справа № 208/3325/18
№ провадження 1-кп/208/458/18
ВИРОК
Іменем України

19 липня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кам`янському справу за кримінальним провадженням № 0000059 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, громадянина України, освіта професійно-технічна, військовослужбовець ЗСУ за контрактом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

згідно угоди від 19.07.2018 року про примирення з потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 року, між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

06.01.2018 року, приблизно о 22.00 годині, раніше знайомі між собою ОСОБА_5 , та особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, проходили біля буд. № 22 по вул. Звенигородській в м. Кам`янському, де побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_4 . В цей момент між ОСОБА_5 , особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони виник словесний конфлікт. В ході зазначеного словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження та ОСОБА_5 , виник спільний протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, в зазначений час та у зазначеному місці, спираючись на підтримку один одному, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підійшла ззаду до ОСОБА_4 та наніс останньому один удар скляною пляшкою ззаду по голові, чим спричинив йому пошкодження у вигляді садна на голові, яке відноситься до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. В цей момент ОСОБА_4 , злякавшись за свої життя та здоров`я, почав тікати від ОСОБА_5 та осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження. При цьому він добіг до ділянки місцевості, що розташована між буд. АДРЕСА_2 , де його наздогнали зазначені вище особи. Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, спираючись на підтримку, ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, особа, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, ногою підсік ногу ОСОБА_4 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. У подальшому особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наніс один удар ногою в район носу ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесні пошкодження у вигляді закритого перелому кісток носу з синцями на обличчі, які відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня. Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, спираючись на підтримку одне одного, ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, продовжили наносити ОСОБА_4 удари руками та ногами по кінцівкам, тулубу та голові останнього, спричинивши йому тілесні пошкодження у вигляді синців та саден на обличчі, крововиливу в склеру очей, синців та саден на лівому стегні, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Після нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 раптово виник протиправний умисел, направлений на відкрите, із корисливого мотиву та корисливої мети, викрадення у ОСОБА_4 будь якого майна, яке могло знаходитись при ньому, та могло мати майнову цінність.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, 06.01.2018 року, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_8 перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована між буд. АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_4 , який лежав на землі, та рукою вийняв з задньої лівої кишені штанів останнього гроші в сумі 55 гривень, а з правої передньої кишені штанів ОСОБА_4 вийняв мобільний телефон «Huawei Y6 Pro (TIT-U02)» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого становить 3 239 гривень 10 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втік у невстановленому напрямку, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця. У подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Органами досудового розслідування умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як умисне спричиненні легкого тілесного ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі).

Під час проведення досудового розслідування проведено судово-товарознавчу експертизу, вартість якої складає 572 гривні.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

З змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому та потерпілому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст.424 КПК України.

- відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4, ч.5 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор та сторона обвинувачення зобов`язані довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, ОСОБА_8 роз`яснені і є йому зрозумілими.

Сторони погодились на продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що він дійсно визнає себе винним в тому, що 06.01.2018 року, приблизно о 22.00 годині, разом зі своїми знайомими проходили повз будинку АДРЕСА_3 . Біля цього будинку зустріли раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_9 . З якоїсь дрібної причини між ними виник конфлікт. Його товариш вдарив ОСОБА_9 ззаду по голові скляною пляшкою. ОСОБА_9 почав тікати. Вони утрьох погнались за ним, та біля наступного будинку його товариш підстав ногу потерпілому і той впав. Підбігши вони стали бити ОСОБА_9 . Він бив його руками по голові та тулубу. Потім витягнув з карманів ОСОБА_9 гроші у сумі 55 гривень та мобільний телефон. Для чого він це зробив, пояснити не може. Гроші витратив на власні потреби. Телефон заклав у ломбард а гроші витратив. Шкода завдана злочином, потерпілому відшкодована.

Він щиро кається у скоєному, просить вибачення у потерпілого.

Між ним та потерпілим укладено угоду про примирення, та ними узгоджено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт за скоєння злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та 2 місяці арешту за вчинення злочину передбаченого ст. 186 ч.1 КК України. Остаточне покарання визначено у вигляді 2 місяців арешту. Ця угода, суть якої йому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди при примирення.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив пояснення обвинуваченого. Підтвердив факт відшкодування збитків, факт підписання угоди та умов про примирення, просив її затвердити. Вибачення обвинуваченого сприйняв. Шкода завдана злочином, з боку ОСОБА_8 відшкодована у повному обсязі, і він відмовляється від позовних вимог в частині стягнення їх з останнього.

З пояснень обвинуваченого даних суду також вбачається, що визнання ним вини у скоєні умисного спричинення легкого тілесного ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), є добровільним і воно зроблено з розумінням того, що обвинувачений відмовляється від важливих прав, передбачених вищенаведеними нормами права зазначених ст. 474 КПК України, обмеження прав на апеляційне та касаційне оскарження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнаним ним своєї вини, відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Перевіривши відповідність угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:

ОСОБА_8 дійсно вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 186 КК України, та він у цьому винний.

Угода про примирення, укладена 19.07.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави, порушень прав, свобод, інтересів інших осіб не встановлено.

Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КПК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати по справі, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 19.07.2018 року, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України між потерпілим ОСОБА_4 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердити.

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєні злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч.1, 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді 2 місяців арешту.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворими, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 місяців арешту.

В строк відбуття призначеного судом покарання, зарахувати термін перебування ОСОБА_5 під вартою, з 22.05.2018 року по 19.07.2018 року.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення з засудженого ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Речові докази по справі договір фінансового кредиту укладений ОСОБА_8 з ПТ «Ломбард «Онікс», ОСОБА_10 », згідно якого обвинувачений отримав гроші в ломбарді під заставу мобільного телефону «Huawei Y6 Pro (TIT-U02)» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , зберігати при справі, мобільний телефон залишити у потерпілого ОСОБА_4 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи у сумі 572 гривні.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, продовжити, та залишити без змін строком до 23.07.2018 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1