печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

05 липня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулася із клопотанням, - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «УКРСОЦБАНК» () про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «УКРСОЦБАНК» () про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі №757/20324/17-к.
В клопотанні представник ПАТ «УКРСОЦБАНК» () адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі № 757/20324/17-к на нежитлові приміщення, загальною площею 9201, 4 кв.м. та 9203,6 кв.м., що являють собою групу приміщень в будівлі адміністративно-побутового комплексу (літ. С) за адресою: м. Київ, вул. М. Амосова, 12, які належать на праві власності ПАТ «УКРСОЦБАНК» та скасувати заборону їх відчуження.
В засіданні представник ПАТ «УКРСОЦБАНК» адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому доводи та просив задовольнити в повному обсязі.
В засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання та скасування арешту майна заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників засідання, дослідивши матеріали провадження за клопотанням з доданими доказами в тому обсязі, приходить до наступного висновку.
Так, Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001050 за фактами заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем; легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом; зловживання службовим становищем; вимагання неправомірної вигоди; незаконного збагачення; постановлення завідомо неправосудних рішень; втручання в діяльність судових органів та незаконному втручанні в роботу автоматизованої системи документообігу суду за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 368, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2,ч. 2 ст. 375,ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2017 року, в межах кримінального провадження № 0001050 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 368, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2,ч. 2 ст. 375,ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, накладено арешт на нежитлові приміщення - загальною площею 9201,4 кв.м. та 9203,6 кв.м., що являють собою групу приміщень в будівлі адміністративно-побутового комплексу (літ.С) за адресою: м. Київ, вул. М. Амосова, 12, які належать на праві власності ПАТ «Укрсоцбанк» () та заборонити їх відчуження.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник,законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого,їх захисника чи законного представника,іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного,обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Разом з тим, представник ПАТ «Укрсоцбанк», який є безпосереднім власником вказаного нерухомого майна, не був присутнім в засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна, що у свою чергу позбавило права останнього на обґрунтування своєї правової позиції щодо вирішення питання про арешт майна.
Так, власником нежитлового приміщення - загальною площею 9201,4 кв.м. та 9203,6 кв.м., що являють собою групу приміщень в будівлі адміністративно-побутового комплексу (літ.С) за адресою: м. Київ, вул. М. Амосова, 12, є ПАТ «Укрсоцбанк» (), що і вбачається з ухвали слідчого судді при накладенні арешту на майно.
Разом з тим, в матеріалах доданих до клопотання міститься копія рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2012 року, з якого вбачається, що інвестиційно-підрядний договір від 26.09.2008 року, укладений між ТОВ «Проект-А» ( м. Київ, вул. М.Грінченка, 4, ) та Приватним акціонерним товариством «Спільне підприємство «Ен Ес Ай Констракшн» (м. Київ, вул. Грушевського,18/2, н/п 43, ), на підставі якого, видано свідоцтво свідоцтвом про право власності на майно серії НОМЕР_1 , виданим 24.02.2010 р. Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі інвестиційно-підрядного договору від 26.09.2008 р., укладеного між ПрАТ "Спільне підприємство ЕнЕсАй Констракшн" та ТОВ "Проект-А" визнано недійсним.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2012 року рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2012 року у справі №5011-14/7961-2012 залишено без змін.
26.02.2013 року Вищим господарським судом рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2012 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2012 року залишено без змін.
Зокрема, посадові особи ПАТ «Укрсоцбанк» не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.
Крім того, понад 1 рік і 3 місяці нерухоме майно, яке належить ПАТ «УКРСОЦБАНК», перебуває під арештом, що порушує і обмежує його право власності на належне йому майно.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001050 триває з 29.11.2013 року, разом з тим за вказаний проміжок часу, органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тривале тримання належного ПАТ «Укрсоцбанк» майна під арештом.
За таких обставин вбачається, що на даний час в арешті нежитлових приміщень, загальною площею 9201, 4 кв.м. та 9203,6 кв.м., що являють собою групу приміщень в будівлі адміністративно-побутового комплексу (літ. С) за адресою: м. Київ, вул. М. Амосова, 12 у справі № 757/11683/17-к відпала потреба й слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «УКРСОЦБАНК» () про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -
У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «УКРСОЦБАНК» () про скасування арешту майна, задовольнити.
Скасувати арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 9201, 4 кв.м. та 9203,6 кв.м., що являють собою групу приміщень в будівлі адміністративно-побутового комплексу (літ. С) за адресою: м. Київ, вул. М. Амосова, 12, які належать на праві власності ПАТ «УКРСОЦБАНК» та скасувати заборону їх відчуження, накладений на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2017 року по справі № 757/20324/17-к.
На підставі ст. 535 ч. 4 КПК України повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1