печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про відмову в задоволення клопотання про проведення слідчої дії від 04.04.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000769,-

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову прокурорау кримінальному провадженні про відмову у задоволенні його клопотання про проведення слідчої дії та зобов`язати останнього викликати та допитати в якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог скарги, адвокат зазначив наступне. В ході надання правової допомоги ОСОБА_7 , щодо якої здійснюється незаконне кримінальне переслідування, в нього виникла необхідність в допиті ОСОБА_9 , відносно якого раніше слідчим у кримінальному провадженні складено протокол допиту в якості свідка, яким слідство намагається обґрунтовати підозру ОСОБА_7 та необхідність застосування до неї обмежувальних заходіву кримінальному провадженні. Необхідність допиту в адвоката викликана тим, що ОСОБА_9 в ході свого допиту зазначав про свою «обізнаність» щодо подій кримінальних правопорушень, передбаченого ст.ст. 255, 209 КК України, зокрема, вказує на буцімто причетність до них ОСОБА_7 , вказуючи на неї, як на особу начебто з числа наближених до ОСОБА_10 осіб, на яку, серед інших, за його версією було зареєстровано офшорні компанії, які буцімто є причетними до легалізації коштів злочинним шляхом.Однак, свідок не зазначив джерел своєї обізнаності, як і жодних підтверджуючих документів своїм показанням він не надав. А тому, адвокат вважає за необхідне допитати свідка за його участю та участю адвоката ОСОБА_3 задля з`ясування достовірності показань, їх уточнення, з урахуванням встановлених слідством обставин. У зв`язку із цим, адвокат звернувся до прокурора з клопотанням за

вих. № 1904 від 29.03.2018року про проведення слідчої дії виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_9 . Прокурором винесено постанову від 04.04.2018 року про відмову у задоволенні клопотання, яку він обґрунтував тим, що адвокатом необґрунтовано подане клопотання та необхідність у проведенні слідчої дії додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_9 .Однак, з такими доводами і мотивами адвокат не погодився, вважає постанову незаконною і невмотивованою, такою, що порушує принцип рівності сторін та у зв`язку із чим, і подав дану скаргу та виклав в ній свої доводи. У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які також діють в інтересах ОСОБА_7 та надають їй професійну правничу допомогу, підтрималидану скаргута надали змістовні пояснення до доводів, викладених в скарзі. ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 , вважаючи постанову про відмову у задоволенні клопотання законною та обґрунтованою. Слідчий суддя, дослідивши доводи скарги, матеріали, додані до скарги, та заслухавши учасників кримінального провадження приходить до висновкупро обґрунтованість поданої скарги, оскільки викладені у ній обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду, а тому скарга підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 110 КК України. У відповідності до п. 18 ст.3 КПК Українидо повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК Українисудового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Стаття 22 КПК України зобов`язує здійснювати кримінальне провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У відповідності до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілої і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. Частиною третьою статті 93 КПК України встановлено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Згідно ч. 6 ст. 223 КПК України, слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу. Разом з цим, Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «DomboBeheer B.V. v. theNetherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони. Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Геннадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави. Адвокат ОСОБА_6 , надаючи правову допомогу ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, користуючись правами, наданими йому кримінальним процесуальним Законом, діючи в інтересах свого клієнта, звернувся до прокурора з клопотанням за вих. № 1904 від 29.03.2018 року про проведення слідчої дії виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_9 за участі адвокатів. Прокурором винесено постанову від 04.04.2018 року про відмову у задоволенні клопотання, яку він обґрунтував тим, що адвокатом необґрунтовано подане клопотання та необхідність у проведенні слідчої дії додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_9 , при цьому, зазначаючи, що щирість та правдивість його показань не викликає в прокурора сумніву. Однак, з такими доводами і мотивами адвокат не погодився, вважає постанову незаконною і невмотивованою, такою, що порушує принцип рівності сторін та у зв`язку із чим, і подав дану скаргу та виклав в ній свої доводи. З аналізу змісту та обґрунтування скарги щодо допиту ОСОБА_9 за участю адвокатів, слідчий суддя приходить до висновку, що йому можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та його допит забезпечить можливість стороні захисту спростувати підозру ОСОБА_7 . Суд враховує положення ч. 6 ст. 9 КПК України, яка зобов`язує слідчого суддю у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України. Статтею 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та не встановлено будь-яких обмежень щодо кола таких осіб та їх процесуального статусу у кримінальному провадженні. Таким чином, задовольняючи подану скаргу слідчий суддя діє у межах повноважень покладених на нього та враховує імперативні вимоги загальних засад кримінального провадження, їх форми і змісту, які покликані забезпечити реалізацію завдань кримінального провадження та щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу. Зібрання достовірних та достатніх відомостей щодо відомих фактів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування істини у кримінальному провадженні, отримання доказів та встановлення процесуальних джерел доказів для обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, в силу імперативних вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, та сприятиме реалізації принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Разом з цим, відмова слідчого у проведенні слідчої дії з підстав не передбачених кримінальним процесуальним законом є неправомірною, виходячи із того, що адвокат здійснює збирання доказів шляхами та способами у відповідності до тактики та методики вибудуваної лінії захисту свого довірителя. Окрім того, кримінальне провадження має здійснюватися повно, тобто використовуючи весь інструментарій, наданий КПК України кожному із учасників кримінального провадження та кожній із осіб, інтереси якої можуть бути порушені чи обмежені у цьому кримінальному провадженні. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України). Слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що допит свідка ОСОБА_9 , за участю адвокатів ОСОБА_7 , забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження, дотримання вимог загальних засад кримінального провадження, утвердження принципів верховенства права і законності та є одним із способів збирання адвокатом доказів необґрунтованості підозри. Таким чином, слідчий суддя вважає, що, відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , прокурор не надав аналіз тим обставинам, які були викладені у клопотанні, передчасно зробив висновок щодо необґрунтованості вказаного клопотання, чимпозбавив сторону захисту у достатньому обсязі користуватися своїми правами, передбаченими КПК України та надавати докази, якими обґрунтовується позиція сторони захисту у даному кримінальному провадженні. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 93, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про відмову в задоволення клопотання про проведення слідчої дії від 04.04.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000769 задовольнити.

Постанову прокурора Головної військової прокуратури України ОСОБА_8 від 4.04.2018р. - скасувати.

Зобов`язати уповноваженого слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні № 0000769 викликати та допитати, за обов`язкової участі адвокатів - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000769 ОСОБА_9 по клопотанню від 30.03.2018р. вх.№1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 27.07.2018р. о 11.40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1