Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/750/18
н/п 1-кп/490/60/2018
ВИРОК
Іменем України
26 квітня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0005035, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
17 листопада 2017 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання - у будинку АДРЕСА_1 , у відповідь на погрози застосування фізичного насильства його сином ОСОБА_6 , які він сприймав реально, перебуваючи у стані вираженого емоційного напруження, що виникло в ході конфліктної ситуації та базувалося на основі неодноразової психотравмуючої агресивної протиправної поведінки сина і супроводжувалося відчуттями образи, приниження, страху за своє здоров`я та виявилося у нехарактерних для нього ( ОСОБА_4 ) формах фізичної агресії, справило значний вплив на його свідомість і поведінку, можливість розуміти зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки, обмеживши при цьому його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання діючи умисно, з метою умисного вбивства, підійшовши зі спини наніс ОСОБА_6 обухом сокири, яку тримав у правій руці, удар в область потилиці, через що останній упав на підлогу, а коли той підвівся - іще близько п`яти ударів сокирою в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив смерть останнього, що настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багато-уламкового перелому кісток склепіння черепа, субарахноідального крововиливу, вогнищевої деструкції головного мозку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ст. 116 КК України, винним себе визнав повністю та під час допиту повідомив, що в один з днів листопада 2017 року, близько 21 год. 00 хв., коли він знаходився у прихожій свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов його син - ОСОБА_6 , який проживав разом із ним. До цього з останнім в нього систематично траплялися конфлікти через те, що син викрадає його майно, продає це майно, а на виручені кошти зловживає спиртними напоями. Під час сварок син систематично ображав його, застосовував до нього фізичне насильство, спричиняв тілесні ушкодження, погрожував йому вбивством, з приводу чого він неодноразово звертався до правоохоронних органів із відповідними заявами про притягнення сина до відповідальності. Зокрема, незадовго до цієї події син побив його, спричинивши тілесні ушкодження, і він подав до поліції заяву. За його заявою було відкрито кримінальне провадження, спричинені йому тілесні ушкодження було зафіксовано. Син неодноразово вимагав від нього "забрати заяву", погрожуючи йому, в разі невиконання цих вимог, вчинити фізичну розправу. Якось, незадовго до цих подій, коли сина було звільнено із СІЗО, останній прийшов додому і став вимагати від нього "забрати заяву", на що він відповів відмовою. Тоді син взяв ніж приставив йому до горла і сказав, що переріжте горло. Однак, у цей момент до будинку прийшла невістка і ОСОБА_6 припинив свої дії, сказавши, що йому пощастило. Він (обвинувачений) тоді дуже злякався за своє життя. Через систематичне приниження, образи та побиття сином він навіть хотів повіситися. Того вечора, як сталося вбивство, син також прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння. Двері будинку були зачинені на засов. Син став бити у двері, вимагаючи відкрити їх і погрожуючи йому вбивством, через те, що він не "забрав заяву". Він дуже злякався за своє життя. Коли внаслідок ударів сина по дверях засов зламався і двері відчинилися, побоюючись повторення застосування насильства з боку сина, він вибіг з прихожої до кімнати, схопивши при цьому сокиру, якою колов дрова, і сховався у правому затемненому кутку кімнати за входом у кімнату. Син стрімко пішов до цієї кімнати. При цьому, син казав, що йому (обвинуваченому) кінець, що зараз він буде його вбивати, що з кімнати він вже не вийде. Пройшовши поряд з ним і не помітивши при цьому його, син направся у глиб кімнати. У цей момент він підійшов ззаду і наніс один удар обухом сокири зверху до низу з-за голови по тілу сина. Він бив навмання, оскільки було темно, і куди прийшовся удар - не бачив. Від цього удару син упав на підлогу, однак відразу підвівся, розвернувся до виходу і почав виходити. Він наздогнав сина та іще декілька разів, точну кількість яких не може сказати точно, ударив сокирою в область голови сина. Коли він наносив ці удари син розташовувався до нього обличчям і задкував до виходу. Можливо якісь з ударів прийшлися в область грудної клітини, коли син падав. Внаслідок цих ударів син упав на порозі будинку. Коли син падав, він почув лязкіт металу, наче щось металеве упало на бетон. Пізніше, коли стало видно, він побачив, що це був ніж. Побачивши, що син не подає ознак життя, він відтягнув його від входу у будинок та накрив. Через пару днів, усвідомивши, що зробив, він з`явився до поліції із зізнанням та розповів про те, що сталося. У вчиненому щиро кається.

Наведені вище показання обвинуваченого повністю узгоджуються з іншими доказами, що були досліджені судом під час судового розгляду.

Так, зі змісту протоколу огляду місця події від 20.11.2017 та фототаблиці і план-схеми до нього слідує, що місцем цього огляду є територія домоволодіння, у тому числі й будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що під час огляду домоволодіння у його дворі виявлено труп ОСОБА_6 з зовнішніми тілесними ушкодженнями в області голови, біля порогу будинку виявлено кухонний ніж, за порогом будинку у прихожій сокиру зі слідами речовини бурого кольору, схожою на кров, сліди речовини бурого кольору, схожої на кров на стіні біля входу до будинку та на дверях шафи у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , в коридорі - чоловічі штани із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3468 від 18.01.2018, смерть ОСОБА_6 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багато-уламкового перелому кісток склепіння черепа, субарахноідального крововиливу, вогнищевої деструкції головного мозку, що підтверджується даним судово-гістологічного дослідження, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження в області голови: садна в ділянці обличчя; рани в ділянці волосистої частини голови; рана в ділянці лівої вушної раковини; крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні; багато-уламковий перелом кісток склепіння черепу; розрив твердої мозкової оболонки; субарахношдальні крововиливи, вогнищева травма головного мозку, в ділянці тулубу: локальні косо-поперечні переломи 2-9-го ребер по лівій передньо-паховій лінії; крововиливи в місцях переломів.

Відповідно до цього ж висновку, усі вказані вище тілесні ушкодження є прижиттєвими та утворилися незадовго до настання смерті. При цьому тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яно-потиличній області з лівого боку, багато-уламкового перелому кісток склепіння черепа, субарахноідального крововиливу, вогнищевої деструкції головного мозку, з урахуванням даних судово-криміналістичного дослідження, утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено від обуху сокири, тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці з лівого боку, травматичної ампутації лівої вушної раковини, з урахуванням даних судово-криміналістичного дослідження - від дії якогось рублячого предмету, не виключено леза сокири, а тілесні ушкодження у вигляді локальних косо-поперечних переломів 2-9-го ребер по лівій передньо-паховій лінії та крововиливи в місцях переломів - від неоднократної дії тупих твердих предметів.

З цього ж висновку вбачається, що з моменту смерті ОСОБА_6 до моменту дослідження його трупа пройшло не менше двох діб, а також, що при судово-токсикологічному дослідженні крові від його трупа виявлено етиловий спирт 0,9 проміле, що стосовно до живих осіб свідчить про їх перебування у стані алкогольного сп`яніння легкого ступеню.

З характеристик обвинуваченого та загиблого, наданих начальником СДІП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, вбачається, що незадовго до вбивства обвинувачений та загиблий разом дружиною покійного та його дитиною проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що загиблий систематично зловживав спиртними напоями та вживав наркотичні засоби, що обвинувачений постійно скаржився на загиблого з приводу конфліктів, які виникали на ґрунті грубого поводження сина з батьком, про що останній неодноразово звертався до поліції із відповідними заявами.

З вимоги про судимість загиблого ОСОБА_6 вбачається, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих та корисливо-насильницьких злочинів, а також злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, до нього на підставі ст. 14 КК України 1960 року застосовувалося примусове лікування від наркоманії.

Згідно відомостей, що містяться у довідках з Миколаївського обласного наркологічного диспансеру та Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1, загиблий ОСОБА_6 , на момент смерті з 1996 року перебував на обліку в наркології з діагнозом: "Синдром залежності від опіоїдів. Зловживання канабіноїдами, алкоголем", а також, що в МОПЛ №1 він проходив обстеження у 2017 році за направленням Центрального РВК і в нього було діагностовано розлад психіки та поведінки внаслідок зловживання канабіноїдами і алкоголем.

З оглянутих у суді копій матеріалів кримінального провадження № 002506, розпочатого за заявою обвинуваченого 06 червня 2017 року, зокрема з копій: витягу з ЄДРДР № 002506, протоколу від 06.06.2017 про прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинення злочину, протоколу від 06.06.2017 його допиту в якості потерпілого, висновків судово-медичної експертизи № 744 від 06.06.2017 та додаткової судово-медичної експертизи № 1055/744 від 18.08.2017, вбачається, що 06 червня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про те, що 23 травня 2017 року, близько 17 год. 00 хв. його син ОСОБА_6 , знаходячись за місцем спільного проживання - у будинку АДРЕСА_1 , через конфлікт, причиною якого стало те, що загиблий продав м`ясо, яке придбав ОСОБА_4 для приготування їжі, а виручені гроші пропив, і в процесі цього конфлікту згиблий побив заявника руками та ногами у різні частини тіла, чим спричинив йому численні тілесні ушкодження, а зокрема, як слідує з перелічених вище висновків - у вигляді саден, синців в ділянці обличчя, лівої верхньої кінцівки, поперекової ділянки праворуч, забою правої нижньої кінцівки, що належать до легких тілесних ушкоджень; струсу головного мозку, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я, а також у вигляді перелому ліктьової кістки зі зміщенням, що належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, доповнюють одні одних та свідчать про доведеність причетності обвинуваченого до спричинення смерті ОСОБА_6 , а також про достовірність повідомлених ним під час допиту відомостей про причини, характер, спосіб та наслідки його дій при вчинені убивства і про його психічний стан під час вчинення цього злочину.

Відомості про причини, що зумовили насильницькі дії обвинуваченого відносно свого рідного сина, а також про його психічний стан під час вчинення цих дій, узгоджуються із висновком № 409 від 20.12.2017 судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_4 не страждав та не страждає хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічної діяльності, слабоумством чи іншим психічним заварюванням, і на момент скоєння інкримінованого делікту він міг усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними. У ОСОБА_4 відсутні ознаки затримки психічного розвитку, непов`язані з психічними розладами. У підекспертного не виявлено таких індивідуально-психологічних особливостей, в тому числі підвищеної жорстокості, агресивності, які б зумовили характер його протиправного діяння і суттєво вплинули на його поведінку під час вчинення злочину. Він досить товариська людина, прагне до соціально -одобрюваної поведінки, користується повагою і довірою серед оточуючих його людей. Високі показники ситуативної та особистісної тривожності свідчать про досить "хворобливе" переживання психотравмуючих ситуацій і реагування на них станом тревоги. Особистість підекспертного характеризується астенічністю, стабільністю цінностей та інтересів; в емоційній сфері - віковою вразливістю, уразливістю, при зовнішній стриманості, врівноваженості, афективному контролі над зовнішніми проявами емоцій. Ригідний, тому часто "застряє" на проблемних ситуаціях, зазнає труднощів у рухливості, переключенні, пристосовності мислення, установок та ін. по відношенню до мінливих вимог середовища. У той же час намагається уникнути конфліктних ситуацій, так як вони дуже вимотують його; прагне жити у злагоді з людьми, нетерпимий до будь-якого прояву агресії і жорстокості. Вважає неприпустимим використання фізичної сили як методу вирішення проблемних ситуацій. ОСОБА_4 у період вчинення злочину не перебував у стані класичного психологічного (фізіологічного) афекту, а перебував у стані вираженого емоційного напруження, яке виникло в ході конфліктної ситуації, базувалося на основі неодноразової психотравмуючої, агресивної, протиправної поведінки потерпілого, супроводжувалося відчуття образи, приниження, страху за здоров`я та виявилося у нехарактерних для нього формах фізичної агресії і справило значний вплив на його свідомість і поведінку, можливість розуміти характер та фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки, обмеживши його можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними. Виражена афективна напруга і почуття страху за власне життя істотно впливало на його здатність прогнозувати свої дії. Констатація цього стану є фізіологічною та психологічною передумовою для кваліфікації сильного душевного хвилювання, що належить до прерогативи суду.

З огляду на викладене вище, суд вважає доведеним, що вбивство свого сина ОСОБА_4 вчинив у стані сильного душевного хвилювання, яке раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання та тяжкої образи з боку загиблого.

За таких обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 116 КК України, як умисне вбивство, вчинене у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання та тяжкої образи з боку потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують з`явлення зі зізнанням, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 116 КК України, оскільки альтернативне позбавленню волі покарання у виді обмеження волі, відповідно до положень ч. 3 ст. 61 КК України, в силу досягнення ним пенсійного віку не може бути призначено.

Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, а також тяжкості та харакетру вчиненого ним злочину.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 має певне місце проживання, є раніше не судимим, особою похилого віку, позитивно характеризується та щиро покаявся у вчинені злочину, суд вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, а тому й можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме ніж, сокиру зі слідами речовини бурого кольору та змиви речовини бурого кольору, що зберігаються у службовому сейфі № 7 СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, слід знищити.

З огляду на звільнення обвинуваченого цим вироком від відбування призначеного покарання, необхідності у подальшому застосуванні до ОСОБА_4 застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України, та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме ніж, сокиру зі слідами речовини бурого кольору та змиви речовини бурого кольору, що зберігаються у службовому сейфі № 7 СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, якщо ніким з учасників процесу на нього не буде подано апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили негайно після оголошення апеляційним судом рішення за результатом розгляду апеляційної скарги.

Головуючий: