АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №: 623/993/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/790/2404/18 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 12 01 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 12 01 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього певних обов`язків (а.с.159-161).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

У апеляційній скарзі захисник, посилаючись на помилковість та необґрунтованість висновків районного суду, просить скасувати оскаржуваний вирок та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ч.4 ст.309 КК України (а.с. 182-183).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти апеляційних вимог захисника, просив залишити їх без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 просили задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши захисника, думку обвинуваченого та законного представника, пояснення прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Районний суд, приймаючи рішення про визнання винним ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України та про відмову у задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, посилався на те, що начебто відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 на момент звернення до лікаря-нарколога страждав на наркоманію і потребував лікування від неї.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є поспішними та такими, що суперечать наявним матеріалам справи.

Як вбачається з апеляційної скарги, поданої захисником в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , 25 02 2015 року, останній за власною ініціативою, з метою припинення вживання наркотичних засобів, добровільно звернувся до лікувального закладу та в період з 25 02 2015 року до 12 03 2015 року пройшов курс лікування від наркоманії в результаті якого по теперішній час не вживає будь-яких наркотичних засобів.

Такі доводи обґрунтовані та підтверджені наявними у матеріалах справи відомостями.

Зокрема, як вбачається з досліджених матеріалів справи, ОСОБА_7 25 02 2018 року добровільно звернувся до лікувального закладу з проханням надати допомогу у зв`язку із бажанням припинити вживання коноплі (т.1, а.с.26), у зв`язку з чим в період з 25 02 2015 року по 12 03 2015 року проходив курс лікування від наркоманії, що також підтверджується матеріалами справи, зокрема відповідями Ізюмської центральної міської лікарні від 25 11 2016 року на запити, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_7 було поставлено діагноз епізодичне вживання наркотичних засобів, у зв`язку з чим останній проходив лікування (т.2, а.с.131, 133), копією амбулаторної картки ОСОБА_7 (а.с.135-136), довідкою № 523 (а.с.144).

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що у матеріалах справи наявно достатньо відомостей, які підтверджують, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

Так, ч.4 ст.309 КК України, передбачає спеціальні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у випадку, якщо особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Тобто, дана норма передбачає 2 обов`язкові елементи, за яких особу можливо звільнити від кримінальності відповідальності за ч.1 ст.309 КК України: добровільність звернення до лікувального закладу та початок її лікування від наркоманії.

Між тим, абз.3 п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» №4 від 26.04.2002 передбачено, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Судом першої інстанції не було встановлено даних про те, що ОСОБА_7 до лікувального закладу звернувся не добровільно і ставив при цьому за мету ухилитися в такий спосіб від кримінальної відповідальності, не встановлено таких даних і колегією суддів апеляційного суду після детального дослідженням матеріалів справи. Більше того, ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування ще до початку судового розгляду по суті обвинувачення в суді першої інстанції, а тому на думку колегії суддів, він не знав і не міг знати про наслідки судового розгляду за пред`явленим обвинуваченням, і такі його дії мали добровільний характер, що об`єктивно підтверджується вищенаведеними відомостями.
На думку колегії суддів, наявні об`єктивні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов лікування з метою вилікуватися від наркоманії, а отже доводи апеляційної скарги, поданої захисником в інтересах обвинуваченого, про можливість та необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі норм, закріплених у ч.4 ст. 309 КК України - є обґрунтованими.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 12 01 2017 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - задовольнити.

На підставі ч.4 ст.309 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, кримінальне провадження по даній справі закрити.

Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4