Справа № 169/674/18
Провадження № 1-кс/169/132/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року смт Турійськ

Слідчий суддя Турійського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання слідчого слідчого відділення Турійського відділення поліції Володимир - Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000240 від 24 серпня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення Турійського відділення поліції Володимир - Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 (далі слідчий) за погодженням із прокурором ОСОБА_4 (далі прокурор) звернувся до слідчого судді під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 24 серпня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, із клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24 серпня 2018 року до Турійського відділення поліції Володимир - Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - Турійське ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області) звернувся ОСОБА_5 із заявою про відкрите викрадення у нього ОСОБА_6 24 серпня 2018 року приблизно о 01 годині 30 хвилин поблизу озера «Срібниця», що в смт Турійськ Волинської області, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, гаманця із грішми в сумі 3 000 гривень 00 копійок.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 24 серпня 2018 року приблизно о 01 годині 30 хвилин після розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_5 керував автомобілем марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , в якому в якості пасажира знаходився й ОСОБА_5 . Поблизу озера «Срібниця», що в смт Турійськ Волинської області, за житловим масивом, на ґрунтовій дорозі він зупинив вищевказаний автомобіль та наказав ОСОБА_5 вийти з автомобіля. Після цього підійшов до останнього і безпричинно наніс йому два удари кулаком руки в обличчя та почав вимагати гаманець з грішми. Побоюючись за своє здоров`я, ОСОБА_5 віддав ОСОБА_6 гаманець з грішми, після чого останній викинув з автомобіля належні ОСОБА_5 речі, а саме: шість рибальських вудок, два відра, сумку з рибацьким приладдям, ємність для виловленої риби, светр, куртку, триногу для вудок, сумку з прикормами і, залишивши його, поїхав в напрямку смт Турійськ Волинської області. Оглянувши свої речі та не виявивши серед них шкіряного гаманця чорного кольору з відтиском герба Республіки Польща, в якому знаходилися гроші в сумі приблизно 2500 2700 гривень купюрами по 100 і 200 гривень, три

сувенірні монети номіналом 1, 0,5 і 0, 25 доларів США, відповідно, одна монета номіналом 1 китайський цент, кредитна картка «А-Банк» з лімітом 29 000 гривень, посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , та картка для входу в польський супермаркет «JS», ОСОБА_5 звернувся із відповідною заявою в поліцію.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 24 серпня 2018 року було проведено огляд місця події, яким є територія, розташована біля Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: вул. Луцька, 40, смт Турійськ Волинської області, під час якого слідчим було оглянуто зовні, без згоди ОСОБА_6 , і вилучено автомобіль марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на зберігання на територію майданчика Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, як тимчасово вилучене майно.

Оскільки вилучений транспортний засіб в подальшому надасть можливість вилучити майно, належне потерпілому, провести відповідні експертизи та забезпечити відшкодування завданого збитку, то слідчий просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказаний автомобіль.

Прокурор, слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Так, згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 вказаної статті КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до п.1, п.3 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Аналіз вказаних положень закону свідчить, що припинення (обмеження) права на майно пов`язується з його належністю на відповідній правовій основі конкретній фізичній або юридичній особі чи державі в особі відповідних органів чи установ.
Крім того, зміст ст.170 КПК України та п.1 ч.2 ст.171 КПК України вимагає встановлення наявності підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину або щодо нього можуть застосовуватись відповідні рішення по припиненню прав власника (конфіскація, відшкодування шкоди за рахунок майна тощо). Таке майно повинно бути доказом злочину, який розслідується саме в даному кримінальному провадженні.
Встановлено, що 24 серпня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальному провадженню присвоєно №0000240, правова кваліфікація - ч.2 ст.186 КК України, орган досудового розслідуванння - Турійське ВП Володимир - Волинського ВП ГУНП у Волинській області.

Із протоколу огляду місця події від 24 серпня 2018 року вбачається, що автомобіль марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , та власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , оглянуто зовні та вилучено.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучений під час огляду місця події автомобіль марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , вважається тимчасово вилученим майном.

Отже, як зазначено вище, досудове розслідування проводиться за ознаками ч. 2 ст.186 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Натомість, у клопотанні слідчим не надано доказів, що вилучений автомобіль марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 і який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , є доказом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що він зберіг на собі сліди вказаного кримінального правопорушення, а також не зазначено які саме сліди та з якою метою необхідно провести експертизи і дослідження цього автомобіля.
Відповідно до зазначених вище положень процесуального закону та враховуючи, що слідчим не доведено необхідності арешту автомобіля марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , то слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Керуючись ст.ст.2, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Турійського відділення поліції Володимир - Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000240 від 24 серпня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя