Справа № 161/2464/18
Провадження № 1-кп/161/471/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005862, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 16.02.2018 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіч-Городок Вологодської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого експедитором ПП «ІБТ», неодруженого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2 ст.115 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_8 21.12.2017 близько 21.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходинковій клітці біля квартири АДРЕСА_3 , під час конфлікту, що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кухонним ножем у ділянку тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження., згідно висновку судово-медичної експертизи №153 від 13.02.2018, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва в 8 міжребер`я по задній аксілярній лінії, яке за ознакою небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 6 діб.

Таким чином, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисно наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні дій, спрямованих на протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчиненні злочину по якому його повідомлено про підозру визнав частково, оскільки умислу на вбивство у нього не було. Цивільний позов КЗ «Луцька клінічна лікарня» визнав повністю, на даний час збитки відшкодовані, що стверджується відповідною квитанцією. Дав показання про те, що 21.12.2017 близько 21.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що АДРЕСА_2 до нього підійшла його співмешканка разом з потерпілим ОСОБА_9 та попросила поговорити з останнім, однак з приводу чого мала бути розмова, він не розумів. Під час цього, через його цивільну дружину у нього з потерпілим виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_9 розбив йому голову. Тоді він взяв кухонний ніж та наніс потерпілому три удари ножем, однак жодного умислу на позбавлення життя останнього у нього не було. Побачивши кров у потерпілого, відразу викликав швидку допомогу. Весь цей час, до приїзду швидкої, перебував поруч з ОСОБА_9 та надавав йому першу допомогу. Зазначив, що удари ножем він наносив біля вхідних дверей квартири, тобто за межами квартири, після того, як ОСОБА_9 розбив йому голову, вони почали битись між собою, вибили вхідні двері. В цей момент кухонний ніж уже був в нього в руках, взяв його для захисту, оскільки не міг впоратись з потерпілим. Коли він побачив кров у потерпілого, припинив наносити тілесні ушкодження, оскільки наміру вбивати у нього не було, хоча він розумів, що може завдати тілесні ушкодження.

Місця вчинення правопорушення не залишав. Факту перебування в стані алкогольного сп`яніння не заперечує, вказане стверджується і консультативним висновком спеціаліста №3518. Не заперечує, що саме від його дій в потерпілого виявлені тілесні ушкодження, вказані у висновку експертизи. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Таким чином, судом проводиться розгляд, в тому числі і в частині показань потерпілого, свідків, дослідження інших доказів, згідно вказаних положень Закону.

Статтею 337 ч.3 КПК України визначено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Винність обвинуваченого ОСОБА_8 в умисному нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, окрім його показань, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду дала показання, що 21.12.2017 у вечірню пору доби до неї зателефонував обвинувачений ОСОБА_8 та повідомив, що наніс її сину ОСОБА_9 тілесні ушкодження, вибачався перед нею, повідомивши, що викликав швидку допомогу та працівників поліції. Після чого, вона поїхали в лікарню. Перебуваючи в лікарні, син повідомив, що дійсно у них з ОСОБА_8 мав місце конфлікт, в ході якого останній наніс йому тілесні ушкодження. Крім того зазначив, що конфлікт було спровоковано ним самим ( ОСОБА_9 ), будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди заявляти не бажає, вважає, що смерть потерпілого її сина ОСОБА_9 , настала не з причин нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, про що подала відповідну заяву. Просить суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти волі.

Згідно довідки №365 від 27.04.2018 причиною смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є кровотеча варикозних вен стравоходу. Цироз печінки.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , а події мали місце 21.12.2017, що свідчить про те, що між отриманими тілесними ушкодженнями та смертю потерпілого немає прямого причинного зв`язку.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частиною другою цієї ж статті визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

З протоколу огляду місця події від 21.12.2017 з доданими фототаблицями вбачається, що на сходинковій клітці біля квартири АДРЕСА_3 , між 7 та 8 поверхом виявлено сліди крові, а на предметі схожого на ніж є залишки речовини бурого кольору На порозі вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_3 виявлено речовини бурого кольору. Вказані речі вилучено, поміщено у поліетиленові пакети та опечатано, постановою слідчого від 15.02.2018 року визнано речовими доказами та передано на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУПН у Волинській області у Волинській області.

З висновку експертизи №2 від 08.02.2018 року вбачається, що "…"кров підозрюваного ОСОБА_8 , відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0..". Вбачається, що на представлених на дослідження фрагменті марлевої серветки зі змивом з порогу дверної коробки вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , фрагменті марлевої серветки зі змивом з площадки між 6 та 7 поверхами в під`їзді №1 (об.№3) та ножі (об.№№4-6) виявлено кров людини. При визначенні групової належності крові в об`єктах №№3-5 виявлено антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВ0, може походити від особи із групою В (III) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0, походження даної крові від підозрюваного ОСОБА_8 виключається. Кров виявлена в об`єктах №№2,6 може походити від особи із групою А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 .

З протоколу огляду місця події від 22.12.2017 з доданими фототаблицями вбачається, що при огляді речей у приміщенні Луцької міської клінічної лікарні, за адресою: пр. Відродження м. Луцька виявлено сліди крові. Вказані речі вилучено, поміщено у поліетиленові пакети та опечатано. Постановою слідчого від 15.02.2018 року вилучений одяг потерпілого ОСОБА_9 визнано речовими доказами та передано на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУПН у Волинській області у Волинській області.

З висновку експертизи №4 від 14.02.2018 року вбачається, що на наданих на дослідження одязі підозрюваного ОСОБА_8 виявлено кров. На черевиках коричневого кольору крові не виявлено. Виявлена кров може походити від особи ізгрупою А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, у тому числі відпідозрюваного ОСОБА_8 . Виявлена кров на штанах типу «джинси» темно синього кольору,можепоходитивід особи ізгрупою В (III) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0, походження даної крові від підозрюваного ОСОБА_8 виключається.

Постановою від 15.02.2018 одяг підозрюваного ОСОБА_8 (кофту сірого кольору, джинсові штани та черевики), змиви з його рук визнано речовими доказами та передано на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУПН у Волинській області у Волинській області.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №153 від 12.02.2018 виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва в 8 міжребер`я по задній аксілярній лінії, яке за ознакою небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та непроникаюче поранення грудної клітки справа в 10 міжребер`ї по лопатковій лінії і різану рану тім`яної ділянки голови. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями, не виключається можливість що таким предметом міг бути ніж, цілком можливо в час вказаний в постанові та в медичній документації, за ступенем тяжкості проникаюче поранення грудної кліткизліва в 8 міжребер`я по задній аксілярній лінії відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 6 діб.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №151 від 12.02.2018 виявлені у гр. ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді рани на волосистій голови зліва. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті травмуючої дії тупого предмету більш детальна характеристика якого не відобразилась в морфології ушкодження, цілком можливо в час вказаний в постанові, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 6 діб. Для утворення виявленого у гр. ОСОБА_8 тілесного ушкодження достатньо одного контакту з травмуючою дією тупого предмету.

З акту наркологічної експертизи №74 від 07.02.2018 вбачається, що підекспертний ОСОБА_8 не страждає алкоголізмом (алкогольною залежністю). Примусового протиалкогольного лікування не потребує. На час скоєння інкримінованих йому дій, обстежуваний ОСОБА_8 в стані патологічного алкогольного сп`яніння не перебував. Встановлено діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками.»

З висновку судово-психіатричної експертизи №43 від 01.02.2018 вбачається, що у ОСОБА_8 ознак будь-якого психічного захворювання, а рівно-тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення не виявлялось. Він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Ознак будь-якого психічного захворювання в даний час не виявляється. Застосування примусових заходів медичного характеру він на даний час не потребує.

Досліджені докази є належними, допустимими, достовірними, та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.121 ч.1 КК України.

Органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 повідомлено про підозру про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ст.115 ч.1 КК України, зокрема, що він вчинив умисні дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, а саме 21.12.2017 близько 21.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходинковій клітці біля квартири АДРЕСА_3 , під час конфлікту з ОСОБА_9 , що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою умисного вбивства останнього, наніс йому три удари кухонним ножем у ділянку тулуба та голови, спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи №153 від 13.02.2018 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва в 8 міжребер`я по задній аксілярній лінії, яке за ознакою небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та непроникаюче поранення грудної клітки справа в 10 міжребер`ї по лопатковій лінії і різану рану тім`яної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 6 діб. Однак ОСОБА_8 злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки своєчасно надана потерпілому медична допомога, запобігла летального наслідку.

На думку суду, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вказане обвинувачення.

