12.06.18
Справа № 690/147/18
Провадження № 1-кп/690/30/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінальної справи №690/147/18 (провадження №1-кп/690/30/18), під час досудового розслідування № 0000671, внесеного 06.08.2013 р. до ЄРДР відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду; - перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, тобто вживати дій щодо уникнення кримінальної відповідальності; - вчиняти інші кримінальні правопорушення, з урахуванням того, що маючи непогашені та не зняті у відповідності до закону судимості вчиняла інші умисні злочини, а тому наявні підстави вважати що обвинувачена схильна до вчинення злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_5 , та її захисник, адвокат ОСОБА_6 , не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта… чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, зокрема: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка … у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Єдиною підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави … суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст. 183).

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особи, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно п. 3 ст.5 «Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини», кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, з урахуванням відомостей, викладених в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, встановив наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, вона раніше неодноразово судима за аналогічні злочини проти власності, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена. Під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту під час досудового розслідування порушила його умови. З 01.06.2014 р. перебувала у міждержавному розшуку, внаслідок чого ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27.06.2014 р. їй було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Перебуваючи з червня 2017 р. на території України, будучи обізнаною про кримінальне провадження відносно неї, до органів досудового розслідування не звернулась, і була затримана працівниками поліції 06.03.2018 р. в м. Жмеринка Вінницької області.

Зазначене може свідчити про свідоме ухилення обвинуваченої від явки до органів досудового розслідування, та в подальшому від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, і реальну можливість вчинення ОСОБА_5 інше кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до вимог статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор… не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, яке подається до місцевого суду…, і крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Викладені обставини доведені стороною кримінального провадження та свідчать що заявлений ризик не зменшився, при цьому судовий розгляд не закінчився.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликано об`єктивною необхідністю, та буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченої (не працює, не має постійного місця проживання, неповнолітні діти перебувають на повному державному утриманні, відсутні усталені соціальні зв`язки в тимчасових місцях її проживання), а також ступеню тяжкості висунутого обвинувачення, і зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України заборон щодо визначення розміру застави, як альтернативного заходу забезпечення кримінального провадження, судом не було встановлено , оскільки вчинений злочин здійснено без застосування насильства або погрози його застосування; злочин, який спричинив загибель людини; або щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З урахуванням положень ст. 182 КПК України суд визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї, а тому вважає необхідним визначити мінімальний її розмір щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-177, 182-183, 194, 197, 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Звенигородської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» до шістдесяти днів строком до 10.08.2018 р. 15 год. 30 хв. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Одночасно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим, ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян у загальній сумі 35240 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Ватутінського міського суду Черкаської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (протягом строку дії цієї ухвали).

У разі внесення застави покласти на обвинувачену, ОСОБА_5 , наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту за місцем своєї реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , - без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон з України, носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців (до 60 днів).

Після отримання та перевірки оригінала документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» повинна негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченої з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченій, ОСОБА_5 , положення п.п. 8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо вона, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений 18.06.2018 р. о 08:30 год..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1