справа №619/861/18
провадження №1-кп/619/283/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження №0000111 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Проходи Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освіта, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.190 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

30.12.2017 о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , маючи та реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 , та, користуючись довірливими відносинами з потерпілим, попрохав останнього дати у тимчасове користування свій мобільний телефон марки «Blade L5» модель «zte t520», серійний № НОМЕР_1 .
У свою чергу ОСОБА_4 , не усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_5 , будучи раніше знайомим з останнім та довіряючи ОСОБА_5 , добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Blade L5» модель «zte t520».
У подальшому, ОСОБА_5 , заволодівши шляхом зловживання довірою мобільним телефоном ОСОБА_4 , поїхав до м. Харкова, де уклав із ПТ «Ломбард «Надія» договір фінансового кредиту під заставу мобільного телефону марки «Blade L5» модель «zte t520», який належав потерпілому, розпорядившись таким чином зазначеним майном.
Внаслідок зазначених дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №1592 від 26.02.2018 - 1804 гривні 05 копійок.

Дії підозрюваного ОСОБА_5 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України.

До суду надійшла угода від 07.03.2018 укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 про примирення, згідно якої:

На час укладання угоди підозрюваний ОСОБА_5 відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду у розмірі 1804 гривні 05 копійок.

Сторони погоджуються на призначенні підозрюваному ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Сторони розуміють, що відповідно до ст.ст. 471, 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

1) для підозрюваного - обмеження права оскарження вироку у апеляційному і касаційному порядках відповідно до положень ст.ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч,4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд; допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення; подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку у апеляційному, касаційному порядках відповідно до положень ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення. Вважає, що угода укладена відповідно до закону і є всі підстави для її затвердження.

При вирішенні питання відносно можливості затвердження укладеної угоди про примирення суд виходить з того, що судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, та/або закону, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлена неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, маються фактичні підстави для примирення.

Суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: обвинувачений повністю визнає свою вину, кається в скоєному, відшкодував збитки. При цьому суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Суд вважає, що наявність вище встановлених даних дає можливість суду застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 штраф.

Таким чином, суд вбачає, що досягнута угода про примирення має бути затвердженою.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 468, 474, 475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 07 березня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №1592 від 26.02.2018 у розмірі 143 (сто сорок три) гривні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок ухвалено, надруковано та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1