку», «Міжнародному банку», «Ідея Банку», «Альфа Банку» та «Укрсиббанку», на грошові кошти в загальній сумі 140 000 грн., які передав ОСОБА_5 , а остання не виконала обіцянки та не виплатила кредит. Про отримання грошових коштів ОСОБА_5 написала розписку, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 10.03.2014, однак у вказаний термін грошові кошти не повернула, а використала на власні потреби. Крім того, 05.02.2014 ОСОБА_5 використовуючи особливі довірчі стосунки з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, на прохання ОСОБА_6 зняти з його карткового рахунку «ПриватБанку» грошові в сумі 500 грн., що був хворий та перебував у безпорадному стані, здійснила зняття грошових коштів в сумі 28 000 грн. Таким чином, ОСОБА_5 на протязі 2012 2014 року позичила в ОСОБА_6 грошові кошти в загальній сумі 247 906,34 грн., які не мала наміру повертати, а привласнила та використала на свої потреби, внаслідок чого завдала ОСОБА_6 матеріальні збитки у великих розмірах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, будучи знайомою з дружиною ОСОБА_6 ОСОБА_7 , з квітня 2012 року, ОСОБА_8 приходила за місцем проживання останньої, так як нібито допомагала в оформленні дозволів на встановлення автономного опалення. Увійшовши в довіру до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, в жовтні 2013 року прийшла до її помешкання, що знаходиться в АДРЕСА_2 , з проханням позичити грошові кошти нібито для погашення недостачі коштів в ломбарді її подруги, які поверне в той же день. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про необхідність погашення недостачі коштів в ломбарді її подруги як реальність, ОСОБА_7 позичила їй грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 15 986 грн. Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, в жовтні 2013 року ОСОБА_5 через знайомого на ім`я ОСОБА_9 познайомилась на торговому ринку в м. Івано-Франківську по вул. Є.Коновальця з ОСОБА_10 , якому повідомила про те, що є працівницею Івано-Франківського міського суду. Увійшовши в довіру до ОСОБА_10 , ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_10 з проханням позичити грошові кошти нібито для особистих потреб, пов`язаних із роботою, які поверне упродовж одного місяця. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи наведені нею доводи про необхідність грошових коштів для власних потреб як реальність, ОСОБА_10 позичив їй грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 15 986,00 грн. Про отримання грошових коштів ОСОБА_5 написала розписку, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 05.11.2013, однак у вказаний термін грошові кошти не повернула, а використала на власні потреби. У подальшому, 23.07.2014 ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_10 з проханням позичити грошові кошти нібито для переведення в готівку, які є на її картковому рахунку, при цьому повідомила, що має довіреність від спілки чорнобильців на отримання коштів і представила платіжне доручення № 12106444 від 15.07.2014 про перерахування Казначейством на рахунок ТОВ «Українська спілка чорнобильців» в сумі 234 610 грн. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_10 позичив їй грошові кошти в сумі 400 доларів США, що згідно курсу НБУ в загальній сумі становили 4 657,76 грн., а наступного дня 24.07.2014, ОСОБА_10 знову передав їй грошові кошти в сумі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 7 009,68 грн. Про отримання грошових коштів ОСОБА_5 написала розписки, у якій вказала, що поверне грошові кошти, однак грошові кошти не повернула, а використала на власні потреби.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, ОСОБА_5 будучи клієнтом ПАТ «Ідея Банку», що знаходився в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 53Б, познайомилася з ОСОБА_11 , яка працювала на посаді спеціалістом з обслуговування клієнтів. Увійшовши в довіру до ОСОБА_11 , ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, в квітні 2013 року звернулася до неї з проханням позичити грошові кошти нібито для оплати орендованого приміщення та оплати послуги особі, яка допомагала їй в оформленні документації з приводу отримання ліцензії на зайняття нотаріальною діяльністю, які поверне через 3-5 днів. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про необхідність оплати орендованого приміщення та оплати послуг особи, яка допомагала в оформленні документації з приводу отримання ліцензії на зайняття нотаріальною діяльністю як реальність, ОСОБА_7 позичила їй грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 3 197,2 грн. та 5500 Євро, що згідно курсу НБУ становили 5 629,25 грн. В червні 2014 року, ОСОБА_5 використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, знову звернулася до ОСОБА_11 та попросила позичити їй додаткові кошти нібито для їхнього вкладення в різні сфери. На прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_11 позичила їй грошові кошти в сумі 112 200 грн. та 180 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 2 093,61 грн. Про отримання грошових коштів ОСОБА_5 написала розписки, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 08.09.2014, однак у вказаний термін грошові кошти не повернула, а використала на власні потреби. Таким чином, ОСОБА_5 на протязі 2012 року позичила в ОСОБА_11 грошові кошти в загальній сумі 123 120,09 грн., які не мала наміру повертати, а привласнила та використала на свої потреби, внаслідок чого завдала значну шкоду ОСОБА_11 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, у квітні 2014 року ОСОБА_5 , перебуваючи біля Івано-Франківського академічного обласного музично-драматичного театру імені І.Франка, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, 42, привернула увагу ОСОБА_12 , нібито шукаючи в траві загублену річ. Увійшовши при зустрічі в довіру до ОСОБА_12 з приводу втрати загубленої речі, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_12 з проханням позичити грошові кошти, які нібито їй терміново необхідні для особистих потреб, які поверне наступного дня з виторгу кіоску, що знаходиться біля магазину «Зоряний» по вул. С.Бандери. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про термінову необхідність грошових коштів як реальність, ОСОБА_12 позичив їй грошові кошти в сумі 800 грн., які йому не повернула.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, ОСОБА_5 , протягом тривалого часу була знайомою з ОСОБА_13 . Перебуваючи в довірчих відносинах з ОСОБА_13 , ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вересні 2014 року звернулася до нього з проханням позичити грошові кошти, які нібито їй терміново необхідні для особистих потреб, які поверне на початку січня 2015 року, а також тоді, коли отримає грошові кошти з Обласного Казначейства. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про термінову необхідність грошових коштів як реальність, ОСОБА_13 у період з вересня 2014 року по січень 2015 року позичив їй грошові кошти в загальній сумі 53 000 грн., з яких йому повернула 2000 грн., а решту грошей в сумі 51 000 грн. не повернула та використала на власні потреби, в результаті чого спричинила ОСОБА_13 матеріальну шкоду.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, в жовтні 2013 року ОСОБА_5 через знайому ОСОБА_14 познайомилась в приміщенні харчового кіоску, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. С.Бандери з ОСОБА_15 , якій повідомила про те, що є працівницею Івано-Франківського міського суду, займається господарською діяльністю, а також надає юридичні послуги. Увійшовши при зустрічі в довіру до ОСОБА_15 , ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, в травні 2013 року звернулася до ОСОБА_15 з проханням позичити грошові кошти, які необхідні для судової справи. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про необхідність грошових коштів як реальність, ОСОБА_15 двічі позичила їй грошові кошти в сумі по 1400 Євро, а в загальному 2800 Євро, з яких повернула 1800 Євро, а решту грошей в сумі 1000 Євро, що згідно курсу НБУ становили 11 631,2 грн. не повернула. Про отримання грошових коштів ОСОБА_5 написала розписку, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 20.11.2014, однак у вказаний термін грошові кошти не повернула, а використала на власні потреби. Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, 06.07.2013 ОСОБА_5 через знайому ОСОБА_14 познайомилась біля залізничного вокзалу в м. Івано-Франківську з її родичем ОСОБА_16 .

