Справа № 521/3447/18
Номер провадження:1-кс/521/1233/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

за участю засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання засудженого ОСОБА_5 про призначення психічної експертизи, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, мотивуючи його тим, що судово-психіатрична експертиза необхідна для звернення до суду для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами та скасування судових рішень.
Засуджений ОСОБА_5 та захисник у судовому засіданні просили задовольнити клопотання.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.
Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Приймаючи рішення щодо прийнятності клопотання суд приймає до увагипрактику Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» про те, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

В даному випадку у разі відмови у доступі до правосуддя вказане рішення не буде пропорційним з цілями подання клопотання.

Призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи передбачено ст. 509 КПК України.
Виходячи з наданих доказів ОСОБА_5 є інвалідом III групи до 01.06.2016 року (довідка № 801915), 07.08.2014 року направлявся на обстеження з діагнозом F 43.1 та F 10? відповідно: Посттравматичний стресовий розлад та Психічні і поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю. 23.07.2016 року, на час прибуття до установи відбування покарань, у ОСОБА_5 був встановлений діагноз: вірусний гепатит, культі пальців правої руки.
Відомостей, щодо того, що в період часу 2011-2014 роки поведінка ОСОБА_5 давала підстави вважати, що останній знаходився в неосудному або обмежено осудному стані стороною захисту не надано.
Як обставини, які можуть бути підставами для призначення стаціонарної психіатричної експертизи визначено: наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання. Відповідно до доданих матеріалів (лист № 1/8-38-17/є-38 від 18.10.2017 року) ОСОБА_5 встановлений діагноз F60.30. - емоційно нестійкий розлад особистості, без зазначення встановлення розладу психічної діяльності або психічного захворювання. Таким чином, 13.10.2017 року психіатром вищої категорії не встановлено підстав вважати, що на час огляду необхідно призначити ОСОБА_5 стаціонарну судово-психіатричної експертизи для встановлення наявності психічної хвороби, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.
Крім того ОСОБА_6 запропоновано стаціонарне лікування в міжобласній спеціалізованій лікарні № 20, від якого останній відмовився, про що підтвердив суду під час судового засідання.
Таким чином, ґрунтуючись на вимогах ст. ст. 22 та 26 КПК України суд констатує, що стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_5 про призначення йому стаціонарної психіатричної експертизи, а його поведінка під час судового засідання також не дає підстав суду самостійно здійснити заходи щодо захисту особи відповідно до ст. 3 Конституції України та ст. 8 КПК України.
Викладаючи мотиви прийнятого рішення суддя, в томі числі приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 року по справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення. та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008) відповідно до якої виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Згідно з пунктом 41 зазначеного Висновку обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до практики ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може надавати кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про призначення стаціонарної психіатричної експертизи відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1