Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/119/2018 Справа № 641/4158/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001309 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шеубані Онського району, Республіки Грузії, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше засудженого:
-23.12.1988 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до трьох років позбавлення волі;
- 13.03.2000 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до двох років позбавлення волі;
- 05.06.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі, звільненого умовно достроково 16.12.2002 року за ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2002 року на невідбутий строк три місяці 13 днів;
-19.11.2003 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання із застосуванням ст. 75 КК України строком на два роки;
-17.08.2004 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;
- 10.03.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до одного року двох місяців обмеження волі;
- 21.03.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на два роки;
-04.03.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, звільненого 17.11.2014 року з Темнівської виправної колонії Харківської області № 100 відповідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07.11.2014 року на підставі ст.2 Закону України « Про амністію» від 08.04.2014 року;
- 07.04.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на три роки ; який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
- у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 25.05.2017 року близько 08 годин 40 хвилин, перебуваючи в салоні трамваю № 5, маршрутом прямування « вул. Одеська Південий вокзал», що рухався по вул. Плеханівській, повз станції метро « Завод ім. Малишева» в м. Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розстібнув рукою блискавку сумки, яка висіла через плече, раніше незнайомої ОСОБА_4 , звідки рукою таємно дістав мобільний телефон торгової марки « Nokia Lumia 1320» модель RM -994, в корпусі синього кольору, вартістю згідно висновку судово товарознавчої експекртизи 1755,00 гривень та поклав його до себе у кишеню, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в скоєному кримінальному правопорушенні не визнав, та пояснив, що в той день він їхав у трамваї 5 маршруту, у якому було дуже багато людей. Він стояв поряд з сидінням кондуктора. Потерпілу взагалі не бачив. Потім у трамвай заскочила якась жінка та стала говорити, що в неї викрали мобільний телефон, при цьому почала перевіряти у всіх кишені. У нього нічого не було, а коли він подивився вниз, біля нього під сидінням лежав телефон, який він підняв та тримав у руках. В цей час телефон задзвонив і він його викинув з рук.
Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину не визнав, його винуватість підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- показами потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 25.05.2017 року вона їхала в трамваї № 5 на роботу до зупинки «Станція метро завод ім. Малишева». Коли вона зібралась виходити, то побачила, що в неї розстебнута сумка та відсутній мобільний телефон. Перед цим, перед нею стояв худорлявий чоловік, якого вона запам`ятала. Спочатку вона вийшла з трамвая, але його не побачила та вирішила знову увійти в трамвай та пошукати його. Повернувшись до трамваю, вона його не побачила та стала говорити пасажирам, що в неї викрали телефон та шукати його серед людей. Один хлопець запропонував зателефонувати на її номер, після чого набрав його і сказав їй йти по салону трамвая та слухати свій рингтон, оскільки телефон не вимкнений. Вона пішла вперед по салону трамвая, який вже рухався і спереду від чоловіка почула сигнал свого телефона. Коли вона підійшла до нього, він викинув телефон, який впав на підлогу та остання підібрала його. В цей момент чоловіки з трамвая схопили крадія, яким виявився ОСОБА_8 та витягли на вулицю, де чекали приїзду поліції.
Крім показів потерпілої ОСОБА_4 вина обвинуваченого також доводиться показами допитаних у судовому засіданні свідків, а саме:
Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що 25.05.2017 року близько 9 год. він їхав у трамваї 5 маршруту з Одеської. На зупинці «Станція завод ім.Малишева» жінка, яка також їхала у трамваї вийшла з нього, але потім повернулася до трамвая та повідомила про те, що в неї з сумки викрали телефон. Після чого вона стала обшукувати пасажирів у трамваї, на що один з пасажирів запропонував зателефонувати на її номер та пояснив, що необхідно йти по вагону і слухати сигнал телефону, оскільки він ввімкнений. Від ОСОБА_8 , який знаходився поряд з ним, йшов приглушений звук телефону та до нього підійшла потерпіла, і в цей момент обвинувачений викинув телефон, який впав свідку на ногу, потім відскочив і його підняла потерпіла. Після чого, він разом з іншими пасажирами витягли обвинуваченого на вулицю та викликали поліцію.
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що близько 9 години ранку він їхав у трамваї та знаходився у вагоні біля третіх дверей. На зупинці «Станція завод ім.Малишева» стали виходити люди та перед самим закриттям дверей в вагон заскочила жінка, яка стала кричати, що у неї викрали мобільний телефон. Вона стала оглядати пасажирів, що стояли біля виходу і його також, де у кишені нащупала його телефон, на що він дістав його та показав їй. Поряд стояв хлопець, який запропонував зателефонувати на її номер. Він набрав її номер, однак нічого не було чути, а потім трамвай зупинився і спереду почувся звук сигналу виклику телефона, на який пішла жінка. Через деякий час жінка повернулась і повідомила, що знайшла свій телефон. Потім декілька чоловіків затримали обвинуваченого та вивели його на вулицю.
Крім показань потерпілої та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується також письмовими доказами, дослідженими у суді, а саме:
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_4 , в ході якого вона вказала на ОСОБА_8 , як на особу, що викрала в неї телефон у трамваї ( ар. с. 203- 204) ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2017 року за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого він вказав на ОСОБА_8 , як на особу, яка скоїла крадіжку мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_4 ( ар.с. 200- 201);
-протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній показав за яких обставин скоєно крадіжку мобільного телефону обвинуваченим ОСОБА_8 та відеозаписом даного слідчого експерименту, дослідженим у судовому засіданні ( ар.с.195 - 199 );
-протоколом огляду речового доказу від 26.05.2017 року, яким оглянуто речові докази, а саме: коробку з-під мобільного телефону та мобільний телефон «Nokia Lumia 1320 RM -994» та постановою від 26.05.2017року про приєднання речових доказів до кримінального провадження ( ар.с. 210 - 213);
-висновком судової товарознавчої експертизи № 2577 від 30.05.2017 року, відповідно до якої вартість викраденого мобільного телефону «NokiaLumia 1320 RM -994» складає 1755 грн. 00 коп. ( ар.с.208-209 )

Аналізуючи наведені докази суд вважає вину обвинуваченого доказаною та його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).
Таким чином, суд вважає доведеною поза межами розумного сумніву вину ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
Заперечення провини з боку обвинуваченого в скоєнні таємного викрадення чужого майна ( крадіжки), вчиненої повторно суд оцінює критично, як такі що викликані бажанням уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Не вірити показанням допитаних у судовому засіданні потерпілої та свідків у суду підстав не має. Їх показання співпадають одне з одним, не суперечать фактичним обставинам встановленим по справі, підстав оговорювати ОСОБА_8 судом також не встановлено.

Крім того, зі змісту останніх вироків, за які був засуджений ОСОБА_8 вбачається, що всі злочини ним скоєні за таких же аналогічних обставин, тобто крадіжки з сумок громадян, які перебували у громадському транспорті, що також свідчить про схильність та обізнаність ОСОБА_8 щодо скоєння кишенькових крадіжок.
Таким чином, суд вважає встановлений факт скоєння ОСОБА_13 крадіжки 25.05.2017 року за наведених у вироку обставин.
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше був неоднаразово засуджений за аналогічні злочині , судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, вказаний злочин скоїв під час іспитового строку за попереднім вироком, на обліку в КЗОЗ Обласний наркологічний диспансер та КЗОЗ Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3 не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, відповідно довідки ДУ Харківської установи виконання покарань ( № 27) від 15.11.2017 року страждає на МРТБ ( 21.10.2016) верхньої долі правої легені ( інфільтративний) дестр.
У відповідності до ст.ст. 66,67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення - злочину , яке відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, скоєння злочину у період іспитового строку, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК УКраїни від 07.04.2015 року, відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання виключно у вигляді позбавлення волі, однак не призначає при цьому максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

В зв,язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв дане кримінальне правопорушення- злочин в період відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року, то відповідно до вимог ст.71 КК України покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначається за сукупністю вироків.

Відповідно до вимог ст..197 КПК України строк тримання обвинуваченого під вартою рахувати з 26 червня 2017 року відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2017 року
З ОСОБА_8 підлягають стягненню збитки за проведення судової експертизи.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення злочину , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
У відповідності до вимог ст..71 КК України за сукупністю вироків приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року та визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст..197 КПК України строк тримання обвинуваченого під вартою рахувати з 26 червня 2017 року відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2017 року
Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи 296,61 грн., на користь держави.
У відповідності до вимог ст.. 100 КПК України - речові докази по справі : мобільний телефон « Nokia Lumia 1320» синього кольору, коробок з під мобільного телефону « Nokia Lumia 1320» синього кольору вважати повернутими за належністю.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань ( № 27) до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити ОСОБА_8 та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1