Увійшовши при зустрічі в довіру до ОСОБА_16 , ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, звернулася до ОСОБА_16 з проханням позичити грошові кошти, які необхідні для вкладення в судові спори. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про необхідність грошових коштів як реальність, ОСОБА_16 погодився, після чого поїхали за його місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , де позичив їй грошові кошти в сумі 2500 Євро. Про отримання грошових коштів ОСОБА_5 написала розписку, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 16.08.2013, однак не повернула. В подальшому, у серпні 2013 року, ОСОБА_5 використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_16 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, у ході телефонної розмови з ОСОБА_16 , який телефонував з приводу повернення їй грошових коштів, знову звернулася до останнього з проханням позичити грошові кошти нібито в необхідності для використання в адвокатській діяльності в судові справи. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_5 та сприймаючи доводи про необхідність грошових коштів для використання в професійній діяльності, ОСОБА_16 погодився, після чого позичив їй грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 7 993,3 грн. Про отримання грошових коштів ОСОБА_8 написала розписку, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 16.09.2013, однак у вказаний термін грошові кошти не повернула, а використала на власні потреби.

У клопотанні вказано, що є достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинених повторно, що завдали значної шкоди потерпілим та у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , висновком судової почеркознавчої експертизи та іншими доказами.

З матеріалів клопотання слідує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років і вона усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину; п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п. 3 незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні; п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрювана та її захисник заперечили щодо вимог клопотання, вказавши на необгрунтованість клопотання, безпідставність пред`явленої підозри, оскільки між особами були цивільно-правові відносини, відсутність доказів щодо наведених слідчим у клопотанні ризиків. Сторона захисту просила застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначивши, що саме цей запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін кримінального провадження, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані, характеризуючі особу підозрюваної, яка раніше судима, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також кваліфікацію кримінального правопорушення. В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.
Відтак з метою забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, вважаю, що до останньої достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 22, 176-179, 181, 182, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прожив. по АДРЕСА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Обов`язки, покладені на підозрювану, діють до 01 вересня 2018 року.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , у відповідності до ч.3 ст.179 КПК України, доручити здійснювати слідчому слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_18 .

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 05 липня 2018 року.