У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпіла - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001684 від 22.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001684 від 22.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою. В обгрунтування клопотання щодо продовження строку тримання під вартою зазначив, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження його підзахисному строку тримання під вартою, просив суд змінити обраний щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора, думку потерпілої, позицію обвинуваченого та його захисника щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ухвали суду від 20 березня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 травня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК .

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, офіційно ніде не працює, не одружений, його майновий стан є незадовільним, міцних соціальних зв`язків останній не має, підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 інших більш м"яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

А тому, з урахуванням вищенаведеного враховуючи, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період судового розгляду кримінального провадження, по 08.07.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ Закарпатської УВП № 9.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3