Справа № 638/8245/18
Провадження № 1-кс/638/3543/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

За участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №00001915 від 15.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у травні 2018 року, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, спілкуючись зі своєю знайомою, повідомив їй неправдиву інформацію, що він займається продажем меблів та у ході діалогу дізнався, що вона має знайому ОСОБА_6 , яка бажає замітити в квартирі старі меблі. У цей час у ОСОБА_5 виник умисел заволодіти шахрайським шляхом коштами останньої.

11.05.2018 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел зателефонував ОСОБА_6 та представився приватним підприємцем по виготовленню та поставки меблів під замовлення, крім того повідомив про наявність меблів в його магазині та ціну на меблі, яка була доступною, та була меншою ніж ринкова. У телефонній розмові, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомив ОСОБА_6 про те, що йому, у зв`язку з закриттям магазину, необхідно продати меблі зі складу до 11.05.2018 та попрохав останню поквапитись з приводу придбання меблів, крім того з метою приховати свої злочинні наміри ОСОБА_5 надіслав ОСОБА_6 смс-повідомлення с фотознімками меблів, що останню повністю влаштувало, та потерпіла вирішила замовити собі меблі.

Обов`язковою умовою поставки меблів, яку повідомив ОСОБА_5 , була 100% передоплата за товар, для того щоб вивезти меблі зі складу магазина попередньо їх оплативши, та запевнив, що поставить зазначений товар об 19:00 годині 12.05.2018, на що ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , погодилась.

В цей же день о 17:37 годині ОСОБА_6 знаходячись біля терміналу TS207594 за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 43, перерахувала на картку НОМЕР_1 , яку вказав у смс-повідомленні ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 3235 гривень за придбання шафи. Про переведення грошових коштів, ОСОБА_6 повідомила в цей же день ОСОБА_5 , який пообіцяв поставити меблі до 19:00 год. 12.05.2018. В подальшому свої зобов`язання по поставці меблів в обумовлений термін ОСОБА_5 не виконав, звернувши отримані грошові кошти на свою користь, тим самим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_6 у сумі 3235 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_6 , в цей же день, після перерахування грошових коштів за первісне замовлення меблів, вирішила замовити собі ще кутковий диван з чохлами, та про свої наміри у телефонній розмові повідомила ОСОБА_5 . У телефонній розмові ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомив ОСОБА_6 , про необхідність перерахунку 100% передоплату за товару, для того щоб вивезти меблі зі складу магазина попередньо їх оплативши, та запевнив, що поставить зазначений товар об 19:00 годині 12.05.2018, разом із шафою, який остання вже оплатила, на що ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , погодилась.

Так, ОСОБА_6 , об 19:56 знаходячись біля терміналу TS207594 за адресою: м.Харків, пр.Л.Свободи, 43, перерахувала на картки НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 3435 гривень за придбання кутового дивану з чохлами, ОСОБА_5 . Про переведення грошових коштів, ОСОБА_6 повідомила в цей же день ОСОБА_5 , який пообіцяв поставити меблі до 19:00 годин 12.05.2018. В подальшому свої зобов`язання по поставці меблів в обумовлений термін ОСОБА_5 не виконав, звернувши отримані грошові кошти на свою користь, тим самим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_6 у сумі 3435 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоєно повторно.

Крім того, ОСОБА_6 , наступного дня, 12.05.2018, вирішила замовити собі ще шафу та диван, та про свої наміри у телефонній розмові повідомила ОСОБА_5 . У телефонній розмові ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомив ОСОБА_6 , про необхідність перерахунку 100% передоплати за товар, для того щоб вивезти меблі зі складу магазина попередньо їх оплативши, та запевнив, що поставить зазначений товар об 19:00 годині 12.05.2018, разом із диваном та шафою, які остання вже оплатила, на що ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , погодилась.

Так, 12.05.2018 о 09:25 год. перебуваючи біля терміналу TS207594 за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 43, перерахувала на карту НОМЕР_2 , яку вказав у смс-повідомленні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4040 гривень за шафу та диван. Про переведення грошових коштів, ОСОБА_6 повідомила в цей же день ОСОБА_5 , який пообіцяв поставити меблі до 19:00 год. 12.05.2018. В подальшому свої зобов`язання по поставці меблів в обумовлений термін ОСОБА_5 не виконав, звернувши отримані грошові кошти на свою користь, тим самим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_6 у сумі 4040 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоєно повторно.

Крім цього, в цей же день, на прохання своєї подруги ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_6 вирішила замовити від свого імені диван для подруги та кухню для себе, та про свої наміри у телефонній розмові повідомила ОСОБА_5 . У телефонній розмові ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомив ОСОБА_6 , про необхідність перерахунку 100% передоплату за товар, для того щоб вивезти меблі зі складу магазина попередньо їх оплативши, та запевнив, що поставить зазначений товар об 19:00 годині 12.05.2018, разом із двома диванами, двома шафами, які остання вже оплатила, на що ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , погодилась.

Так, ОСОБА_6 , об 14:14 годин 12.05.2018 перебуваючи біля терміналу TS207594 за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 43, перерахувала на карту НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 6060 гривень за кухню та диван, з яких 2 500 гривень, належали ОСОБА_7 , яка є подругою ОСОБА_6 та якій остання замовила диван. Про переведення грошових коштів, ОСОБА_6 повідомила в цей же день ОСОБА_5 , який пообіцяв поставити меблі до 19:00 год. 12.05.2018, разом з вже оплаченим товаром. В подальшому свої зобов`язання по поставці меблів в обумовлений термін ОСОБА_5 не виконав, звернувши отримані грошові кошти на свою користь, тим самим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_6 у сумі 3560 гривень, та ОСОБА_7 у сумі 2 500 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоєно повторно.

Крім того, ОСОБА_6 , в цей же день, 12.05.2018, вирішила замовити собі ще шафу та кухню, та про свої наміри у телефонній розмові повідомила ОСОБА_5 . У телефонній розмові ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомив ОСОБА_6 , про необхідність перерахунку 100% передоплату за товару, для того щоб вивезти меблі зі складу магазина попередньо їх оплативши, та запевнив, що поставить зазначений товар об 19:00 годині 12.05.2018, разом із трьома диванами, двома шафами та кухнею, які остання вже оплатила, на що ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , погодилась.

Так, 12.05.2018 о 14:45 год. ОСОБА_6 перебуваючи біля терміналу TS207594 за адресою: м.Харків, пр. Л.Свободи, 43, перерахувала на карту НОМЕР_3 , яку вказав у смс- повідомленні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4000 гривень за придбання шафи та кухні. Про переведення грошових коштів, ОСОБА_6 повідомила в цей же день ОСОБА_5 , який пообіцяв поставити меблі до 19:00 год. 12.05.2018, разом з вже оплаченим товаром. В подальшому свої зобов`язання по поставці меблів в обумовлений термін ОСОБА_5 не виконав, звернувши отримані грошові кошти на свою користь, тим самим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_6 у сумі 4000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоєно повторно.

Крім того, ОСОБА_6 , в цей же день, вирішила замовити собі ще диван та про свої наміри у телефонній розмові повідомила ОСОБА_5 . У телефонній розмові ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомив ОСОБА_6 , про необхідність перерахунку 100% передоплату за товару, для того щоб вивезти меблі зі складу магазина попередньо їх оплативши, та запевнив, що поставить зазначений товар об 19:00 годині 12.05.2018, разом із трьома диванами, трьома шафами та двома кухнями, які остання вже оплатила, на що ОСОБА_6 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 погодилась.

Так, ОСОБА_6 12.05.2018 о 18:28 через термінал К2000004 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 276-Б на карту НОМЕР_4 перерахувала грошові кошти в сумі 4050 гривень. Про переведення грошових коштів, ОСОБА_6 повідомила в цей же день ввечері ОСОБА_5 , але так як було пізно за часом, ОСОБА_8 пообіцяв поставити меблі 13.05.2018. В подальшому свої зобов`язання по поставці меблів в обумовлений термін ОСОБА_5 не виконав, звернувши отримані грошові кошти на свою користь, тим самим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_6 у сумі 4050 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоєно повторно.

Після вручення ОСОБА_5 письмового повідомлення про підозру, останнього було допитано у якості підозрюваного, під час допиту підозрюваний ОСОБА_5 вину визнав та розповів про обставини вчинення ним злочину.

Крім того, ОСОБА_5 від 15.08.2018 було вручено повістку про виклик на 21.08.2018 о 16:00 годин, однак у вказану дату та час у повістці, останній для проведення слідчої дії не з`явився. На телефонні дзвінки слідчого не реагував, а згодом взагалі перебував поза зоною досяжності телефонного зв`язку, у зв`язку з чим здійснювався виїзд за місцем мешкання ОСОБА_5 , однак двері квартири ніхто не відчинив, у ході розмови з сусідами ОСОБА_5 , останні пояснюють, що тривалий час вони його не бачили, про що маються відповідні рапорти працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 усіляко ухиляється від явки до органу досудового розслідування та переховується, що негативно впливає на якість та своєчасність проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

З врахуванням викладеного вище, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права й свободи підозрюваного, відповідає характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи зазначені вище обставини, слідчий суддя вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189-191 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали 12 місяців - до 03 вересня 2019 року.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення п`яти місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1