Провадження №1-кс/331/2999/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
У клопотанні органу досудового розслідування вказано, що 05.01.2018 року, невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману, зловживаючи довірою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволоділа майном, яке належить останній. Сума матеріальної шкоди встановлюється. В ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_4 стверджує, що в грудні 2017 року, жінка на ім`я ОСОБА_5 , запропонувала надати допомогу та погасити її заборгованість за комунальні послуги, щоб її не виселили за борги. Обманним шляхом вона вмовила потерпілу підписати якісь документи, які не дала прочитати, та пояснила, що це пов`язано з погашенням боргів за комунальні послуги. Рада обіцяла, що переселить ОСОБА_4 до іншої квартири, декілька разів показували квартири, вони її влаштовували. Потім пообіцяла, що переселить потерпілу в квартиру АДРЕСА_2 , а заборгованість за комунальні послуги за весь час, за належну на той час на праві власності квартиру, сплатить у повному обсязі. 05.01.2018 року потерпілу разом з її речами погрузили до вантажного автомобіля і Рада сказала, що потерпіла переїжджає до квартири, яка її влаштувала. Через однин квартал потерпіла запитала, чому вони поїхали в іншу сторону, але їй у грубій формі відповіли, щоб вона мовчала, вони знають куди її везуть. В силу свого похилого віку вона не могла протистояти їм. Через деякий час автомобіль зупинився, та її речі вивантажили. Після чого з`ясувалось, що її привезли до АДРЕСА_3 , а речі занесли до квартири АДРЕСА_4 , яку вона ніби то купила, але грошей нікому не давала і не від кого не отримувала. Рада під тиском змусила її підписати ще якісь папери. Власником квартири відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_6 . На теперішній час, з метою унеможливлення незаконних спроб теперішнього власникаквартири вчинити щодо нерухомого майна правочинів, спрямовані на уникнення від повернення у законну власність, слідчий вважає необхідним накласти арешт.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з"явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
На підставі ст. 172 ч.2 КПК України слідчим суддею прийнято рішення про розгляд даного клопотання у відсутності особи, у володінні якої знаходяться речі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Під час судового засідання право власності на квартиру перевірено на підставі витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке на сьогодні належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2017 року, законність якого перевіряється органами слідства.

Вказане нерухоме майно визнано речовим доказом по справі, тому вжиття заходів щодо його збереження відповідає цілям кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та вважає за необхідне накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., який належить ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., яка належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1