Ухвала
Іменем України
22 травня 2018 року

м. Київ
справа № 758/5526/16-к
провадження № 51-314км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 18 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2013 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вказаним вироком визнано винуватим та засуджено
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця
м. Североморськ Мурманської області, зареєстрований
при в АДРЕСА_1 за адресою:

АДРЕСА_2 ,
раніше не судимого,
- за ч. 1 ст. 111 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням на підставі ст. 54 КК України військового звання «майор»;
- за ч. 1 ст. 423 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із позбавленням на підставі ч. 2 ст. 55 КК України права обіймати посади, пов`язані із допуском до державної таємниці, на строк 3 роки.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням на підставі ст. 54 КК України військового звання «майор» та позбавленням на підставі ч. 2 ст. 55 КК України права обіймати посади, пов`язані із допуском до державної таємниці, на строк 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2013 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що у вересні 2011 року він, будучи начальником служби захисту інформації помічником начальника штабу 10 Сакської морської авіаційної бригади ВМС ЗС України, перебуваючи у м. Саки, маючи допуск до державної таємниці за формою 1, підписавши письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, встановив та підтримав відносини з невстановленим громадянином іноземної держави представником іноземної організації, який назвався ім`ям та по-батькові « ОСОБА_8 ».
У ході спілкування між « ОСОБА_9 » та ОСОБА_5 , на виконання відповідних домовленостей щодо передачі інформації з обмеженим доступом, в тому числі й такої, що становить державну таємницю, маючи допуск і доступ до цих відомостей, переслідуючи мету отримати матеріальну винагороду, діючи умисно й усвідомлюючи, що своїми діями завдає шкоди обороноздатності та національній безпеці України, останній зобов`язався зібрати її з метою передачі вказаному представнику іноземної організації.
Надалі в процесі листування засобом мережі Інтернет до ОСОБА_5 і « ОСОБА_10 » приєднався ще один невстановлений громадянин іноземної держави представник іноземної організації на ім`я « ОСОБА_11 ».
Реалізуючи умисел, направлений на передачу представникам іноземної організації відомостей, що становлять державну таємницю, в процесі електронного листування ОСОБА_5 та згаданими особами було досягнуто домовленості про передачу секретних матеріалів при особистій зустрічі на території України у травні 2012 року. За передачу такого документу ОСОБА_5 висунув невстановленим особам громадянам іноземної держави вимогу щодо оплати коштів в сумі, еквівалентній 1 000 доларів США, збільшивши в подальшому її на 250 доларів США.
14 травня 2012 року у к. № 16 пансіонату «Танжер» на вул. Морська, 2-А у м. Саки АР Крим ОСОБА_5 за грошову винагороду в сумі 10 000 грн умисно передав особі на ім`я « ОСОБА_11 » електронний варіант документу «Формуляр (частина 1) 10 Сакська морська авіаційна бригада Військово-Морських Сил Збройних Сил України» з грифом секретності «таємно». Крім цього, для підтвердження достовірності й об`єктивності переданої інформації ОСОБА_5 також надав представнику іноземної організації для ознайомлення, звірки й фотографування аналогічний документальний матеріал у паперовому виді з грифом секретності «таємно», інв. 274.
ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, грубо порушуючи чинні нормативно-правові акти щодо охорони державної таємниці України, присягу, зобов`язання, й ігноруючи свої службові обов`язки в частині недопущення витоку секретної інформації, зазначеними діями заподіяв істотну шкоду, яка виразилася в підриві авторитету та престижу Збройних Сил України.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, порушують питання про скасування судових рішень та просять відправити кримінальну справу щодо ОСОБА_5 на нове розслідування. При цьому засуджений та його захисник зазначають, що кримінальна справа була сфабрикована, мала місце провокація злочину, відсутня така об`єктивна сторона злочину як реальна шкода. Крім цього, засуджений вказав, що було порушено його право на захист, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала апеляційного суду є належним чином немотивована, зокрема, не спростовані доводи захисту щодо не встановлення таких осіб як «Лев» та « ОСОБА_8 », протокол огляду місця події від 14 травня 2012 року складено не уповноваженою особою, його обманним шляхом примусили під час досудового розслідування відмовитися від захисника.
Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважали, що відновлених матеріалів достатньо для прийняття рішення за касаційними скаргами засудженого та його захисника, перевірки доводів касаційних скарг та вирішення питання по суті вимог касаційних скарг.
Прокурор ОСОБА_4 вважала, що відновлених матеріалів не достатньо для розгляду касаційних скарг засудженого та його захисника, перевірки доводів касаційних скарг та вирішення питання по суті вимог касаційних скарг.
Мотиви Суду
З матеріалів провадження за скаргами убачається, що ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня та 15 червня 2017 року було перенесено розгляд справи щодо ОСОБА_5 з тих підстав, що колегія суддів не мала можливості перевірити доводи касаційних скарг засудженого та його захисника для вирішення питання по суті їх вимог, а матеріалів відновленого кримінального провадження щодо ОСОБА_5 для цього недостатньо.
Зважаючи на правовий режим Автономної Республіки Крим як тимчасово окупованої території, звідки неможливо отримати матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_5 для розгляду касаційних скарг по цій кримінальній справі, захисник ОСОБА_6 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи щодо ОСОБА_5 . Ухвалою цього суду від 05 липня 2016 року прийнято рішення про відновлення втраченого кримінального провадження № 761 щодо ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 423 КК України.
В результаті перевірки відновлених матеріалів втраченого кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , отриманих із Подільського районного суду м. Києва, встановлено, що виявилося можливим відновити лише частину матеріалів вказаної кримінальної справи.
Відповідно до ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесення йому вироку.
Забезпечення касаційного оскарження у визначених законом випадках гарантовано Конституцією України (п. 8 ч. 1 ст. 129).
З урахуванням того, що у касаційних скаргах засудженого та його захисника йдеться про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог, неправильним застосуванням кримінального закону, наявних відновлених матеріалів кримінальної справи недостатньо для перевірки всіх їх доводів та для забезпечення права на справедливий судовий розгляд у суді касаційної інстанції.
З огляду на це колегія суддів касаційного суду вважає за неможливе на цей час здійснити перегляд вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 18 травня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2013 року щодо ОСОБА_5 у суді касаційної інстанції на підставі відновлених матеріалів кримінальної справи, у зв`язку з чим його належить відкласти і звернутися до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питанням про сприяння у передачі матеріалів кримінальної справи щодо ОСОБА_5 із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги засудженого та його захисника по суті.
Керуючись статтями 257, 273, 392 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд
ухвалив:
Відкласти розгляд касаційних скарг засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 18 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2013 року до отримання Верховним Судом матеріалів кримінальної справи в обсязі, достатньому для касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.
Звернутися до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питанням про сприяння у передачі матеріалів кримінальної справи щодо ОСОБА_5 із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим до Верховного Суду для розгляду касаційних скарг засудженого та його захисника по суті.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3