Так, з теорії кримінального права під умисним вбивством розуміють умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При недосягненні злочинного наслідку смерті, дії винного кваліфікуються як замах на вбивство. Замах на вчинення даного злочину має місце лише тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, однак смерть не настала з причин, що не залежали від волі винної особи. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя і здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 року замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, у випадку не встановлення такого умислу, замах на вбивство відсутній, а вчинене кваліфікується за наслідками, що настали. У випадку, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо допускає настання будь-яких наслідків, у тому числі й смерті, вона не може бути притягнута до відповідальності за замах на вбивство. Така кваліфікація відсутня і у випадку, коли винний діє з неконкретним умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`я, так і настання смерті.

В судовому засіданні достатніх доказів того, що обвинувачений ОСОБА_8 мав намір позбавити потерпілого ОСОБА_9 життя, не здобуто. Про відсутність такого наміру свідчить факт відсутності між обвинуваченим і потерпілим неприязних відносин, оскільки вони мали лише порозмовляти про цивільну дружину, відсутні мотиви та мета. На думку суду, за наявності умислу на вбивство, обвинувачений, безумовно, міг нанести відразу ж в квартирі ножові поранення потерпілому, однак він намагався виштовхати останнього за двері і коли не зміг самостійно впоратись, оскільки отримав від ОСОБА_9 удар по голові, взяв кухонного ножа та хаотично наніс йому тілесні ушкодження. Усвідомивши про вчинене та побачивши кров, обвинувачений відразу ж викликав швидку допомогу та повідомив про вчинене матір потерпілого.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 у фактично вчинених діях обвинуваченого ОСОБА_8 відсутній.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, на основі повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисно наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
При обранні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, всі обставини справи та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, який, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, однак є особою молодого віку, потребує лікування, що стверджується відповідною довідкою, має постійне місце реєстрації, де характеризується задовільно, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, що істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, вину в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, завдані збитки закладу охорони здоров`я та потерпілій повністю відшкодовані, остання на суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, просить не позбавляти його волі, а тому, суд з врахуванням думки потерпілої, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.121 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1206 ЦК України, в задоволенні цивільного позову Луцької міської клінічної лікарні про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 відмовити, в зв`язку з повним її відшкодуванням, що стверджується квитанцією №29803878 від 12.02.2018 року.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, повернути законному володільцеві та знищити.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Арешт, накладений на майно зняти.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3(трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак із забороною залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у певний період доби, зокрема, з 21.00 год. по 07.00 год.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2017 по 13.08.2018 включно.
Речові докази:
змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров з плями, яка знаходилась на площадці між 6 та 7 поверхами в приміщенні під`їзду №1, що по АДРЕСА_5 , змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров з плями, яка знаходилась на порозі дверної коробки вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 , ніж зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров, який знаходився на східцях, які розташовані між 6 та 7 поверхом зазначеного будинку, що передані на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУНП у Волинській області (квитанція №005488 від 16.02.2018) знищити;
одяг потерпілого ОСОБА_9 (куртку чорного кольору, светр білого кольору з горизонтальними смужками помаранчевого, сіро-синього та темно-синього кольорів, светр чорного кольору, джинсові штани темно-сірого кольору, спортивні штани чорного кольору, труси сіро-блакитного кольору та пару шкарпеток чорного кольору), який вилучений під час огляду місця події 22.12.2017 в приміщенні КЗ «Луцька міська клінічна лікарня»,що передані на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУНП у Волинській області знищити;
одяг підозрюваного ОСОБА_8 (кофту сірого кольору, джинсові штани та черевики), який вилучений під час його особистого обшуку 22.12.2017,що передані на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУНП у Волинській області повернути законному володільцеві ОСОБА_8 , а змиви з його рук, що передані на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУНП у Волинській області знищити;
мобільний телефон марки «Нокіа-5800» ІМЕІ НОМЕР_1 , вилучений під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_8 22.12.2017, що переданий на зберігання відповідальній особі Луцького ВП ГУНП у Волинській області (квитанція №005477 від 08.02.2018) повернути законному володільцеві ОСОБА_8 .
В задоволенні цивільного позову Луцької міської клінічної лікарні про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави 20 095 (двадцять тисяч дев`яносто п`ять) грн. 93 коп. судових витрат у справі за проведення імунологічних експертиз.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду від 11.01.2018 зняти.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3