Справа № 357/8400/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002421 від 21.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які складаються з обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, угоди про примирення потерпілого і підозрюваного та розписок про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до обвинувального акта встановлено, що 21.05.2018 близько 14.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця В`ячеслава Чорновола», що по бул. Олександрійському, 155 в м. Біла Церква, Київської області, умисно, маючи намір незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 попросив останнього під виглядом скористатись його мобільним телефоном марки «Nokia 105», моделі «RM-9081», синього кольору, вартістю 275 грн., не маючи при цьому наміру у подальшому його повертати.

Потерпілий ОСОБА_4 , добросовісно помиляючись в тому, що ОСОБА_5 , поверне його, надав останньому свій мобільний телефон марки «Nokia 105», моделі «RM-9081»,для здійснення розмови.

В подальшому, ОСОБА_5 , роблячи вигляд, що здійснює дзвінок, відійшов від зупинки громадського транспорту, з місця вчинення злочину зник, та розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 275 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

До суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про примирення потерпілого та обвинуваченого від 24 липня 2018 року.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтримали укладену, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, угоду про примирення.
Підписуючи зазначену угоду, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України. Майнову шкоду завдану ним внаслідок скоєння злочину відшкодував повністю.
Виходячи зі змісту даної угоди, ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 1 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 190 КК України.
Потерпілий ОСОБА_4 претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має, оскільки обвинуваченим ОСОБА_5 майнова шкода відшкодована добровільно.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, як і наслідки її невиконання відповідно до ст. 476 КПК України .
Вислухавши обвинуваченого і потерпілого та його захисника, які просили затвердити угоду та призначити ОСОБА_5 визначені сторонами вид і міру покарання, думку прокурора про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, оскільки її умови відповідають вимогам КК України та КПК України, суд вважає, що укладена угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 468; ч. 3 ст. 469 КПК України, в кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно зі ст. 12 КК України, інкримінований ОСОБА_5 , злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, вид і міру покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом; потерпілий ОСОБА_4 розуміє передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. При цьому укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто здійсненим без застосування насильства, примусу, погроз, внаслідок обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення, сторони не позбавлені можливості укласти угоду про примирення, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнає вину за ч. 1 ст. 190 КК України, взяті на себе за угодою зобов`язання можливі для виконання, а відтак є всі необхідні підстави для затвердження угоди і призначення винній особі узгодженої сторонами міри покарання.
При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_5 , його щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину як передбачено ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання винної особи.
За наведених обставин суд вважає правильним призначення ОСОБА_5 , покарання визначеного сторонами в угоді про примирення.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальних витрат у справі немає.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 24 липня 2018 року, укладену між обвинувачениим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002421 від 21.05.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 170 грн. 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Білоцерківськийміськрайонний суд Київської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1