Справа № 500/4331/17
Провадження № 1-кп/500/161/18
УХВАЛА
Іменем України

05 червня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

законний представник особи,

стосовно якої передбачається

застосування примусового заходу

медичного характеру ОСОБА_6 ,

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002116, відносно

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів р. Молдова, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2016 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на перехресті вул. Комсомольська пр-ту Суворова в м. Ізмаїлі Одеської області, в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, наніс один удар кулаком в область щелепи ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: двостороннього перелому нижньої щелепи в області кута праворуч зі зміщенням та перелому зліва (в ментальному відділі зліва) зі зміщенням в області 1-2 зубів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 414 від 03.10.2016 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості (термін загоєння понад 21 день) розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_7 не брав участі та не викликався, відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України його участь не є обов`язковою, крім того, відповідно до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, забезпечення участі ОСОБА_7 є неможливим за станом здоров`я останнього, тому суд дійшов висновку про недоцільність здійснення виклику ОСОБА_7 .

Вчинення ОСОБА_7 інкримінованого суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 122 КК України, у повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК України, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Проте, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період часу, що відноситься до скоєння правопорушення страждала на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії, параноїдна форма, з неперервним перебігом, з виходом у складний дефект» (що відповідав діагностичним критеріям рубрики F20,00 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), який абсолютно позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На дійсний час ОСОБА_7 , також страждає на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії, параноїдна форма, з неперервним перебігом, з виходом у складний дефект» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20,00 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), який за ступенем визначеності та впливу на його когнітивні, вольові та критичні функції настільки виражений, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, усвідомлювати факти, що мають значення для даної кримінальної справи та надавати про них пояснення, приймати участь у судово-слідчому розслідуванні.

Як страждаючий на хронічний психічний розлад, що привів його до скоєння суспільно небезпечного вчинку, з урахуванням свого теперішнього актуального психічного стану, ступеню суспільної небезпечності і інкримінованого його правопорушення, ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді поміщення у медичний заклад із звичайним наглядом, що підтверджується висновком судово-психіатричних експертів № 79 від 25.07.2017.

У зв`язку з виявленими у ОСОБА_7 психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдна форма, з неперервним перебігом, з виходом у складний дефект», потребує примусового лікування від шизофренії за місцем перебування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення судового рішення про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 згідно вищенаведеної судової психіатричної експертизи під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто перебував у стані неосудності, то згідно ч. 2 ст. 19 КК України він не підлягає кримінальній відповідальності та до нього відповідно до п. 1 ст. 93 КК України мають бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Заслухавши думки прокурора, що вважав необхідним застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад зі звичайним наглядом, законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 , які підтримали думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, мало місце та вчинене ОСОБА_7 у стані неосудності, у зв`язку з чим до нього мають бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

При обранні виду примусових заходів медичного характеру суд у відповідності до ст. 94 КК України враховує характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, а також ступінь небезпечності психічно хворого для себе та для інших осіб

ОСОБА_7 вчинив діяння, яке містить ознаки злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

З урахуванням характеру та тяжкості психічного захворювання ОСОБА_7 , тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та для інших осіб, суд у відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 94 КК України вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Керуючись ст. ст. 370 372, 512, 513 КПК України, суд

постановив:

Застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Призначити поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвалою про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру законної сили, після чого ОСОБА_7 підлягає госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1