Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2822/18
Провадження № 1-кс/572/972/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001014,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про арешт на тимчасово вилучене майно 25.09.2018 у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні останнього, а саме: автомобіль марки «DAF TE95XF430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 та колоди дерева породи вільха об`ємом приблизно 30 м3.

Клопотання обґрунтоване тим, що 25.09.2018 до Сарненського ВП ГУНп в Рівненській області надійшов рапорт працівників поліції, про те що 25.09.2018 по вул. Гагаріна, 30 в м. Сарни було зупинено автомобіль марки «DAF TE95XF430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив кругляк деревини породи вільха, без відповідних документів.

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

В органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені в ході огляду місця події кругляк деревини породи вільха в кількості приблизно 30 м3, завідомо одержане злочинним шляхом, та може бути використаним як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 98 КПК України набувають статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження.

Посилаючись на норми ст.ст. 40, 131, 132, 167, 170-175 КПК України прокурор просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи на правомірність його володіння, просить повернути вилучене майно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Підставою для звернення прокурора з відповідним клопотанням до суду стали обставини, які свідчать про те, що вищевказане майно: автомобіль марки «DAF TE95XF430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 та колоди дерева породи вільха об`ємом приблизно 30 м3, які були вилучені 25.09.2018 року під час огляду місця події та будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 98 КПК України набувають статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження.

Проте, при огляді матеріалів клопотання про накладення арешту на майно, були дослідженні документи на відповідну деревину та транспортний засіб: накладна № 470 від 24.09.2018 року, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, товарно-транспортні накладні, видані ДП «Сновськрайагролісгосп» про відпуск кругляка деревини породи вільха, законність походження яких прокурором не спростована.

Будь-якого повідомлення про крадіжку дерева породи «вільха», лісопродукції, незаконної порубки лісу, яка могла б стосуватись вилученої деревини суду не надано, як не надано будь-яких доказів, які б викликали сумнів у законності володіння власником вантажним автомобілем марки «DAF TE95XF430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 .

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки власникам майна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, не оголошена, в матеріалах клопотання містяться документи які підтверджують право власності на відповідну деревину та транспортний засіб, а також прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно 25.09.2018 року у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні останнього, а саме: автомобіль марки «DAF TE95XF430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 та колоди дерева породи вільха об`ємом приблизно 30 м3 відмовити.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: