ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1641/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одружений, на утриманні має малолітню дитину. 2016 року народження, військовослужбовець військової часини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший лейтенант», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч. 4 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду начальника клубу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший лейтенант» о 08 год. 00 хв. 09.07.2018 року, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно без поважних причин на службу в розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV 24.03.1999, став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби й не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього, доки 28.07.2018 року, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, з`явився до військової прокуратури Дарницького гарнізону і заявив про себе.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, підтвердив обставини, які викладені вище, пояснив, що дійсно залишив військову частину 9 липня 2018 року та був відсутній до 28 липня 2018 року. Весь цей час перебував вдома з дружиною, оскільки були сімейні проблеми. Щиро розкаявся, пояснив, що зрозумів, що військову дисципліну порушувати не можна. Просив суд не карати його суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи призваним на військову службу за контрактом, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, з`явився із зізнанням, не судимий, має на утриманні малолітню дитину, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим у даному випадку на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по даній справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно п.1 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: