Справа № 1-26/12
07 листопада 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , підсудного ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року (далі КПК), кримінальну справу відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мовчанівка Ружинського району Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 136 та ч. 1 ст. 396 Кримінального кодексу України (далі КК),
ОСОБА_10 за обвинуваченням, зміненим прокурором 14 серпня 2018 року, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 136 та ч. 1 ст. 396 КК, за наступних обставин.
24 грудня 2001 року приблизно о 23-й годині він, будучі працівником правоохоронного органу та одягненим у формений одяг працівника прокуратури, разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля гастроному "Темп" на площі Перемоги в м. Житомирі познайомились із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , котрим запропонували спільно провести час, на що ті дали свою згоду.
Всі разом на автомобілі "таксі" поїхали в мікрорайон "Корбутівка" в м. Житомирі, де в магазині "Люцина" придбали їжу, спиртні напої, цигарки тощо. Біля 24-ої години ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли в квартиру останнього АДРЕСА_2 , де разом стали вживати спиртні напої.
Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_11 схилив ОСОБА_13 та ОСОБА_12 до статевих стосунків, а ОСОБА_10 у цей час під впливом вжитих спиртних напоїв заснув на кухні.
25 грудня 2001 року близько 3-ї години на ґрунті виниклих неприязних стосунків до ОСОБА_11 , викликаних його статевими домаганнями, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішили помститися йому шляхом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
З цією метою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зв`язали ОСОБА_11 шарфом руки і, застосовуючи фізичне насильство, ОСОБА_13 стала утримувати зв`язаного ОСОБА_11 , накинувши йому на шию шарф, а ОСОБА_12 знайденою в квартирі дошкою нанесла ОСОБА_11 зі значною силою два удари в потиличну область голови, заподіявши таким чином тяжкі тілесні ушкодження у вигляді двох забійних ран в лівій потиличній ділянці з обох боків, лінійного перелому кісток склепіння основ черепа, крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку по конвекситальній поверхні з переходом на основу черепа в проекції правої тім`яно-скроневої частки під м`які мозкові оболонки та речовину мозочка, забою головного мозку, які у своїй сукупності склали відкриту черепно-мозкову травму голови.
Умисними взаємоузгодженими діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, чим вчинили тяжкий злочин, а також спричинили потерпілому синці навколо обох очей з припухлістю, синці у правій скроневій ділянці, на правій бічній поверхні шиї у верхній частині до 3x2 см, масивних крововиливів верхньої губи на всьому протязі і нижньої губи справа.
Після заподіяння тяжких тілесних ушкоджень 25 грудня 2001 року близько 4-ої години ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи переконаними, що потерпілий подає ознаки життя, залишили його роздягненим у непритомному стані і вийшли з квартири.
Прокинувшись від сну, ОСОБА_10 виявив у квартирі потерпілого ОСОБА_11 , який від побиття перебував у безпорадному і небезпечному для життя стані. Однак ОСОБА_10 не повідомив органам МВС і прокуратури про вчинений тяжкий злочин, не вжив заходів для надання потерпілому медичної допомоги, а переслідуючи особистий мотив щодо нерозголошення подій, які мали місце у його квартирі вночі з 24 на 25 грудня 2001 року, з метою умисного заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого злочину, змив сліди крові зі шпалер та підлоги у квартирі, приховав частину одягу потерпілого (нижню білизну, сорочку, жилетку, піджак, шарф, кепку, мобільний телефон "Моторола").
Згідно пункту 18 висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи від 25 жовтня 2011 року № 552/11 при наданні своєчасної кваліфікованої та спеціалізованої медичної допомоги ОСОБА_11 , навіть беручи до уваги тяжкість отриманої ним черепно-мозкової травми, не виключено, що його життя могло бути врятовано.
ОСОБА_10 , виявивши у своїй квартирі ОСОБА_11 з відкритою черепно-мозковою травмою, розуміючи характер тілесних ушкоджень, які отримав потерпілий, маючи реальну можливість, не надав йому допомогу та не повідомив медичну установу або інших осіб про отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, в результаті чого останньому не було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу та можливість запобігти настанню його смерті.
З метою приховування слідів злочинної діяльності ОСОБА_10 у невстановлений досудовим слідством час, однак не пізніше 11-ї години 26 грудня 2001 року, з невстановленою слідством особою на автомобілі "Форд-Фієста" синього кольору, 1999 року виробництва, державний номер " НОМЕР_1 ", вивіз труп ОСОБА_11 у кювет на відстані 7 км від будинку № 100 по вул. Черняховського, біля Західного шосе, що з`єднує Чуднівське шосе з вулицею Сосновою у м. Житомирі.
Діяння ОСОБА_10 , яке виразилось у ненаданні допомоги ОСОБА_11 , який перебував у небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу, а також у неповідомленні про його такий стан належним установам та особам, що спричинило смерть ОСОБА_11 , прокурором кваліфіковано за ч. 3 ст. 136 КК. Діяння ОСОБА_10 , яке виразилось у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, прокурором кваліфіковано за ч. 1 ст. 396 КК.
За первісним обвинуваченням, підтриманим потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 135 та ч. 1 ст. 396 КК, за наступних обставин.
За цим обвинуваченням ОСОБА_10 25 грудня 2001 року після змивання за вищеописаних обставин слідів крові зі шпалер та підлоги своєї квартири за вищевказаною адресою, а також приховування одягу потерпілого, який в цей час перебував у безпорадному і небезпечному для життя стані від побиття ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , через який не мав можливості вжити заходів до самозбереження, в проміжок часу від 17 до 24 години за допомогою невстановленої слідством особи вивіз ОСОБА_11 на відстань 7 кілометрів від будинку за вищевказаною адресою та залишив його на снігу без допомоги у безлюдному місці кюветі біля Західного шосе, що з`єднує Чуднівське шосе з вулицею Сосновою м. Житомира, при температурі повітря 14оС, чим поставив ОСОБА_11 в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть останнього внаслідок загального переохолодження тіла.
Таке діяння ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 396 КК як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину та за ч. 3 ст. 135 КК як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження, яку винний сам поставив в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілого.
Підсудний ОСОБА_10 вину в інкримінованих діяннях не визнав та показав, що на кінець грудня 2001 року обіймав посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та прикордонної охорони при проваджені ОРД, дізнання та досудового слідства прокуратури Житомирської області.
24 грудня 2001 року близько 19 години він з двома товаришами розпивав спиртні напої в кафе "Молодіжна мода", що було розташоване на площі Перемоги у м. Житомирі, пив горілку та пиво. Через деякий час до них приєднались ще двоє знайомих підсудного, а згодом ще два священика, яких він також знав, і застілля продовжилось, яке тривало приблизно до 22-23 години. Подальший перебіг подій пам`ятає погано через вжитий алкоголь (якого до цього 3 роки не вживав). Пам`ятає якихось дівчат, але нічого конкретного показати не може. Пам`ятає, що прокинувся вранці близько 7 години 25 грудня 2001 року на старій квартирі ( АДРЕСА_3 ) і пішов на роботу в прокуратуру. У той же день близько 11 години зустрівся з ОСОБА_14 з приводу зникнення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 зателефонував на мобільний телефон останнього, проте відповіла якась стороння людина. У цей же день увечері з ОСОБА_16 в квартирі ОСОБА_17 знов телефонував на мобільний телефон ОСОБА_15 , дзвінок було прийнято, проте ніхто не відповідав, було чутно голос дитини. На нову квартиру за адресою АДРЕСА_1 , де в той час йшов ремонт, можливо приходив 26-27 грудня 2001 року. Заперечив інкриміновані йому діяння: 25 грудня він ОСОБА_11 на новій квартирі не виявляв, його ані живого, ані мертвого нікуди не вивозив, його одяг та мобільний телефон також не виявляв та не приховував, сліди крові на підлозі та шпалерах квартири не бачив і не змивав.
Судом за клопотанням підсудного було оголошено всі його показання. Зокрема, 28 грудня 2001 року вперше допитаний як свідок ОСОБА_10 підтвердив вживання алкогольних напоїв у кафе "Молодіжна мода" із знайомими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , двома священниками отцями ОСОБА_20 ( ОСОБА_16 ) та ОСОБА_21 (прізвища на той час не знав). Дуже сп`янів, як виходив з кафе не пам`ятав, прокинувся наступного ранку вдома та пішов на роботу (т. 1 а.с. 51-52). Допитаний повторно як свідок 6.01.2002 ОСОБА_10 додав, що на попередньому допиті повідомляв слідчому про викрадення у нього документів, грошей, мобільного телефону, ключів та інших особистих речей, проте заходів з цього приводу вжито не було (т. 1 а.с. 87-88). Під час судового розгляду справи Козятинським міськрайонним судом Вінницької області підсудний ОСОБА_10 додав, що квартиру по АДРЕСА_4 купив особисто 29.12.2000 (т. 9 а.с. 305). Під час судового розгляду Житомирським районним судом Житомирської області підсудний ОСОБА_10 доповнив, що вказана квартира розташована у 14-му під`їзді будинку, станом на 24 грудня в цій квартирі ще йшов ремонт, в квартирі меблів не було, у майстрів, що робили ремонт, були ключі від вхідних дверей, проте вони підсудному про виявлення ОСОБА_15 не повідомляли. Прокинувся вранці 25 грудня близько 6-ї години, виявив зникнення дублянки, пішов на роботу у пальто, прибув близько 7-ї години. Під час перебування на роботі 25 грудня вранці телефонував ОСОБА_22 , в той же день отримав відпустку на 5 днів в рахунок невикористаних попередніх відпусток. Ця відпустка була запланована раніше. Проте під час неї виходив на роботу. На нову квартиру переїхав 29.12.2001, ніяких слідів крові або стороннього одягу в квартирі не було. На початку січня 2002 року в кімнаті, в якій, як з`ясувалось пізніше, ОСОБА_23 із ОСОБА_24 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_15 , повісив килим, слідів крові на стіні не було. Після подій можливо зустрічався із ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , проте при зустрічі їх не впізнав напевне, а тому про цю зустріч міліцію не повідомляв. Пропонував дівчатам мирно залагодити питання викрадених у нього мобільного телефону та ключів. Про місцезнаходження власного автомобіля слідчим не повідомляв, побоюючись фальсифікації з їх боку доказів його винуватості (т. 18 а.с. 210-214). Під час повторного розгляду Житомирським районним судом цієї справи ОСОБА_10 додатково показав, що зі слів дружини ОСОБА_25 йому відомо, що він вранці 25 грудня на старій квартирі шукав свої гаманець, ключі, мобільний телефон, документи. В той же день близько 11 години саме від ОСОБА_26 підсудний дізнався про зникнення ОСОБА_27 (т. 22 а.с. 234-252).
Окрім показань підсудного, судом досліджено всі наявні у справі докази, кожен з яких було оцінено з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Потерпілий ОСОБА_8 (батько загиблого ОСОБА_11 ) показав, що його син ОСОБА_21 являвся священнослужителем, проживав в одній квартирі із батьками, дружиною та дитиною. 24.12.2001 вранці син пішов з дому для вирішення церковних питань. На вечір син не повернувся, тоді потерпілий із дружиною почали хвилюватись, зателефонували йому зі свого домашнього телефону на мобільний телефон, проте той не відповідав. Близько 1-ї години ночі 25 грудня знов зателефонували йому, син відповів, що знаходиться у свого кума ОСОБА_28 . Оскільки син і раніше залишався ночувати у кума, який також являвся священнослужителем, потерпілий з дружиною вирішили, що син залишиться ночувати у нього. Проте наступного ранку син не з`явився на свято до своєї дочки у дитсадок. Туди прибув ОСОБА_29 , який повідомив, що напередодні увечері вони із ОСОБА_21 відпочивали у компанії ОСОБА_10 , ОСОБА_16 стало погано і він пішов додому, а ОСОБА_21 залишився. Потерпілий, його дружина та невістка намагались додзвонитись ОСОБА_21 на мобільний телефон, проте той вже не відповідав. Коли знайомий потерпілого ОСОБА_30 за його проханням і в його ж присутності зателефонував ОСОБА_31 , той відповів, що місця знаходження ОСОБА_21 не знає. 26 грудня потерпілому стало відомо про виявлення трупа сина біля кладовища у лісі.
Потерпілі ОСОБА_32 (мати загиблого ОСОБА_11 ) та ОСОБА_33 (колишня його дружина) надали аналогічні по суті показання. Допитана під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_33 показала, що її чоловік, залишаючи вранці 24.12.2001 їх житло, був вдягнений у чорні пальто та шапку зі шкірозамінника з козирком, чорні сорочку, черевики, светр, піджак, жилет та брюки, клітчастий шарф, дві пари шкарпеток (т. 1 а.с. 81-84).
З оголошених в судовому засідання показань свідка ОСОБА_34 (т. 1 а.с. 102-103) вбачається, що він 26.12.2001 на прохання свого знайомого ОСОБА_8 телефонував на роботу ОСОБА_10 і спитав у нього про можливе місце перебування ОСОБА_27 , проте ОСОБА_35 відповів, що з цього приводу йому нічого не відомо, треба питати у отця ОСОБА_36 , і завершив розмову.
З оголошених показань свідка ОСОБА_37 (т. 1 а.с. 45-49, 62-63, т. 3 а.с. 21-26, т. 7 а.с. 141-142, т. 9 а.с. 276-278, т. 16 а.с. 59-62) вбачається, що він являвся кумом загиблого ОСОБА_27 , а також з ним разом вчились у Київській духовній семінарії. 24 грудня 2001 року свідок разом із ОСОБА_21 близько 15 години 30 хвилин у їдальні на двох вжили 0,5 л горілки, після чого близько 17 години у кафе випили по бокалу пива, близько 18 год. 20 хв. у іншому кафе випили по бокалу пива та по 50 г горілки. Близько 20 год. 10 хв. того вечора вони зайшли у кафе "Молодіжна мода", де зустріли знайомого працівника облпрокуратури ОСОБА_10 із військовослужбовцем у званні капітана та суддею, яким ОСОБА_35 представив свідка із ОСОБА_15 як отців ОСОБА_36 та ОСОБА_21 . ОСОБА_35 був вдягнений у дублянку. Всі сиділи, вживали горілку, потім до них приєднались ще двоє знайомих ОСОБА_10 . Близько 22 години, коли кафе закривалось, усі його залишили. Свідок почував себе погано, тому вибіг на вулицю, з усіма попрощався і домовився із ОСОБА_15 зустрітись наступного дня на святковому ранку в дитсадку його дочки. Після чого свідок на таксі поїхав додому. Наступного ранку близько 10 години 20 хвилин свідок прибув до дитсадку, ОСОБА_15 не було. Свідок телефонував йому на мобільний телефон, проте телефон не відповідав. Близько 11 години зателефонував ОСОБА_31 на роботу, спитав в нього, де ОСОБА_15 , оскільки останній не повернувся додому. ОСОБА_35 відповів, що той можливо пішов до дівчат легкої поведінки. Близько 11 год. 10 хв. того дня свідок телефонував дружині ОСОБА_21 , та відповіла, що чоловік телефонував їй близько 1-ї години ночі і повідомив, що заночує у свідка. Свідок підтвердив це дружині, оскільки ОСОБА_21 часто ночував у своєї дівчини ОСОБА_38 , при цьому дружині повідомляв, що ночує у свідка. В той же день близько 13 години повторно підтвердив дружині ОСОБА_21 , що останній ночував у нього. Приблизно о 15 годині 30 хвилин 25 грудня свідок зустрівся із ОСОБА_39 біля приміщення облпрокуратури, повідомив йому про зникнення ОСОБА_15 , той відповів, що нічого з цього приводу не знає, був на роботі, не пам`ятає, як розпрощався із ним напередодні, а також, що в нього вкрали барсетку з ключами, грішми та документами, мобільний телефон. Увечері того ж дня свідок розповів батькам ОСОБА_21 правду про те, що він не ночував у свідка та обставини, за яких вони розстались напередодні увечері. Також того вечора зустрівся із ОСОБА_39 на квартирі їх спільної знайомої ОСОБА_40 , де ОСОБА_35 повідомив, що намагався з`ясувати, де знаходиться ОСОБА_15 , проте не зміг. При цьому свідок зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_21 , хтось відповів, було чутно дитячий голос. Про смерть ОСОБА_21 свідок дізнався від працівників міліції 26 грудня. Свідок також описав одяг, в який вечором 24 грудня був вдягнений ОСОБА_15 , що збігається з описанням його одягу потерпілою ОСОБА_41 .
Допитана під час досудового розслідування свідок ОСОБА_42 (т. 1 а.с. 148-149, т. 2 а.с. 193-195, т. 6 а.с. 218-219) показала, що 26 грудня 2001 року до неї додому прийшов її давній знайомий ОСОБА_10 , який, поміж іншого, повідомив їй про крадіжку у нього мобільного телефону, ключів, службового посвідчення, дублянки та портмоне з грошима. Обставин крадіжки ОСОБА_35 не пам`ятав.
З показань допитаних судом свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , а також з оголошених показань свідків ОСОБА_43 (т. 1 а.с. 54-55), ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 35-36), ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 39-40) вбачається, що 24 грудня 2001 року увечері вони разом з ОСОБА_10 , а також двома священнослужителями на ім`я ОСОБА_21 та ОСОБА_45 вживали спиртні напої у кафе "Молодіжна мода". Близько 22 години того вечора ОСОБА_46 і ОСОБА_47 першими залишили кафе і пішли у кафе "Темп", після чого пішли додому. Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 через сильний стан алкогольного сп`яніння не пам`ятали, як виходили з кафе. Свідок ОСОБА_19 поїхав на таксі додому, а ОСОБА_18 пам`ятав, що прийшов до тями близько 3 години 30 хвилин ранку на розі вулиць Короленка та проспекту Перемоги, після чого також пішов додому. Свідок ОСОБА_46 в судовому засіданні додав, що у той вечір у кафе ОСОБА_35 демонстрував гроші в портмоне, пригощав усіх з приводу продажу автомобіля. Також свідку ОСОБА_48 було відомо, що ОСОБА_35 на той час 3 роки не вживав алкоголю. З оголошених показань свідка ОСОБА_19 (т. 6 а.с. 233-234) також вбачається, що того вечора ОСОБА_10 був вдягнений у дублянку коричневого кольору. 28-29 грудня 2001 року після допиту за фактом смерті ОСОБА_11 свідок зустрічався із ОСОБА_10 у службовому кабінеті останнього. Коли свідок поцікавився у ОСОБА_10 , що в той вечір трапилось, той відповів, що не пам`ятає, як потрапив додому, у нього вкрали дублянку, гроші, мобільний телефон, службове посвідчення.
Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні та під час досудового розслідування (т. 1 а.с. 97-99) показав, що 24 грудня 2001 року увечері він як працівник міліції охороняв громадський порядок у кафе "Молодіжна мода", де у той час відпочивала компанія чоловіків, серед яких було два священнослужителя, один чоловік у пальто, один у військовій формі, а також чоловік, вдягнений у дублянку, всі вживали алкогольні напої, голосно розмовляли, через що свідок робив їм зауваження. Близько 22 години, коли кафе вже закривалось, ця компанія його залишила, при цьому першим вийшов дуже п`яний чоловік у пальто, за ним вийшли всі інші, при цьому чоловік у військовій формі також був дуже п`яний, його хитало, а священнослужителі та чоловік у дублянці вийшли нормально, проте по них було видно, що вони п`яні. Також свідок бачив, що за столом цієї компанії залишилось 5-6 порожніх пляшок горілки. Коли через декілька хвилин свідок виходив із кафе, бачив на тролейбусній зупинці двох священнослужителів, чоловіка у дублянці та чоловіка у військовій формі, чоловіка у пальто із ними вже не було.
З оголошених показань свідка ОСОБА_50 (т. 3 а.с. 187-189) вбачається, що в грудні 2001 року він надавав послуги "таксі". Точної дати не пам`ятає, біля 1-ї години ночі він "таксував" біля магазину "Темп", до нього підійшли двоє чоловіків та двоє жінок і попросили підвезти їх до магазину "Люцина", що свідок і зробив, а із ним розрахувався один з чоловіків.
Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні та під час досудового розслідування (т. 2 а.с. 131-132) показала, що в грудні 2001 року працювала продавцем у алкогольному відділі магазину "Люцина" (м. Житомир, вул. Черняховського, 94). У грудні 2001 року (точної дати не пам`ятає) після 24 години у магазин зайшли підсудний ОСОБА_10 (на той час прізвища його не знала), вдягнений у дублянку, під якою був формений одяг синього кольору, ще один чоловік із бородою та двоє дівчат на вигляд по 25 років. Дівчата замовили коньяк, закуску та пачку презервативів, за що розрахувався ОСОБА_35 . Останнього ще одного разу бачила в магазині.
З оголошених судом показань допитаної під час досудового слідства 14.03.2002 як свідка ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 211-213) вбачається, що 24 грудня 2001 року близько 23 години вона разом із своєю подругою ОСОБА_52 біля магазину "Темп" познайомилась із ОСОБА_10 , який стояв із знайомим свідку отцем ОСОБА_21 , який представився ОСОБА_53 . ОСОБА_35 був вдягнений у прокурорський формений одяг, коричневу дублянку та норкову шапку, а отець ОСОБА_21 у чорні пальто, брюки, кашкет із козирком. Тоді ОСОБА_35 запропонував спільно відпочити, на що свідок із ОСОБА_24 погодились. На таксі від магазину "Темп" вони вчотирьох поїхали до магазину "Люцина", де ОСОБА_35 разом зі свідком придбав коньяк, закуску, три упаковки презервативів, цигарки. В цей час до них підійшли ОСОБА_24 із ОСОБА_21 . Після цього вчотирьох вони пішли на квартиру до ОСОБА_54 , яка розташована у будинку АДРЕСА_4 в під`їзді поруч із аркою на 3-му поверсі. ОСОБА_35 відкрив двері своїми ключами, коли зайшли в коридор, стало зрозуміло, що в квартирі було проведено євроремонт, проте меблів в кімнатах не було. Вчотирьох пішли на кухню, де випили коньяк, при цьому ОСОБА_35 із ОСОБА_24 сиділи на розкладушці, свідок сиділа на стільці, а ОСОБА_21 стояв. Після цього ОСОБА_21 із ОСОБА_24 пішли до маленької кімнати напроти кухні та зачинили за собою двері. В дверях кімнат були врізані замки, проте не було ручок. Через декілька хвилин свідок почула крики ОСОБА_24 . Свідок хотіла встати, проте ОСОБА_35 не пускав її, тримаючи за руку. Свідок хотіла вирватись, тоді ОСОБА_35 штовхнув її, і вона впала, вдарившись головою об ручку дверей на балкон, та втратила свідомість. Прийшла до тями вже у маленькій кімнаті, де в кутку сиділа ОСОБА_24 в кофті та спідниці, проте без колгот та трусів, які лежали поруч із нею. Біля свідка стояв повністю голий ОСОБА_21 , а в дверях стояв ОСОБА_35 . ОСОБА_21 намагався схилити свідка до задоволення статевої пристрасті неприродним способом, проте свідок пручалась, просила ОСОБА_54 припинити домагання ОСОБА_21 , проте той відповів, що так їм і треба. Після цього ОСОБА_21 вдарив свідка головою об стіну, і вона втратила свідомість. Коли прийшла до тями в тій же кімнаті, то вже була роздягнена, і ОСОБА_21 , утримуючи її рукою, здійснив із нею статевий акт. ОСОБА_54 при цьому вже не було видно. В цей час свідок попросила ОСОБА_24 щось їй принести, та вийшла з кімнати і через деякий час принесла дерев`яну дошку шириною 15 см і довжиною близько 1 м. Чапик закрутила шарф свідка на шиї ОСОБА_21 і утримувала його таким чином, а свідок, вставши, наказала ОСОБА_24 вдарити його дошкою, проте та відмовилась. В цей момент ОСОБА_21 вирвався і вкусив ОСОБА_24 за палець. Тоді свідок, коли ОСОБА_21 стояв до неї спиною, нанесла йому два удари цією дошкою по потилиці. Від ударів ОСОБА_21 впав на підлогу. Чапик віднесла дошку у ванну кімнату та включила воду. ОСОБА_35 в цей час спав у кухні на розкладушці. Свідок зайшла до кімнати, впевнилась, що у ОСОБА_21 є пульс, тобто він був живий. В нього на тім`яні трохи проступила кров, на підлозі крові не було. Свідок витягнула з кишені дублянки ОСОБА_54 ключі та портмоне, і вони із ОСОБА_24 вийшли на вулицю. В портмоне було посвідчення працівника прокуратури на ім`я ОСОБА_54 та 15 грн. Ключі від квартири свідок викинула по дорозі додому у річку, а портмоне із посвідченням, шарфом, колготами спалила згодом на дачі. 8 січня 2002 року свідок разом із ОСОБА_24 випадково зустріли ОСОБА_54 в Житомирі в магазині "Дитячий світ", де він питав, навіщо вони взяли ключі, пропонував все мирно вирішити, проте вони із ОСОБА_24 зробили вигляд, ніби його не знають.
Допитана 14.03.2002 як підозрювана ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 234-240) надала по суті аналогічні показання щодо подій, які відбувались до її зґвалтування ОСОБА_21 . Уточнила, що поїхати на квартиру до ОСОБА_54 запропонував саме ОСОБА_21 . Двері квартири відчинила вона, оскільки ОСОБА_35 і ОСОБА_21 були сильно п`яні. Після статевого акту із нею ОСОБА_21 пішов до ванної кімнати, а вона із ОСОБА_24 пішли до кухні, де вирішили помститись йому придушити шарфом, для чого запропонувати йому секс на трьох і зв`язати. Реалізуючи задумане, коли ОСОБА_21 повернувся до кімнати, ОСОБА_23 запропонувала йому груповий секс, на що він погодився, і за її пропозицією ліг на підлогу на живіт та дозволив зв`язати собі руки за спиною шарфом. В цей час ОСОБА_24 іншим шарфом затягнула петлю на його шиї й почала душити, а Ступак тримала його, щоб не вирвався. Коли остання втомилась, ОСОБА_23 продовжила душити його шарфом, а ОСОБА_24 за її вказівкою принесла з балкону дерев`яну палку, якою ОСОБА_23 нанесла ОСОБА_21 два удари у потилицю, від яких той втратив свідомість. Вона ж перевернула його на спину. З дублянки ОСОБА_55 забрала ключі та портмоне, а ОСОБА_24 його мобільний телефон. Перед залишенням квартири розв`язали ОСОБА_21 руки, забрали шарфи, а також витерли ручки дверей від слідів пальців рук. Коли виходили з квартири, вхідні двері прикрили, проте на замок не зачиняли. По дорозі разом із ключами викинули в річку й чіп з мобільного телефону ОСОБА_54 . Портмоне та документи ОСОБА_55 не спалила, а зберігає вдома. Крім того, ОСОБА_12 уточнила, що в той момент, коли її ґвалтував ОСОБА_21 , ОСОБА_35 стояв у дверях із ножем у руках, обзиваючи їх із ОСОБА_24 .
16.03.2002 допитана як підозрювана ОСОБА_12 (т. 2 а.с 42-48) підтвердила попередні показання в якості підозрюваної, уточнивши, що ОСОБА_35 , коли стояв у дверях під час її зґвалтування ОСОБА_21 , спочатку тримав ніж у руках, а потім гладив ним себе по обличчі.
Допитана як обвинувачена 23.03.2002 ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 90-95) уточнила, що квартиру ОСОБА_54 вони із ОСОБА_24 залишили близько 4-ї години ранку.
Додатково допитана як обвинувачена 23.04.2002 ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 138-139) уточнила, що шарфи-хустини, якими вони із ОСОБА_24 у той вечір зв`язали та придушили ОСОБА_21 , були різнокольорові, вона носила зелений, а ОСОБА_24 жовтуватого кольору. 24.03.2003 обвинувачена ОСОБА_12 (т. 8 а.с. 90-91) додатково уточнила, що коли із ОСОБА_24 виходили із квартири ОСОБА_54 , ОСОБА_15 залишили повністю роздягненим, лежачим на підлозі в непритомному стані. Його одягу та мобільного телефону, а також дублянки ОСОБА_54 не брали, спортивної шапки не бачили.
Під час судового розгляду Козятинським міськрайонним судом Вінницької області цієї справи допитана як свідок ОСОБА_12 (т. 9 а.с. 292-298, 300-301, 306-309) надала показання, відповідні її показанням як підозрюваної та обвинуваченої, уточнила, що в той вечір в квартирі ОСОБА_56 дзвонив додому та повідомив, що він у кума і заблокував телефон. ОСОБА_35 не бачив її зґвалтування ОСОБА_15 , а бачив лише, як той примушував її до задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Додала, що після того, як ОСОБА_15 вкусив ОСОБА_24 за палець, остання витерла кров об шпалери, а також мила руки у ванній кімнаті. Після ударів дошкою на голові ОСОБА_15 в місці удару була рвана рана, проте крові майже не було. Окрім ударів дошкою, інших ударів ОСОБА_15 , в тому числі й по обличчю, не наносили. Під час досудового розслідування на свідка тиснули, щоб примусити її відмовитись від показань про її зґвалтування ОСОБА_15 .
Під час першого розгляду справи Житомирським районним судом Житомирської області свідок ОСОБА_57 (т. 16 а.с. 270-281) надала в цілому аналогічні попереднім показання, за винятком того, що ОСОБА_35 на кухні її штовхнув і вона вдарилась та втратила свідомість. Також уточнила, що придушували ОСОБА_15 не шарфом, а колготками. Зазначала, що під час досудового розслідування потерпілий намагався чинити на неї тиск.
Під час повторного судового розгляду Житомирським районним судом свідок ОСОБА_58 (т. 27 а.с. 71-88, 90) також надала в цілому аналогічні попереднім показання. Проте показала, що коли почула, як її з кімнати звала ОСОБА_24 , ОСОБА_35 в цей час вже спав на розкладушці в кухні. Свідок пішла до тієї кімнати, проте її двері були зачинені. Двері відкрив ОСОБА_15 чи ручкою, чи викруткою, він був голий, а ОСОБА_24 сиділа в кутку. ОСОБА_15 запропонував свідку вступити в статеві стосунки, а коли вона відмовилась, схопив її за волосся та вдарив головою об стіну, після чого здійснив із нею статевий акт. Після цього ОСОБА_15 пішов до ванної кімнати. Увесь цей час ОСОБА_35 спав на розкладушці у кухні. Подальшій хід подій відбувся за попередніми показаннями свідка у Житомирському районному суді. Проте уточнила, що удари дошкою ОСОБА_15 нанесла в момент, коли той почав підніматись з підлоги, не торкаючись її у цей момент. Також уточнила, що верхній одяг ОСОБА_15 залишався в тій кімнаті, де відбулись події. Зазначила, що під час перебування свідка у СІЗО до неї застосувалось насильство з метою зміни нею показань щодо поведінки ОСОБА_15 , а також примусити дати неправдиві показання про те, що нібито ОСОБА_35 залякував їх із ОСОБА_24 , оскільки він знав, що саме вони побили ОСОБА_15 . Також заперечила правдивість попередніх показань про те, що нібито бачила ОСОБА_54 у дверях кімнати із ножем. Такі показання були дані свідком під тиском оперативного працівника.
З оголошеної в судовому засіданні копії явки з повинної ОСОБА_13 від 14.03.2002 (т. 1 а.с. 217-218) вбачається, що вона разом із ОСОБА_12 24.12.2001 увечері на зупинці біля магазину "Темп" познайомились із двома чоловіками на ім`я ОСОБА_59 та ОСОБА_60 , які вже були досить п`яні та з якими на таксі спочатку поїхали до магазину "Люцина", де ОСОБА_59 купив коньяк та закуску, і потім вчотирьох пішли до останнього додому. Після вживання коньяку чоловіки геть сп`яніли, ОСОБА_60 запропонував їй піти у кімнату, вона погодилась, а ОСОБА_59 із ОСОБА_23 залишились на кухні. В кімнаті ОСОБА_24 та ОСОБА_60 вступили у статеві зносини, після чого у кімнату постукала ОСОБА_23 , і ОСОБА_60 став залицятись до неї, проте вона йому відмовила. ОСОБА_59 в цей час спав на кухні. ОСОБА_24 із ОСОБА_23 хотіли поїхати додому, проте ОСОБА_60 їх не відпускав, настирливо домагався обох. Тоді вони поклали його на підлогу, попередньо зв`язавши руки за спиною, ОСОБА_24 почала його душити шарфом, а Ступак тримала. Коли ОСОБА_60 вже не дихав, ОСОБА_23 взяла палку та вдарила його 2-3 рази по голові. Вони із ОСОБА_23 забрали свої речі, гаманець ОСОБА_61 та пішли, викинувши ключі від квартири ОСОБА_54 у річку.
Допитана як підозрювана в той же день ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 225-228) уточнила, що ОСОБА_59 був вдягнений у коричневу дублянку, а ОСОБА_62 у чорне пальто та шкірянку чорну кепку з козирком. ОСОБА_59 та ОСОБА_62 були п`яні настільки, що не змогли відчинити вхідні двері, тоді їх відчинила ОСОБА_23 . Коли пішли із ОСОБА_53 до кімнати, то замок дверей замкнувся, а ручок у дверях не було. У ОСОБА_63 була викрутка, якою він і відчинив перед цим замок. В кімнаті під час домагань ОСОБА_62 укусив її за палець на лівій руці, після чого вони вступили у статеві зносини, при цьому ОСОБА_62 використав презерватив. Коли ОСОБА_23 постукала до кімнати, вона сказала, що ОСОБА_59 спить. Після відмови ОСОБА_23 вступати із ОСОБА_53 у статеві зносини він наказав дівчатам піти до ванної кімнати. Коли вони туди прийшли, то домовились його придушити. Взяли свої шарфи, ОСОБА_23 запропонувала ОСОБА_64 зайнятись сексом втрьох, він погодився. Він ліг на підлогу обличчям униз, і підозрювана зав`язала йому руки за спиною шарфом Ступак. Свій шарф ОСОБА_24 накинула йому на горло та почала душити, а Ступак утримувала його руки та ноги. Коли він почав хрипіти, ОСОБА_24 відпустила шарф. Ступак вийшла з кімнати, повернулась із палкою, якою вдарила ОСОБА_63 у потилицю. Палка переломилась, і одним з її уламків ОСОБА_23 нанесла ОСОБА_64 ще один удар по потилиці. Коли підозрювана знімала шарф з шиї, вимастила руку в крові, яка витікала з голови ОСОБА_63 . Тоді вона витерла руки об шпалери у цій же кімнаті, віднесла уламки палки до ванної кімнати та включила воду. Ступак забрала у Василя, який спав на кухні, мобільний телефон, ключі від квартири та портмоне. З кишень ОСОБА_65 забрала два банани. Його мобільного телефону вони не знайшли. Після цього, не закриваючи вхідних дверей квартири, залишили її. Це було близько 4-5-ї години ранку. Гроші з портмоне ОСОБА_54 в сумі 1500 грн. та 102 долари США в подальшому витратили на власні потреби, в тому числі змінили зачіски. Ступак розказала, що знала ОСОБА_63 раніше як отця ОСОБА_21 .
7-13 січня 2002 року до них із Ступак у магазині "Дитячий світ" підходив ОСОБА_66 та просив повернути ключі, та питав, що вони робили у ніч із 24 на 25 грудня. Проте вони зробили вигляд, ніби той помилився, а те, що вони робили у вказаний ним час, його не стосується.
Аналогічні по суті показання підозрювана ОСОБА_13 надала 16.03.2002 (т. 2 а.с. 33-40), уточнивши, що вимащену в кров ОСОБА_63 (отця ОСОБА_21 ) руку витерла об шпалери на стіні справа від входу у кімнату. Крім того, уточнила, що ОСОБА_54 у "Дитячому світі" бачили 27 чи 28 грудня.
Свої попередні показання ОСОБА_13 підтвердила і будучи допитаною як обвинувачена 23.03.2002 та 23.04.2002 (т. 2 а.с. 101-105, 135-137), наполягаючи на правдивості своїх показань про те, що ОСОБА_23 сама стукала у двері кімнати, де обвинувачена займалась сексом із ОСОБА_15 , а також заперечивши статеві зносини ОСОБА_15 та ОСОБА_23 . Спортивної шапки у квартирі ОСОБА_54 не бачила, ОСОБА_15 залишили повністю голим у кімнаті, одягу ані ОСОБА_54 , ані ОСОБА_15 з квартири не забирали (т. 8 а.с. 85-87).
На таких же показаннях свідок ОСОБА_13 наполягала під час судового розгляду Козятинським міськрайонним судом Вінницької області (т. 9 а.с. 281-284, 306-309), уточнивши, що перед тим як залишити квартиру ОСОБА_54 близько 3-ї години ночі, ОСОБА_23 перевірила пульс ОСОБА_15 та повідомила, що він живий. Крім того, під час першого судового розгляду справи Житомирським районним судом (т. 16 а.с. 118-127) свідок уточнила, що від нанесених ОСОБА_67 ударів кров проступила, проте її було небагато, кров на підлогу не витікала. Під час повторного судового розгляду справи Житомирським районним судом свідок підтвердила попередні показання (т. 27 а.с. 88-96).
26.12.2001 у період часу з 14:15 по 15:10 оглянуто місце події ділянку місцевості об`їзної дороги Житомир-Тетерівка на відстані 900 м від останнього будинку по вул. Красовського м. Житомира, де на схилі кювету на відстані 3-х метрів від дороги виявлено труп чоловіка. Труп лежав на спині, головою до низини, ногами до дороги, ліва нога випрямлена, права зігнута в колінному суглобі, руки зігнуті в ліктьових суглобах. Труп був вдягнений у черевики, шкарпетки, штани, пасок до них, чорний светр (живіт та частина грудної клітини були оголені, рукава підкочені до ліктів). Також на трупі лежало чорне пальто, зафіксоване на правій руці рукавом, має плями речовини бурого кольору. На голові трупа надягнута шерстяна шапочка зеленого кольору, в нижній частині просякнута речовиною бурого кольору, та прилипла до волосся. Кисті рук вимащені подібною речовиною. Обличчя трупа, волосиста частина голови та чорна борода трупа мають масивні накладання речовини бурого кольору. Під трупом сніговий покрив на ділянці 120 х 40 см розтанув до землі, в ділянці розташування голови сніг просякнутий речовиною бурого кольору. На схилі кювету до ложа трупа мається зсув снігового покрову. Між трупом та дорогою на узбіччі виявлено ділянку прим`ятого снігу, а також фрагмент сліду низу взуття (протокол огляду місця події, т. 1 а.с. 2-8). Вказаний фрагмент сліду для ідентифікації непридатний (висновок експерта, т. 4 а.с. 24).
Свідок ОСОБА_68 в судовому засіданні та під час досудового розслідування (т. 7 а.с. 38-39, т. 22 а.с. 58) показала, що вона в той день близько 12 години разом із своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_69 йшли по об`їзній дорозі м. Житомира на кладовище по вул. Сосновій по лівій стороні дороги. Спочатку йшли через ліс, снігу було по щиколотку. В кюветі свідок побачила щось чорне. Коли вийшли на дорогу та підійшли ближче, то виявили труп чоловіка. Викликали міліцію і стали чекати, оскільки труп з дороги видно не було. Коли приїхали працівники міліції, було проведено огляд місця події, в якому свідок з Крашевським брали участь як поняті.
Аналогічні по суті показання надав під час досудового слідства свідок ОСОБА_70 (т. 7 а.с. 40-42).
26.12.2001 у період часу з 16:50 по 17:40 у морзі обласного СМЕ з участю спеціаліста ОСОБА_71 оглянуто виявлений труп чоловіка. В задній кишені брюк трупа виявлено телефонний довідник, а в лівій передній кишені 2 ключі. Трупне заклякання добре виражене в усіх групах м`язів. Трупні плями розташовані по задній поверхні тіла, при натисканні о 18 годині блідніють та відновлюють колір через 220 с. Виявлені тілесні ушкодження на голові, обличчі. На підошовній поверхні шкарпеток виявлено накладання речовини бурого кольору (протокол огляду, т. 1 а.с. 9-12). Згідно із актом судово-медичного дослідження № 1454 дослідження трупа розпочато 26.12.2001 о 17 годині (т. 4 а.с. 7-11).
Свідок ОСОБА_72 показав, що він, проводячи у грудні 2001 року огляд трупа ОСОБА_11 в морзі, можливо помилково зазначений час надавлювання на трупні плями 18:00 замість вірного 17:00, оскільки огляд було почато о 16:50, а закінчено о 17:40.
За даними метеостанції Житомира 24-26 грудня 2001 року температура повітря становила: 24.12 від -5,0 оС вночі до -13,4 оС вдень; 25.12 від -4,2 оС вдень до -14,1 оС вночі; 26.12 від 0,6 оС вдень до -6,4 оС вночі (т. 6 а.с. 120).
При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поверхневого осаднення шкіри в ділянці верхнього квадранту правої сідниці; рани в лівій потиличній ділянці волосяної частини голови забійного характеру; поверхневої рани в тій же ділянці волосяної частини голови; синців на обличчі з вираженою припухлістю м`яких тканин, синців в правій скроневій ділянці волосяної частини голови та на правій боковій поверхні шиї; крововиливів в слизову оболонку верхньої губи на всьому протязі, нижньої губи справа; саден на правій щоці; рани в ділянці верхньої повіки правого ока з характеристиками, аналогічними вищенаведеним ранам; вогнещевих крововиливів в м`які тканини голови в потиличній ділянці з обох сторін; лінійного перелому кісток основи черепа; крововиливів під м`які мозкові оболонки головною мозку по конвекситальній поверхні з переходом на основу черепа в проекції правої тім`яно-лобно-скроневої долі, під м`які мозкові оболонки мозочка, забою головного мозку.
Ушкодження у вигляді поверхневого осаднення шкіри в ділянці верхнього квадранту правої сідниці, синці на шиї виникли від дії тупого/их/ предмета/ів/, незадовго до смерті, не залишивших в них яких-небудь характерних та специфічних ознак, дозволяючих їх ідентифікувати, мають ознаки легких тілесних пошкоджень і в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Тілесне ушкодження у вигляді поверхневого осаднення шкіри в ділянці правої сідниці могло виникнути при волочінні тіла.
Всі інші вищенаведені тілесні пошкодження в своїй сукупності складають відкриту черепно-мозкову-лицьову травму, яка також виникла від дії тупого/их/ предмета /їв/ зі значною силою прикладення (силою, необхідною для їх утворення), не залишивших в них яких-небудь ознак, дозволяючих їх ідентифікувати, мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя і не знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
Тілесні ушкодження на голові виникли від нанесення ударів по обличчю, можливо при нанесенні ударів руками, ногами, взутими у взуття, з послідуючим падінням потерпілого на площині з ударом потиличною ділянкою волосяної частини голови об тупі предмети. В момент нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_11 знаходився по відношенню до нападаючого у вертикальному чи близькому до нього положенні. Сам собі ці тілесні ушкодження ОСОБА_11 спричинити не міг.
Всі вищенаведені тілесні пошкодження є прижиттєвими і могли виникнути за декілька годин до настання смерті (від години до доби).
Смерть ОСОБА_11 настала в результаті загального переохолодження тіла в межах 18-22 годин до часу огляду трупа в морзі. ОСОБА_11 в місце виявлення його трупа попав ще живим.
За наявності черепно-мозкової-лицьової травми ОСОБА_11 міг на протязі незначного часу, котрий може вимірюватись до декількох годин, здійснювати будь-які цілеспрямовані дії, в тому числі і рухатись. При наданні своєчасної кваліфікованої та спеціалізованої медичної допомоги його життя могло бути врятовано.
В крові та сечі трупа спиртів не виявлено (висновок судово-медичної експертизи від 10.01.2002 № 1454, т. 4 а.с.12-15, акт судово-токсикологічного дослідження від 27.12.2001 № 2991, т. 6 а.с. 206).
При повторній комплексній судово-медичній та медико-криміналістичній комісійній експертизі, проведеній за матеріалами справи і призначеній у зв`язку із суперечностями висновку попередньої судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 зібраним матеріалам досудового слідства (постанова про призначення експертизи, т. 4 а.с. 143-145), встановлено, що у ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді вищеописаних двох забійних ран в лівій потиличній ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, лінійного перелому кісток склепіння основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку з переломом на основу черепа; синці навколо обох очей та в правій скроневій ділянці, на правій бічній поверхні шиї у верхній частині, масивні крововиливи верхньої губи на всьому протязі і нижньої губи справа; рану на верхній повіці лівого ока; осаднення шкіри лівої сідниці.
Рани на голові виникли від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, що мало ребро, яким могла бути дощечка, на котру вказує в своїх показаннях ОСОБА_73 . При цьому виник і перелом кісток черепа, ушкодження головного мозку. Удари були спричинені із значною силою в напрямку ззаду наперед та дещо зліва направо, причому голова потерпілого находилась обличчям униз із опорою о тверде покриття. Таким чином, ушкодження йому могли бути спричинені за обставин, на які вказують ОСОБА_57 і ОСОБА_13 .
Дві рани в потиличній ділянці голови, характер перелому кісток черепа, локалізація ушкоджень головного мозку виключають виникнення черепно-мозкової травми у ОСОБА_11 від падіння на площині. Характер черепно-мозкової травми також свідчить про те, що після її отримання ОСОБА_11 втратив свідомість, на що також вказують ОСОБА_57 і ОСОБА_13 .
Наявність при судово-медичному дослідження трупа плям Мінакова вказує на те, що у ОСОБА_11 мав місце значний "вилив крові", а не фонтанування, бризки. Бризки могли виникнути і від руху травмуючого предмета, якщо він був у крові.
Ушкодження обличчя, сідниці виникли від дій тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею (рука, нога та інше), охарактеризувати який більш конкретно неможливо.
Травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, інші ушкодження легких.
Ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_11 , не характерні для пручання та самозахисту, усі вони спричинені в короткий проміжок часу, визначити який неможливо.
Об`єктивні судово-медичних дані, які б підтверджували те, що потерпілого душили і зв`язували йому руки згорнутою м`якою тканиною, відсутні. Крововилив на правій бічній поверхні шиї міг виникнути і при ударі.
За даними повторного судово-гістологічного дослідження після отриманих ушкоджень ОСОБА_11 прожив не менше 3 годин, а за характером трупних явищ його смерть настала приблизно за добу до дослідження трупа. Виявлена при судово-гістологічному дослідженні проліферація сперматогенного епітелію в канальцях нирок може бути пов`язана з дією низької температури. Інші зміни є наслідком нанесених тілесних ушкоджень.
Після вживання ОСОБА_74 значної кількості алкоголю в ніч з 24 на 25 грудня 2001 року алкоголь в крові його трупа до сечі зникнути не міг.
Судово-медичних даних для вирішення питань, в який ймовірний проміжок часу і скільки разів потерпілий після спричинення йому тілесних ушкоджень непритомнів і приходив до тями, чи був він на час доставлення в непритомному стані й чи могли особи, які його вивозили до місця виявлення трупа, визначити, живий він або ні, немає (висновок експертизи від 30.04.2002 № 102, т. 4 а.с.152-162, висновок судово-медичної експертизи від 25.04.2002 № 26, т. 10 а.с. 32-34).
Додатковими судово-медичними експертизами, проведеними за матеріалами справи, встановлено, що ОСОБА_11 із наявною у нього вищеописаною відкритою черепно-мозковою-лицьовою травмою міг виконувати значний час (на протязі годин) цілеспрямовані дії: говорити, курити, змінювати положення тіла із горизонтального у вертикальне, самостійно ходити, в тому числі вийти із квартири 2-го поверху будинку та самостійно пересуватись, проте на незначну відстань, котра може вимірюватись в метрах (висновки експерта від 18.12.2002 № 1714 та № 1715, т. 4 а.с. 190-194).
Додатковою комісійною судово-медичною експертизою, проведеною за матеріалами справи, встановлено, що при дослідженні трупа ОСОБА_11 (висновок судово-медичної експертизи від 10.01.2002 № 1454) не виявлено більшості морфологічних ознак смерті від переохолодження (окрім червоного кольору крові), а при судово-гістологічний експертизі препаратів з внутрішніх органів (висновок експерта від 25.04.2002 № 26) не було виявлено більшості з мікроскопічних ознак, окрім проліферативно-дистрофічних змін в канальцях яєчок. Описані експертом в шлунку "одиночні бурі крововиливи на вершині складок по великій кривизні" не знайшли свого підтвердження при проведенні судово-гістологічної експертизи препаратів зі шлунку, і тому не можуть бути розцінені як плями Вишневського. Такі крововиливи в слизову оболонку шлунка можуть зустрічатися при інших патологічних станах, в тому числі і при черепно-мозковій травмі, і при вживанні алкоголю. Таким чином, немає об`єктивних підстав вважати, що смерть ОСОБА_11 настала від загального переохолодження організму.
В той же час, зважаючи на характер та об`єм виявленої у ОСОБА_11 черепно-мозкової травми, не можна виключити, що вона призвела до настання його смерті. Ця травма могла призвести до втрати свідомості відразу ж після її заподіяння. Не виключено, що зовнішні ознаки повної нерухомості та будь-якого реагування на зовнішні подразники, які спостерігаються при втраті свідомості, можуть дати підставу сторонній людині вважати потерпілого за померлого. Стороння особа (не фахівець в галузі медицини), яка не знається на судово-медичних ознаках тяжких тілесних ушкоджень, не може лише в результаті зовнішнього огляду тіла достовірно знати, що потерпілому спричинені саме тяжкі тілесні ушкодження. Тяжкість тілесних ушкоджень в такій ситуації не завжди може визначити і фахівець в галузі медицини. Встановити однозначно, чи була у ОСОБА_11 втрата свідомості, в даному випадку, не є можливим.
Виходячи з характеру трупних явищ, зафіксованих при додатковому огляді трупа в морзі, смерть настала приблизно за добу до цього огляду. Виявлені при судово-гістологічному дослідженні реактивні зміни навколо ушкоджень головного мозку і його оболонок свідчать про те, що ОСОБА_11 прожив не менше трьох годин після отримання черепно-мозкової травми.
За даними спеціальної медичної літератури початок розвитку трупного заклякання при кімнатній температурі може складати від 1,5 години до 6-12 годин.
Забійні рани голови можуть супроводжуватися кровотечею. Виявлені при розтині трупа ОСОБА_11 плями Мінакова свідчить про те, що в даному випадку мала місце значна крововтрата, однак точно визначити кількість втраченої крові за наявними даними не є можливим.
Оскільки судово-гістологічне дослідження осаднення шкіри з верхнього квадрату правої сідниці не проводилось, встановити лише за даними його опису чи є воно прижиттєве, чи посмертне неможливо.
Виходячи з характеру синців навколо очей, а також приймаючи до уваги, що перелом черепа поширюється з потиличної кістки на верхню стінку орбіти лише з одного боку, є підстави вважати, що ці синці виникли прижиттєво за рахунок ударних дій в ділянку очей тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею. Визначити точно давність утворення цих ушкоджень без судово-гістологічного дослідження м`яких тканин з ділянки ушкодження неможливо.
Синці в правій скроневій ділянці та на правій боковій поверхні шиї також виникли прижиттєво, кожний за рахунок окремої ударної травмуючої дії. Більш конкретно визначити механізм їх утворення та давність не є можливим.
Масивні крововиливи в ділянці слизової оболонки верхньої та нижньої губи, припухлість м`яких тканин обличчя, рана верхньої повіки лівого ока виникли за рахунок дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею. Відсутність ушкоджень в ділянці носа виключає можливість утворення згаданих крововиливів, припухлості та рани за умов, коли „потерпілий лежав обличчям вниз на рівній підлозі квартири, а в задню ділянку голови йому наносились удари дошкою". За таких умов, не виключено, могли утворитись лише множинні лінійні садна на правій щоці.
За даними спеціальної медичної літератури, при температурі навколишнього повітря біля 20°С, динаміка зниження температури тіла після смерті складає у середньому 1°С за 1 годину. Чітких судово-медичних даних про динаміку зниження температури тіла, яке перебуває в середовищі з мінусовою температурою, немає.
Розтавання снігу під трупом, на якому одяг, може бути обумовлене і тим, що труп попав на місце його виявлення ще не охолодженим (висновок експертизи від 2.04.2007 № 78, т. 10 а.с.37-57).
Згідно із висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи, проведеної за матеріалами справи, суцільність та добра вираженість трупних плям, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_11 у морзі на задній поверхні тіла (задні поверхні шиї, тулуба та кінцівок), можуть свідчити про те, що останні мали зливний характер та добре візуально виявлялись. Їх локалізація та особливості свідчать про те, що вони розвинулись до стадії стазу (триває від 8-12 до 24-36 годин після настання смерті) при перебуванні трупа ОСОБА_11 в горизонтальному або близькому до нього положенні, спиною донизу. Швидкість утворення трупних плям та перебіг стадій залежить від багатьох факторів, в тому числі від причини та ґенезу смерті. Більш швидкому перебігу процесу сприяє висока температура, а низька температура уповільнює розвиток трупних явищ. При настанні смерті в умовах низької температури навколишнього середовища труп пришвидшено за 1,5-1 годину повністю охолоджується і починається промерзання тіла з фактичним зупиненням розвитку трупних плям. Якби смерть ОСОБА_11 настала в умовах мінусової температури навколишнього середовища, і труп постійно до моменту виявлення знаходився б в таких умовах, трупні плями не мали б ознак стадії стазу, описаних в протоколі огляду трупа в морзі та в акті судово-медичного дослідження трупа № 1454. У зв`язку з тим, що за фотографіями до протоколу огляду місця події, яким зафіксовано положення трупа ОСОБА_11 , неможливо об`єктивно визначитись із гостротою кута нахилу трупа, категорично висловитись про невідповідність локалізації трупних плям фактичному положенню трупа не є можливим.
Якби ОСОБА_11 потрапив живим на місце, де потім було виявлено його труп, і помер там в умовах мінусової температури навколишнього середовища, то на момент огляду його трупа не було б виявлено добре виражене трупне заклякання в усіх групах м`язів. Наявність же добре вираженого заклякання в усіх групах м`язів свідчить про те, що смерть ОСОБА_11 настала в іншому місці за плюсової температури навколишнього середовища.
Приймаючи до уваги те, що картина морфологічних змін, яка була встановлена при судово-гістологічному дослідженні внутрішніх органів від трупа ОСОБА_11 , спостерігається при настанні смерті приблизно від 3-х до 12-ти годин після отримання черепно-мозкової травми, і за умови, що черепно-мозкову травму потерпілому було заподіяно близько 3 години 25 грудня 2001 року, ОСОБА_11 міг залишатися живим не пізніше 15-ї години 25 грудня 2001 року, тобто, смерть його могла настати між 6 і 15 годинами 25 грудня 2001 року.
Якщо ОСОБА_11 помер між 6 і 15 годинами 25 грудня на тому місці, де потім було виявлено його труп, і тіло протягом не менше доби знаходилось би в умовах дії мінусової температури навколишнього середовища, то станом на час огляду трупа (14 годину 15 хвилин 15 годину 10 хвилин 26 грудня) відкриті ділянки тіла мали б ознаки промерзлості.
Відсутність ознак промерзлості та відсутність льодової кірки під трупом можна пояснити тим, що на місце виявлення був доставлений труп ОСОБА_11 , причому незадовго до його виявлення, коли незначних мінусових значень температури навколишнього середовища за часом забракло для промерзання відкритих ділянок тіла трупа та утворення льодової кірки.
При наданні своєчасної кваліфікованої та спеціалізованої медичної допомоги ОСОБА_11 , навіть беручи до уваги тяжкість отриманої ним черепно-мозкової травми, не виключено, що його життя могло бути врятовано.
Будь-яких судово-медичних даних (слідів крові з характерними особливостями на одязі, оточуючих предметах, тощо), які б давали підстави для категоричного висновку про положення тіла ОСОБА_11 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, в матеріалах справи немає. Наявність слідів крові на нижній частині шкарпеток може свідчити про перебування потерпілого у вертикальному (або близькому до нього) положенні після початку інтенсивної зовнішньої кровотечі та наступанні на сліди крові.
Характер ушкоджень на голові ОСОБА_11 (ран в потиличній ділянці, переломів черепа, ушкоджень головного мозку) свідчить про те, що вони виникли від ударної дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, що мала ребро (можливо дошка). При цьому удари були спричинені в напрямку ззаду наперед та дещо зліва направо, а голова потерпілого в момент ударів знаходилась обличчям вниз з опорою о тверде покриття.
Будь-яких судово-медичних даних, які б давали підстави для категоричного висновку про потрапляння ОСОБА_11 до місця виявлення його трупа зажиттєво, в матеріалах справи немає. Результати огляду місця події від 26.12.2001, під час якого зафіксовано розтанувший до землі під трупом сніг на ділянці розміром 120 x 40 см, та можливість виникнення трупних плям на тілі трупа ОСОБА_11 за конкретних умов його перебування свідчать про можливість потрапляння неохолодженого трупа ОСОБА_11 до місця його виявлення.
При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 морфологічних ознак настання смерті від загального переохолодження не виявлено. Такі виявлені особливості, як "червоного кольору трупні плями, червоне забарвлення внутрішніх органів, червона рідка кров в порожнинах серця та крупних судинах", можуть свідчити про дію на труп низької температури, а "просовидні бурі крововиливи на вершині складок шлунка" можуть виникати як у випадках смерті від загального переохолодження (плями Вишневського), так і у випадках черепно-мозкової травми. Однак при судово-гістологічному дослідженні плям Вишневського не виявлено.
Черепно-мозкова травма у ОСОБА_11 могла призвести до втрати свідомості, тривалість якої встановити не є можливим. В той же час характер цієї травми (відсутність ушкоджень ділянок мозку, що відповідають за рухові властивості людини), не виключає можливості здійснення ним активних дій, зокрема одягатись, взуватися, спуститися з другого поверху будинку, вийти на вулицю, сісти в тролейбус, дзвонити по телефону тощо.
Стороння особа (не фахівець в галузі медицини), а також судово-медичний експерт, на підставі лише зовнішнього огляду потерпілого, за наявності у останнього ушкоджень шкіри на голові, не завжди може виявити наявність також переломів кісток черепа та ушкоджень головного мозку.
При зовнішньому дослідженні трупа ОСОБА_11 на волосистій частині голови були виявлені дві рани в потиличній ділянці. Враховуючи, що ці рани є складовими черепно-мозкової травми, визначення ступеня тяжкості даних ушкоджень окремо здійснюватися не може. За умов відсутності ушкоджень кісток черепа та головного мозку ці рани мали б ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не виключено, що при втраті потерпілим свідомості і відсутності реагування на зовнішні подразники, сторонньою особою (не фахівцем в галузі медицини) він може бути прийнятим за померлого.
У протоколі огляду місця події від 26.12.2001, яким зафіксовано місце виявлення трупа, відсутні дані про характер трупних явищ, що не відповідає вимогам "Правил работы врача-специалиста в области судебной медицины при наружном осмотре трупа на месте его обнаружения (происшествия)" від 27.02.1978 № 10-8/21.
Причиною смерті ОСОБА_11 явилась відкрита черепно-мозкова травма у формі двох забійних ран в потиличній ділянці, переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які оболонки головного мозку. Це підтверджується наявністю відповідних морфологічних ознак цієї травми та відсутністю ознак будь-якої іншої патології (травми або захворювання), яка могла би бути конкурентною причиною смерті (висновок експертизи від 18.05.2012 № 552/11, т. 24 а.с. 31-77).
За висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, враховуючи відсутність ознак промерзлості та льодової кірки під трупом на місці виявлення 26.12.2001, за умов рівня температур повітря протягом 24-26 грудня 2001 року, можна припустити, що на місці виявлення труп ОСОБА_11 міг бути наявний незадовго (близько години) до його виявлення.
Деталізація часу настання смерті ОСОБА_11 у висновку експерта від 18.05.2012 № 552/11 була можлива не тільки на підставі ознак вираженості трупних явищ (згідно з даними огляду), а також з урахуванням результатів морфологічних змін при судово-гістологічному дослідженні, та за умови, що черепно-мозкову травму потерпілому було заподіяно близько 3 години 25 грудня 2001 року (висновок експертизи від 10.01.2014 № 395/13, т. 25 а.с. 56-59).
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, з урахуванням вжитого ОСОБА_11 алкоголю за період часу з 15:30 24.12.2001 по 3:00 25.12.2001, мінімальна концентрація алкоголю в його організмі становить 2,53 %о (проміле), що відповідає сильному алкогольному сп`янінню; максимальна концентрація алкоголю в організмі ОСОБА_11 становить 5,05 (проміле), що відповідає умовно смертельній дозі алкоголю, що в практиці зустрічається в крайніх випадках і в даному випадку вона не відповідає дійсності, так як він вживав алкогольні напої не одноразово за короткий проміжок часу, а на протязі довготривалого періоду.
На виведення алкоголю з організму впливають різноманітні чинники, а саме: сповільнює захворювання порушення кровообігу, захворювання легень, печінки, нирок, шлунку, травматичні пошкодження головного мозку з втратою свідомості, похилий вік, наявність кількості харчових мас в шлунково-кишковому тракті, а прискорення його виведення і руйнування в організмі може бути обумовлено прискоренням основного обміну речовин, особи, які звикли до вживання алкоголю, фізичні навантаження, низька температура навколишнього середовища.
Конкретну концентрацію алкоголю в крові ОСОБА_11 станом на 3 годину 25 грудня 2001 року встановити неможливо.
При наявності черепно-мозкової травми виведення з організму алкоголю знижується, а при дії низьких температур прискорюється, проте конкретно динаміка виведення алкоголю при дії низьких температур ще не вивчена.
По причині відсутності алкоголю в крові ОСОБА_11 ознаки трупних плям у вигляді їх суцільності, доброї вираженості та зливного характеру не можуть бути ознакою настання смерті на фоні значної алкогольної інтоксикації.
Враховуючи вихідні дані можна припустити, що кількість алкоголю, вжитого ОСОБА_11 в період з 15:30 до 19:00, що відповідало 2,65 %о (проміле), могла вивестися з організму приблизно за 16,6 (18,88) годин; кількість алкоголю, вжитого в період з 19:00 до 22:00, що відповідало 0,45 %о (проміле), могла вивестися з організму приблизно за 2,8 (19,63) годин; кількість алкоголю, вжитого в період з 23:00 24.12.2001 до 3:00 25.12.2001, що відповідало 0,51 % о (1,05%о), могла вивестися з організму. З мертвої людини алкоголь не виводиться.
Враховуючи відсутність алкоголю в крові і в сечі при дослідженні трупа може свідчити про його повний розпад до часу настання смерті або не конкретні дані про об`єм вжитих алкогольних напоїв, у яких максимальна концентрація, вказана в часові проміжки, не відповідала дійсності по кількості вжитих алкогольних напоїв. Вказані розрахунки мали приблизно орієнтовні дані, виходячи із умови, що алкоголь приймався одноразово у вказані проміжки часу по причині особливостей використовування даних формул для розрахунків, і не можуть бути прийняті за конкретну основу, так як відсутні вихідні дані про час початку дії низьких температур і т.п. Значної різниці в зниженні алкоголю в організмі залежно від причин смерті, не виникає (висновок експертизи від 30.05.2013 № 31, т. 24 а.с. 247-253).
За висновком комісійної судово-медичної експертизи, проведеної за матеріалами справи, оскільки вказані обсяги алкогольних напоїв вживалися ОСОБА_11 неодноразово, протягом близько 12 годин з нерівномірними інтервалами часу, достовірно визначити максимальну концентрацію алкоголю в його організмі в конкретний момент часу, а також судити про те, чи мав бути наявним алкоголь в крові на момент його смерті, чи ні, не є можливим (висновок експертизи від 10.01.2014 № 395/13, т. 25 а.с. 50-55).
При судово-медичному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_11 знайдено кров та епітеліальні клітини, статеву належність яких встановити не вдалось (висновок судово-медичної експертизи від 14.01.2002 № 1/Ц, т. 4 а.с. 33-38).
28.12.2001 оглянуто вилучений у морзі одяг ОСОБА_11 : пальто чорного кольору з плямами та підтьоками речовини бурого кольору, чоловічі черевики, дві парки шкарпеток, брюки чорного кольору, спортивну темно зелену шапку зі щільними нашаруваннями речовини бурого кольору, марлевий тампон (т. 1 а.с. 44). При медико-криміналістичному дослідженні одягу ОСОБА_11 виявлені просякання кров`ю всіх шарів тканини пальто з подальшим підсиханням, також виявлено просякання кров`ю на обох парах шкарпеток, шапці, брюках та светрі. На підошовній поверхні лівого черевика, а також по передньому краю обох черевиків також виявлені плями крові (висновок експертизи від 16.01.2002 № 7-МК, т. 4 а.с. 56-58). Кров на пальто, на обох парах шкарпеток та змивах на марлевий тампон, зроблений під час огляду місця події в місці виявлення трупа з-під його голови, могла походити від самого ОСОБА_11 . В змивах з його черевиків, а також спортивної шапочки виявлено кров людини, змішана із кров`ю кролика (висновок судово-медичної експертизи від 30.01.2002 № 8, т. 4 а.с. 50-54). Проводити подальші дослідження крові і поту людини, змішаних з кров`ю кролика, є недоцільним (висновок експерта від 30.06.2009 № 313, т. 12 а.с. 203-205). Потерпіла ОСОБА_33 показала, що працівники міліції на досудовому слідстві пред`являли їй для впізнання цю спортивну шапочку, проте вона пояснила, що її чоловік ніколи таких шапочок не носив. Кроликів у їх квартирі не було.
Згідно із відповіддю Житомирського обласного управління юстиції приватними нотаріусами м. Житомира було посвідчено: 29.12.2000 договір купівлі ОСОБА_10 квартири АДРЕСА_2 , а 11.12.2001 продажу ним квартири АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 248). ОСОБА_10 належить в м. Житомирі гараж біля будинку АДРЕСА_6 (т. 7 а.с. 114).
З оголошених показань свідка ОСОБА_75 (т. 3 а.с. 198-200, т. 16 а.с. 228-230) вбачається, що у грудні 2001 року вона працювала прибиральницею ЖЕК № 1 м. Житомира, обслуговувала 8 під`їздів будинку АДРЕСА_4 , починаючи з 1-го під`їзду, в під`їздах нічого підозрілого, в тому числі й крові або одягу не бачила, ОСОБА_10 не знає.
З оголошених показань свідка ОСОБА_76 (т. 3 а.с. 113-115, т. 16 а.с. 321-326, т. 27 а.с. 103-104) вбачається, що у грудні 2001 року вона проживала у квартирі АДРЕСА_7 , працювала двірником у ЖЕК № 1 м. Житомира, і обслуговувала прибудинкову територію біля першого та другого під`їздів названого будинку. Мешканців 13 та 14 під`їздів цього будинку, в тому числі й підсудного, не знає. На обслуговуваній території у той час плям крові або чужого одягу не бачила.
Під час обшуку в житлі ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ) та в його гаражі нічого, в тому числі автомобіля, не виявлено. ОСОБА_10 пояснив, що автомобіль ОСОБА_77 продав чоловіку на ім`я ОСОБА_78 . Провести обшук за адресою АДРЕСА_3 не вдалось у зв`язку із продажем ОСОБА_10 цієї квартири іншій особі (т. 1 а.с. 162). Свідок ОСОБА_79 показав, що у взимку 2001 року він для свого сина придбав у ОСОБА_10 квартиру в м. Житомирі по вул. Старо-Чуднівській (точної дати та номеру будинку не пам`ятає, рівно як того, чи був у ОСОБА_54 на той час автомобіль).
15.03.2002 оглянуто житло ОСОБА_10 за цією ж адресою, при цьому у спальній кімнаті на шпалерах нижньої третини правої від входу у кімнату стіни під килимом на ділянці шпалер розмірами 96 х 103 см, а також на шпалерах в нижній третині стіни за шафою виявлені темні плями різних розмірів та ознаки змивів, вилучено вирізи шпалер (протокол огляду, т. 2 а.с. 9-16). На вилучених вирізах шпалер крові не виявлено (висновок експерта від 11.04.2002 № 105, т. 4 а.с. 79-83). При повторному судово-медичному дослідженні цих вирізів шпалер експерти дійшли ймовірного висновку про можливість наявності крові на фрагменті шпалер під килимом (висновок експерта від 7.05.2002 № 30/02-і, т. 4 а.с. 124-131).
З оголошених показань свідка ОСОБА_80 (т. 27 а.с. 44-45) вбачається, що він виготовляв ОСОБА_10 нові двері в квартиру на АДРЕСА_4 , встановлював їх взимку до Нового року. Квартира на той час була необжита.
За схемою будинок АДРЕСА_4 розташований через будинок від будинку АДРЕСА_6 (т. 2 а.с. 249-250). Відстань від будинку АДРЕСА_4 до місця виявлення трупа ОСОБА_11 за маршрутом руху через Чуднівське шосе, Західне шосе склала близько 7 км (протокол відтворення обстановки і обставин події від 18.07.2002, т. 6 а.с. 190-191). Аналогічну відстань склав маршрут між зазначеними місцями через вул. Героїв Пожежних (т. 9 а.с. 99-103). Проте, підсудний ОСОБА_10 надав фототаблиці альтернативного маршруту руху через житловий масив Богунія та схеми, з яких вбачається, що відстань від його будинку до місця виявлення трупа складає 3400 м (т. 9 а.с. 206-212).
14.03.2002 у ОСОБА_12 вилучено документи на ім`я ОСОБА_10 : посвідчення працівника прокуратури, посвідчення водія, талон попереджень, наказ про призначення на посаду, візитки, картки, тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль Форд Фієста № НОМЕР_1 , два портмоне, записку з написом "реставрація виготовлення церковних книг", два шарфи (сірий та жовто-коричневий) з плямами речовини бурого кольору (протокол виїмки, т. 1 а.с. 242). На жовтуватому шарфі виявлено плями крові, яка могла походити від ОСОБА_11 . На сірому шарфі виявлена кров людини, змішана з потом, групову належність якої не встановлено (висновок експерта від 11.04.2002 № 105, т. 4 а.с. 79-83). При повторному дослідженні цього шарфа встановлено, що наявна на ньому кров могла походити як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_13 (висновок судово-медичної експертизи від 19.04.2002 № 26/ц, т. 4 а.с. 137-139, протоколи відібрання зразків крові від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 12.04.2002, т. 4 а.с. 88, 89).
15.03.2002 вилучені у ОСОБА_12 предмети визнано речовими доказами та в якості таких оглянуто, оглядом додатково встановлено, що тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль Форд Фієста № НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_81 4.09.2001. Серед вилучених у ОСОБА_12 речей також було виявлено прибутковий касовий ордер від 11.12.2001 на суму 10 грн. за перевірку валюти (т. 1 а.с. 243-246). 29.05.2002 додатково оглянуті вилучені у ОСОБА_12 картки, які кредитними не являються (т. 6 а.с. 119).
6.06.2002 в Житомирській митниці вилучені документи (зокрема, декларацію на ввезення транспортного засобу, копії технічного паспорту на автомобіль, паспорту громадянина України тощо), за якими громадянин України ОСОБА_82 5.07.2001 ввіз на територію України автомобіль Форд Фієста, 1999 року випуску, синього кольору (т. 5 а.с. 317-324).
6.06.2002 у ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області вилучено копії документів щодо розмитнення вказаного автомобіля, а також щодо його розшуку у зв`язку із розслідуванням даної кримінальної справи (т. 5 а.с. 326-337).
З оголошених показань свідка ОСОБА_81 (т. 2 а.с. 83, 205-208) вбачається, що він у вересні 2001 року продав свій автомобіль Форд Фієста синього кольору (р/н НОМЕР_1 ) іншому чоловіку, прізвища якого не запам`ятав (на вигляд років 50) і якому віддав тимчасовий реєстраційній талон, термін дії якого сплив 3 грудня 2001 року (т. 2 а.с. 209).
З оголошених показань свідків (сусідів ОСОБА_10 ) ОСОБА_83 (т. 6 а.с. 173-175, т. 22 а.с. 184), ОСОБА_84 (т. 3 а.с. 297-300, т. 9 а.с. 286-287), ОСОБА_85 (т. 3 а.с. 264-266, т. 18 а.с. 34-36, т. 27 а.с. 135-136), ОСОБА_86 (т. 3 а.с. 162-164, т. 16 а.с. 179-182, т. 23 а.с. 165) вбачається, що вони бачили восени 2001 року в користуванні ОСОБА_10 автомобіль іномарку синього кольору.
При судово-медичному дослідженні 8.04.2002 у ОСОБА_13 виявлено деформацію нігтьової пластини 1-го пальця лівої кисті, яка являється наслідком тупої травми нігтьової пластинки і могла утворитись від дії тупого твердого предмету (тупих твердих предметів) з обмеженою поверхнею, якими могли бути зуби людини, за умови, що вільний край нігтьової пластини довжиною не менше як 1 см. Вказане тілесне ушкодження могло утворитись у термін, вказаний ОСОБА_13 (25.12.2001), і відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я (висновок експерта № 855, т. 4 а.с. 111-112).
ОСОБА_10 в АДРЕСА_8 належав номер телефону НОМЕР_2 , з якого за період з 25 по 26 грудня 2001 року дзвінків, які мають значення для даної справи, зроблено не було (т. 6 а.с. 3-6, 18, 28-29). За адресою АДРЕСА_1 закріплено телефон 24-09-51, з якого у період з 24.12.2001 по 17.01.2002 взагалі ніяких дзвінків здійснено не було (т. 6 а.с. 26-27). Телефон № 37-46-80 закріплений за відділом нагляду за дотриманням законів СБ прокуратури Житомирської області (т. 6 а.с. 18). 25.12.2001 з цього номеру здійснювались дзвінки на різні номери, в тому числі й о 7:39 тривалістю 1 хв. на номер НОМЕР_3 (номер ОСОБА_22 , т. 2 а.с. 237, т. 3 а.с. 17-20). З оголошених судом показань свідка ОСОБА_22 (т. 16 а.с. 170-171, т. 27 а.с. 107-108) вбачається, що йому було відомо про цей дзвінок, проте свідок цього дзвінка не приймав, на той час він вже був адвокатом.
Свідок ОСОБА_87 в судовому засіданні та під час досудового розслідування (т. 2 а.с. 230-234) показав, що у грудні 2001 року працював прокурором відділу Житомирської облпрокуратури, начальником якого являвся ОСОБА_10 , працювали в одному кабінеті, в якому був один службовий телефон № НОМЕР_4 . 25 грудня 2001 року ОСОБА_35 пішов у відпустку на 5 днів, проте протягом трьох днів виходив на роботу на декілька годин. ОСОБА_35 також повідомляв, що загубив ключі від кабінету. У ОСОБА_54 на той час був автомобіль "Форд" синього кольору, свідок бачив, як ОСОБА_35 приїжджав на ньому на роботу. Проте в грудні 2001 року (до 24 числа) він потрапив до ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль, і ОСОБА_35 , з його слів, здав його у ремонт.
Свідок ОСОБА_88 показала, що працювала прибиральницею у прокуратурі Житомирської області, пам`ятає, як в грудні (дати та року не пам`ятає) вранці до початку робочого часу ОСОБА_10 прийшов на роботу без ключів, і вона відкрила йому його кабінет іншим комплектом ключів.
25.12.2001 з абонентського номеру НОМЕР_5 (місце проживання потерпілих і загиблого ОСОБА_11 , АДРЕСА_9 ) на номер НОМЕР_6 (номер мобільного телефону загиблого ОСОБА_11 ) о 00:57 було здійснено дзвінок тривалістю 16 секунд, а також о 22:09 тривалістю 18 секунд; 26.12.2001 о 3:04 тривалістю 21 секунда (т. 9 а.с. 108-109). Після пред`явлення цієї інформації для огляду в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 заперечили здійснення цих дзвінків у вказаний вище день та час.
Із копії усної заяви ОСОБА_10 про злочин вбачається, що він 6.01.2002 заявив до Житомирського райвідділу міліції про крадіжку у нього в ніч з 24 на 25 грудня 2001 року в центрі м. Житомира на площі Перемоги, коли він перебував у стані алкогольного сп`яніння, невідомими йому особами мобільного телефону, службового посвідчення, посвідчення водія, портмоне зі 500 доларів США, 2700 гривень, зв`язки ключів, печатки прокуратури та дублянки (т. 1 а.с. 89).
З оголошених судом показань свідка ОСОБА_89 (т. 6 а.с. 192-195, т. 9 а.с. 311-313, т. 16 а.с. 282-286, 375-376, т. 27 а.с. 108-110), вбачається, що він є племінником підсудного. Бачив у нього різні автомобілі, в тому числі і Форд Фієста синього кольору. Після звільнення ОСОБА_10 з під варти після його затримання останній розповів свідку, що в грудні вживав алкогольні напої у якомусь кафе (хоча до цього ОСОБА_35 3 роки спиртного не вживав), після чого з іншим чоловіком та двома жінками поїхали до нього на квартиру по АДРЕСА_4 , де також вжили спиртні напої, і він заснув на дивані. Коли прокинувся ранком, в нього в карманах були відсутні ключі, гроші 1000 доларів США, які залишились від продажу квартири, а також мобільний телефон; в квартирі нікого не було, двері квартири були відчинені. Від колег по роботі (свідок працював на той час оперуповноваженим Житомирського міськвідділу міліції) свідку стало відомо про виявлення на території Житомирського району трупа священика, який тоді перебував у квартирі ОСОБА_54 із ним та дівчатами.
З оголошених судом показань свідка ОСОБА_90 (т. 16 а.с. 370-377) вбачається, що він як слідчий Генеральної прокуратури України розслідував дану кримінальну справу відносно ОСОБА_10 та особисто допитував свідка ОСОБА_89 , його показання занесені до протоколу з його слів, які останній завірив особистим підписом.
ОСОБА_10 працював в органах прокуратури з 23.12.1987 на прокурорсько-слідчих посадах, 31.12.2000 призначений начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та прикордонної охорони при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Житомирської області (т. 2 а.с. 278-283). Колегія прокуратури Житомирської області наприкінці грудня 2001 року за підсумками роботи вирішила притягнути до відповідальності ОСОБА_10 за допущені недоліки. (т. 2 а.с. 284). З 25.12.2001 по 29.12.2001 ОСОБА_10 перебував у черговій відпустці (т. 1 а.с. 247, т. 2 а.с. 296).
На Житомирську міську станцію швидкої допомоги 25.12.2001 виклику за адресою АДРЕСА_1 не надходило (т. 7 а.с. 97).
ОСОБА_10 відмовився від проходження амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т. 4 а.с. 182).
Свідок ОСОБА_25 (дружина обвинуваченого) відмовилась давати показання.
Разом з цим, суд відкидає як неналежні відомості: довідки про освідування ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 38), вибірки дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 205-210), вибірок дзвінків з абонентських номерів Ружинського району (т. 6 а.с. 8-11, 13-16), ОСОБА_91 (т. 6 а.с. 31-36), інших абонентів, які не мають відношення до справи (т. 6 а.с. 39-62, 199-200, т. 8 а.с. 2, 4-6, 8-17, 59-60, 62-69), інформації від представництва у м. Житомирі оператора мобільного зв`язку UMC (т. 6 а.с. 208), документів щодо продажу відстрільних карток (т. 8 а.с. 21-58), інформації Держприкордонслужби щодо ОСОБА_92 (т. 8 а.с. 18-19), роздруківки закладів та викупу речей з ломбарду ОСОБА_12 , копії паспорту громадянина України ОСОБА_93 (т. 2 а.с. 219, 220), копії посвідчення водія ОСОБА_94 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т. 3 а.с. 5-6), копії посвідчення водія та талону до посвідчення на ім`я ОСОБА_95 (т. 3 а.с. 9-10), свідоцтва про реєстрацію автомобіля ІЖ-412 на ім`я ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 214), військового квитка та форми № 1 ОСОБА_96 (т. 2 а.с. 203-204), документів щодо купівля автомобіля Фольксваген ОСОБА_97 (т. 6 а.с. 68-70), інформації щодо транзитних номерних знаків (т. 7 а.с. 150, 156-158), копії журналу чергувань прокуратури Житомирської області (т. 2 а.с. 225-229), списку особового складу УМВС, які чергували у ніч події (т. 2 а.с. 253-270), повідомлень про відсутність зареєстрованих подій за участю автомобіля Форд Фієста (т. 2 а.с. 273-274), наказів про притягнення ОСОБА_10 до дисциплінарної відповідальності, його переміщення по роботі та звільнення (т. 2 а.с. 285-295), документів щодо належності квартир в будинку АДРЕСА_10 (т. 3 а.с. 305-316), договору будівництва житла ОСОБА_25 (т. 6 а.с. 104-105), документів щодо її права користування земельними ділянками (т. 6 а.с. 112-118), оголошених в судовому засіданні протоколів: допиту свідка ОСОБА_98 (т. 1 а.с. 202-204, т. 16 а.с. 237-238), огляду місця події від 30.03.2002, під час якого у річці Кам`янка виявлено та вилучено металевий ключ (т. 2 а.с. 120-123), обшуку у ОСОБА_99 (т. 1 а.с. 77), виїмки пальто, брюк та напівчеревиків у ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 86, 96), виїмки кітеля ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 94), додаткового огляду місця виявлення трупа ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 185-188), пред`явлення спортивних шапок для впізнання свідку ОСОБА_100 (т. 3 а.с. 40-41), протоколів огляду автомобілів ОСОБА_101 та ОСОБА_102 (т. 2 а.с. 11, 12, 133), протоколів огляду земельних ділянок ОСОБА_25 у м. Житомирі (т. 6 а.с. 106-107), висновку товарознавчої експертизи про вартість вилучених у ОСОБА_12 двох портмоне (т. 4 а.с. 172-173), висновку почеркознавчого дослідження про відповідність підписів суддів в їх постановах (т. 22 а.с. 116-119), висновку експертизи в частині щодо відсутності крові на одягу ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (т. 4 а.с. 50-54), оскільки названі протоколи, документи та висновки експертиз не містять відомостей про обставини, які підлягають доказуванню у даній кримінальній справі та не мають ніякого значення для її правильного вирішення (ч. 1 ст. 65 КПК).
Крім того, суд відкидає як недопустимі та недостовірні докази відомості протоколу виїмки від 4.01.2002 формених брюк ОСОБА_10 у його дружини ОСОБА_25 в їх квартирі за адресою АДРЕСА_1 (т. 1. а.с. 73), виходячи з наступного. Так, з постанови про проведення виїмки (т. 1 а.с. 72) передбачалось провести виїмку дублянки та іншого одягу ОСОБА_10 . З протоколу виїмки вбачається, що названу слідчу дію проведено у період часу з 19:00 по 19:15 оперуповноваженим карного розшуку Житомирського райвідділу міліції ОСОБА_103 за участю понятих ОСОБА_104 та ОСОБА_105 та оперуповноваженого карного розшуку ОСОБА_106 . ОСОБА_25 видала формені кітель та брюки, а також напівчеревики, проте дублянки вилучено не було. При цьому у протоколі виїмки відсутнє посилання на упакування вилученого одягу та спосіб пакування.
З оголошених судом показань свідків ОСОБА_107 (т. 27 а.с. 126-128) та ОСОБА_104 (т. 27 а.с. 131-133) вбачається, що їх було запрошено як понятих для участі у виїмці у одній з квартир будинку по АДРЕСА_4 . Двері квартири відчинила жінка, яка не дозволяла провести виїмку у квартирі, у зв`язку з чим працівники міліції кудись телефонували. У квартирі працівники міліції щось шукали, відкривали шафи, речі були розкидані, а потім десь були знайдені черевики та якійсь одяг. Протокол слідчої дії було складено у залі квартири, після чого свідки підписали цей протокол. Чи пакували працівники міліції вилучені речі не пам`ятають, на бірках не розписувались.
З оголошених показань свідка ОСОБА_108 (т. 16 а.с. 127-130, т. 27 а.с. 164-170) вбачається, що він при виконанні постанови про виїмку речей ОСОБА_10 разом з понятими прийшов до квартири, дружина ОСОБА_54 спитала, що вони хочуть від її чоловіка, а після оголошення постанови винесла формений одяг чоловіка (в тому числі брюки) в коридор квартири, де в присутності понятих ці речі було опечатано, складено відповідний протокол, учасники слідчої дії в ньому розписались і на цьому слідчу дію було завершено. Під час слідчої дії було візуально оглянуто квартиру. Після її проведення протокол із додатками та вилученими речами передав слідчому, за дорученням якого проводилась виїмка. Свідок ОСОБА_109 (т. 27 а.с. 138-141) обставин проведення виїмки не пам`ятає.
Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_108 про те, що у квартирі ОСОБА_10 під час виїмки було лише візуально оглянуто квартиру, виходячи з наступного. У постанові про проведення виїмки було зазначено про необхідність виїмки дублянки ОСОБА_10 . Проте його дружина такої дублянки не видала. Поняті, які є особами незацікавленими у результатах розгляду справи, показали, що працівники міліції, перебуваючи в квартирі ОСОБА_10 , шукали якісь речі, для чого відкривали шафи та виймали з них речі. Викладене свідчить про те, що працівники міліції шукали саме дублянку ОСОБА_10 , тобто фактично після відмови ОСОБА_25 видати дублянку провели обшук її житла.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку. Чинний на той час КПК (ч. 5 ст. 177) також передбачав обшук житла, а також примусову виїмку в житлі лише за вмотивованою постановою судді. Як видно, обшук в житлі ОСОБА_10 проведено не у зв`язку із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, а тому мав бути проведений за мотивованою постановою судді.
За загальним правилом допустимості доказів, закріпленим у ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Проведення обшуку в житлі особи без дозволу суду є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, що тягне за собою недопустимість відомостей як самого протоколу, так і зібраних в результаті такої слідчої дії речей або документів.
Крім того, відсутність у протоколі виїмки зазначення про пакування вилученого одягу ОСОБА_10 , а також показання понятих про те, що вони ніяких бірок не підписували, підписали лише протокол, ставить під сумнів і достовірність викладених у ньому відомостей, а також показань ОСОБА_108 про пакування одягу ОСОБА_10 .
У зв`язку з цим судом відкидаються як недопустимі докази відомості висновку судово-медичної експертизи від 25.01.2002 № 7 (т. 4 а.с. 69-71), оскільки предметом експертного дослідження був визнаний судом недопустимим докази.
Крім того, 24.02.2002 слідчий ОСОБА_110 в приміщенні Житомирського райвідділу міліції в присутності понятих ОСОБА_111 та ОСОБА_112 оглянув як речові докази (т. 1 а.с. 192) вилучені у ОСОБА_25 формені брюки її чоловіка, та вилучений у ОСОБА_113 чіп мобільного телефону НОМЕР_7 , який він знайшов на розі вулиць Ольжича та Маяковського (т. 1 а.с. 173-176).
Проте, з оголошених показань свідка ОСОБА_114 (т. 16 а.с. 298-301) вбачається, що йому у міліції демонстрували якісь брюки, проте він ніяких протоколів або бірок не підписував. З показань свідка ОСОБА_111 (т. 16 а.с. 238-240, 243) вбачається, що він взагалі під час огляду брюк присутній не був, підпис в протоколі йому не належить.
12.05.2009 у ОСОБА_111 та ОСОБА_115 відібрані експериментальні зразки почерку та підпису (т. 12 а.с. 101-110, 115-124).
За висновком почеркознавчої експертизи в протоколі огляду речових доказів від 24.02.2002 (т. 1 а.с. 192), а також на бірці-додатку до протоколу (т. 9 а.с. 218), підпис від імені ОСОБА_112 та ОСОБА_116 виконані іншими особами, а підпис від імені ОСОБА_115 в протоколі належить йому, а на бірці виконаний також іншою особою (висновок експерта від 10.07.2009 № 993, т. 12 а.с.206-209).
З оголошених показань свідка ОСОБА_115 (т. 16 а.с. 241-244) вбачається, що вилучені за його постановою оперативними працівниками у ОСОБА_10 речі були доставлені свідку упакованими, і він їх оглянув за участю двох понятих, після чого передав ці речові докази в обласну прокуратуру разом зі справою. Крім того, якійсь хлопець знайшов чіп з мобільного телефону ОСОБА_54 , який потім останньому було повернуто.
Суд, зважаючи на показання незацікавлених у справі понятих ОСОБА_112 та ОСОБА_116 , висновок почеркознавчої експертизи, критично ставиться до таких показань свідка ОСОБА_117 .
Крім того, про недостовірність відомостей вказаного протоколу огляду речових доказів свідчить і розписка ОСОБА_10 , за якою він ще 22.02.2002, тобто за два дні до огляду, отримав від слідчого ОСОБА_115 чіп сім-карти з номером мобільного телефону 5587 (т. 1 а.с. 181), який нібито у подальшому було оглянуто 24.02.2002. Також на неправдивість показань свідка ОСОБА_115 та недостовірність відомостей протоколу огляду речових доказів свідчить й копія супровідного листа начальника слідчого відділу Житомирського райвідділу міліції від 15.03.2002, згідно із яким до прокуратури Житомирської області разом з кримінальної справою за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 формений одяг ОСОБА_10 не передавався. Разом зі справою були передані лише речові докази, вилучені у ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 1).
Викладене в сукупності дає суду підстави визнати відомості протоколу огляду речових доказів від 24.02.2002 (т. 1 а.с. 192) недопустимими та недостовірними доказами. У зв`язку із цим суд визнає недопустимими й недостовірними доказами відомості висновку експерта від 11.04.2002 № 12-76 (т. 4 а.с. 96-102), оскільки, як вбачається з дослідницької частини висновку, предметом експертного дослідження був визнаний судом недостовірним та недопустимим доказ.
Крім того, суд не враховує як докази показання допитаних в судовому засіданні експертів ОСОБА_71 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , а також оголошені в судовому засіданні показання експертів: ОСОБА_71 (т. 16 а.с. 149-165, т. 27 а.с. 18-25), ОСОБА_120 (т. 9 а.с. 315-316), ОСОБА_121 (т. 16 а.с. 224-226), ОСОБА_122 (т. 27 а.с. 172-174), Запорожець (т. 27 а.с. 175-177), виходячи з наступного. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови від 27.12.1985 № 11 (з наступними змінами і доповненнями) Про додержання судами України процесуального законодавства, яке регламентує судовий розгляд кримінальних справ, перелік джерел доказів, зазначених у ч. 2 ст. 65 КПК, є вичерпним. Посилання суду у вироку або ухвалі (постанові судді) на дані, одержані з інших джерел, є неприпустимим, оскільки вони не мають доказової сили. Оскільки у ч. 2 ст. 65 КПК не передбачено такого процесуального джерела доказів, як показання експерта, суд не враховує як докази показання перерахованих експертів.
Також суд відкидає як доказ показання свідка ОСОБА_123 (т. 16 а.с. 407-411), який надавав показання щодо можливості ОСОБА_11 приходити у свідомість і т.п., тобто фактично давав експертний висновок, проте залучений до проведення експертиз він не був, і з приводу обставин справи йому також відомо нічого не було.
Також суд відкидає як недопустимі показання свідка ОСОБА_124 (т. 16 а.с. 401-407), оскільки її показання лише містять негативну оцінку висновку експерта від 10.01.2002 № 1454, і хоча свідок являлась на той час начальником Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, проте не була залучена до проведення експертизи. За ст. 67 КПК оцінку доказів здійснює суд, свідок не була експертом у цій справі, а згідно із ст. 311 КПК викликається для допиту та роз`яснення свого висновку лише той експерт, який проводив експертизу. З цих же підстав суд відкидає як недопустимі докази відомості листа начальника бюро СМЕ ОСОБА_125 без дати № 281 (т. 10 а.с. 110), оскільки названий лист також містить оцінку неуповноваженої КПК особи про помилковість зазначеного висновку експерта.
Окрім того, суд не враховує як докази оголошені в судовому засіданні думки та висновки спеціалістів: ОСОБА_71 (т. 8 а.с. 112), ОСОБА_126 (т. 9 а.с. 65, 86-87), ОСОБА_127 (т. 9 а.с. 251-252), ОСОБА_128 (т. 13 а.с. 62-87), ОСОБА_125 (т. 13 а.с. 213), ОСОБА_129 (т. 13 а.с. 220), ОСОБА_123 (т. 13 а.с. 224-225), ОСОБА_118 (т. 13 а.с. 296), ОСОБА_130 (т. 15 а.с. 127), ОСОБА_131 (т. 22 а.с. 125-138), оскільки, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 названої вище постанови, пояснення і заяви спеціаліста заносяться до протоколу, але в силу ч. 2 ст. 65 КПК не є джерелом доказів, і суд на них у вироку посилатись не вправі.
Одночасно з визнанням недопустимими доказами пояснень спеціалістів, суд не враховує як докази припущення усіх свідків щодо тих питань, вирішення яких потребує спеціальних знань і віднесено законом до компетенції експертів. Крім того, суд не враховує як докази показання слідчого ОСОБА_90 , в яких він дає оцінку зібраним доказам та висновок про винуватість ОСОБА_10 , оскільки оцінку доказів здійснює сам суд.
Також суд визнає недопустимими доказами відомості протоколів відтворення обстановки та обставин події із підозрюваними ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від 22.03.2002 та від 27.03.2002 (т. 2 а.с. 147-155, 165-172), виходячи із наступного. Як видно з протоколів, названі слідчі дії проведені у житлі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, при проведенні відтворень власники житла або його мешканці присутні не були (відомості про це у протоколах відсутні). Письмових дозволів на проведення цих дій не надавалось. Не може вважатись таким і наявне у справі клопотання підозрюваного ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 146), який на той час перебував під вартою, оскільки він дозволив проникнути у своє житло лише за умови участі при цьому свого захисника. Проте, як вбачається з протоколів відтворень, при їх проведенні захисники ОСОБА_10 також присутні не були.
Чинний на той час КПК не передбачав надання дозволу суду на проведення у житлі інших слідчих дій, окрім огляду, обшуку та примусової виїмки. Проте, як зазначалось вище, відповідно до ч. 2 ст. 30 Конституції України проникнення до житла чи до іншого володіння особи проведення в них огляду чи обшуку допускається лише за вмотивованим рішенням суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 1.11.1996 № 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя норми Конституції України є нормами прямої дії, які застосовуються судом безпосередньо у разі, коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Відповідно до п. 19 названої постанови, докази мають визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина. Таким чином, оскільки власником житла (його мешканцями) не було надано дозволу на проникнення у житло обвинуваченого, суд визнає недопустимими доказами відомості протоколів відтворення обстановки та обставин події із підозрюваними ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від 22.03.2002 та від 27.03.2002 як такі, що проведені із порушенням гарантованого Конституцією України права особи на недоторканість житла.
Оцінюючи сукупність визнаних судом належними та достовірними доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд в першу чергу виходить із положень ст. 62 Конституції України, відповідно до яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Сукупністю досліджених доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 увечері 24.12.2001 вживали спиртні напої у кафе Молодіжна мода на площі Перемоги Житомира, що випливає з показань свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_132 . При цьому з показань ОСОБА_19 та ОСОБА_133 вбачається, що ОСОБА_10 був вдягнений у дублянку та формений одяг. Близько 22 години вечора всі названі особи залишили кафе, при цьому ОСОБА_10 залишився із ОСОБА_11 на площі Перемоги, із яким у той вечір близько 23-ї години біля магазину Темп познайомились із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що слідує із показань останніх (підсудний стверджував, що обставин подій після кафе Молодіжна мода вже не пам`ятав). Після знайомства ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на таксі (підтверджується також показаннями таксиста свідка ОСОБА_50 ) близько 24-ї години прибули до магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 (Житомир, вул. Черняховського 94), де ОСОБА_10 придбав пляшку коньяку, пляшку Ром-Коли, їжу та презервативи (підтверджується окрім показань ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показаннями продавця магазину ОСОБА_51 ). Після цього ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 прибули на квартиру останнього ( АДРЕСА_1 ), при цьому, як вбачається з показань ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_10 був п`яний настільки, що не міг відімкнути двері ключами, у зв`язку з чим їх відкривала ОСОБА_12 . В квартирі на той час було проведено ремонт, проте меблів в кімнатах не було, у дверях кімнат були врізані замки, проте ручок не було. На кухні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вжили спиртні напої, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_13 усамітнились в спальній кімнаті, а ОСОБА_10 під впливом вжитого спиртного заснув. При цьому суд визнає неправдивими та відкидає як докази показання ОСОБА_12 , дані нею під час досудового розслідування про те, що нібито вона почула крики ОСОБА_13 з кімнати, хотіла встати, проте ОСОБА_10 потягнув її за руку, і вона вдарилась головою об ручку двері та втратила свідомість, а потім опинилась у кімнаті разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , де останній задовольнив статеву пристрасть неприродним способом, вдарив її головою об стіну, а також зґвалтував її, при цьому ОСОБА_10 стояв у дверях кімнати із ножем. Такі показання ОСОБА_12 суперечать показанням ОСОБА_13 , яка послідовно з першого допиту показувала, що ОСОБА_12 сама постукала у двері кімнати, де ОСОБА_13 в той час перебувала з ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_12 повідомила їй з ОСОБА_11 , що ОСОБА_10 спить на кухні. У подальшому ОСОБА_57 також підтвердила показання ОСОБА_13 , пояснивши, що обмовити ОСОБА_10 її примусили працівники міліції під час її перебування під вартою. Також суд вважає встановленим, що близько 3-ї години ночі 25.12.2001 в той час, коли ОСОБА_10 спав на розкладушці на кухні, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи в спальній кімнаті, увівши в оману ОСОБА_11 щодо своїх справжніх намірів, коли той оголеним лежав на полу кімнати, зв`язали йому руки за спиною шарфом, ОСОБА_13 почала іншим шарфом його душити, а коли він знепритомнів, ОСОБА_12 нанесла йому два удари дерев`яною дошкою у ліву частину тім`яної області голови, від яких ОСОБА_11 втратив свідомість. Вдягнувшись, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розв`язали його, при цьому остання, знімаючи шарф із шиї, замастила руку у крові з його потилиці, яка просочилась, проте на підлогу не витікала. Цю кров ОСОБА_13 витерла об шпалери кімнати біля входу. Також ОСОБА_12 та ОСОБА_13 витерли ручки дверей від своїх відбитків пальців, забрали шарфи, з кишень ОСОБА_10 портмоне, мобільний телефон та ключі, з кишень пальто ОСОБА_11 банани і портмоне. ОСОБА_12 пересвідчилась, що ОСОБА_11 живий, після чого вона із ОСОБА_13 , прикривши вхідні двері квартири, проте не закриваючи їх на замок, вийшли, залишивши ОСОБА_11 непритомним та роздягненим на полу кімнати. Увесь цей час ОСОБА_10 спав на розкладушці на кухні і не бачив того, що відбувалось між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Викладене встановлено виключно на підставі показань самих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Також судом встановлено, що після вказаних подій труп ОСОБА_11 було виявлено близько 12 години 26.12.2001 в снігу в кюветі автодороги за 7 км від місця, де йому було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (протокол огляду місця події від 26.12.2001). При цьому на трупі була відсутня частина одягу (нижній одяг, сорочка, жилетка, піджак, шарф, кепка), в яких він, за показаннями його дружини потерпілої ОСОБА_33 , був вдягнений 24.12.2001, коли виходив із дому. Також був відсутній мобільний телефон "Моторола". На голові трупа була вдягнена спортивна шапочка із кров`ю людини, змішаною з кров`ю кролика, пальто було фактично накинуте на тіло.
Причина смерті, характер і тяжкість тілесних ушкоджень відповідно до ст. 76 КПК встановлюється виключно експертизою.
У справі проведено низку судово-медичних експертиз.
Зокрема, за висновком експерта від 10.01.2002 № 1454 (т. 4, а.с. 12-15) у ОСОБА_11 виявлено відкриту черепно-мозкову-лицьову травму, яку утворюють дві рани на потилиці; перелом кісток основи черепа; крововиливи в м`які тканини голови та під м`які мозкові оболонки головною мозку; забій головного мозку; припухлі синці на обличчі; синці в правій скроневій ділянці волосяної частини голови; крововиливи в слизову оболонку верхньої губи та нижньої губи; рана в ділянці верхньої повіки правого ока. Вказана відкрита черепно-мозкова-лицьова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Ця травма виникла від нанесення ударів по обличчю, можливо при нанесенні ударів руками, ногами, взутими у взуття, з послідуючим падінням потерпілого на площині з ударом потиличною ділянкою волосяної частини голови об тупі предмети. В момент нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_11 знаходився по відношенню до нападаючого у вертикальному чи близькому до нього положенні.
Проте, цей висновок експерта суперечить показанням свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , за яких остання нанесла ОСОБА_11 два удари дошкою по потилиці, коли останній вже лежав на підлозі обличчям вниз. Викладене ставить під сумнів достовірність висновків, викладених у цьому висновку експерта.
За цим же висновком смерть ОСОБА_11 настала за 18-22 години до часу огляду трупа в морзі (17 година 26.12.2001, т. 1 а.с. 9-12, показання свідка ОСОБА_134 ), тобто між 19 та 23 годинами 25.12.2001. Смерть настала внаслідок загального переохолодження тіла.
За висновком повторної комплексної судово-медичної та медико-криміналістичної комісійної експертизи від 30.04.2002 № 102 (т. 4 а.с. 152-162) у ОСОБА_11 виявлено черепно-мозкову травму, до якої з описаних у попередньому висновку тілесних ушкоджень не включено синці навколо обох очей та в правій скроневій ділянці, крововиливи верхньої та нижньої губи, рану на верхній повіці лівого ока, які утворились не від двох ударів ОСОБА_12 дощечкою по голові ОСОБА_11 , а за іншим механізмом утворення. Характер черепно-мозкової травми виключає її спричинення від падіння на площину. Слідів удушення також експертизою не виявлено, а крововилив на шиї міг виникнути від удару.
ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в судових засіданнях заперечили нанесення ОСОБА_11 яких-небудь інших ударів, окрім двох ударів дошкою по потилиці. Їх показання в сукупності із наведеним висновком комплексної судово-медичної експертизи, які є взаємоузгодженими, спростовує частину обвинувачення про те, що саме ОСОБА_13 та ОСОБА_12 спричинили ОСОБА_11 синці навколо обох очей з припухлістю, синці в правій скроневій ділянці, на правій бічній поверхні шиї у верхній частині, масивні крововиливи верхньої губи на всьому протязі і нижньої губи справа.
Додатковою комісійною судово-медичною експертизою від 2.04.2007 № 78 (т. 10 а.с. 37-57) встановлено, що при дослідженні трупа ОСОБА_11 (висновок експерта від 10.01.2002 № 1454) не виявлено більшості морфологічних ознак смерті від переохолодження (окрім червоного кольору крові), а при судово-гістологічний експертизі препаратів з внутрішніх органів (висновок експерта від 25.04.2002 № 26, який не враховувався при попередніх висновках), не було виявлено більшості з мікроскопічних ознак, окрім проліферативно-дистрофічних змін в канальцях яєчок. Описані експертом в шлунку "одиночні бурі крововиливи на вершині складок по великій кривизні" не знайшли свого підтвердження при проведенні судово-гістологічної експертизи препаратів зі шлунку, і тому не можуть бути розцінені як плями Вишневського. Такі крововиливи в слизову оболонку шлунка можуть зустрічатися при інших патологічних станах, в тому числі і при черепно-мозковій травмі, і при вживанні алкоголю. Таким чином, немає підстав вважати, що смерть ОСОБА_11 настала від загального переохолодження організму. Розтавання снігу під трупом може свідчити про те, що труп був доставлений в місце його виявлення неохолодженим. При цьому експерти дійшли висновку, що до смерті ОСОБА_11 могла привести черепно-мозкова травма. Смерть ОСОБА_11 настала приблизно за добу до його огляду в морзі (тобто, близько 17 години 25.12.2001). Синці навколо очей виникли прижиттєво за рахунок ударних дій в ділянку очей тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею. Синці в правій скроневій ділянці та на правій боковій поверхні шиї також виникли прижиттєво, кожний за рахунок окремої ударної травмуючої дії.
Масивні крововиливи в ділянці слизової оболонки верхньої та нижньої губи, припухлість м`яких тканин обличчя, рана верхньої повіки лівого ока виникли за рахунок дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею. Відсутність ушкоджень в ділянці носа виключає можливість утворення згаданих крововиливів, припухлості та рани за умов, коли потерпілий лежав обличчям вниз на рівній підлозі квартири, а в задню ділянку голови йому наносились удари дошкою. За таких умов, не виключено, могли утворитись лише множинні лінійні садна на правій щоці. Отже, названі синці та крововиливи на обличчі та шиї ОСОБА_11 не були спричинені від двох ударів дошкою, які нанесла ОСОБА_12 , а враховуючи, що за її показаннями та показаннями ОСОБА_13 вони інших ударів ОСОБА_11 не наносили, у нього того вечора та ранку таких тілесних ушкоджень на обличчі не було, суд дійшов висновку, що названі тілесні ушкодження ОСОБА_11 були спричинені після 4-ї години ранку 25.12.2001.
Під час додаткової комісійної судово-медичної експертизи від 18.05.2012 № 552/11 (т. 24 а.с. 31-77) експерти дійшли категоричного висновку про те, що смерть ОСОБА_11 настала саме внаслідок вищевказаної черепно-мозкової травми, після спричинення якої він прожив від 3 до 12 годин (тобто, смерть могла настати між 6 і 15 годинами 25.12.2001). При цьому смерть ОСОБА_11 настала не в місці виявлення його трупа за плюсової температури, про що свідчить добре виражене заклякання в усіх групах м`язів та характер трупних плям.
Враховуючи суперечливий характер висновку експерта від 10.01.2002 № 1454, а також те, що при проведенні комісійної судово-медичної експертизи від 18.05.2012 № 552/11 були використані дані судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів трупа ОСОБА_11 , суд кладе цей висновок комісійної експертизи в основу висновку про причину смерті ОСОБА_11 черепно-мозкова травма від нанесених ОСОБА_12 двох ударів дошкою у потилицю. Також суд кладе названий висновок експертів в основу свого висновку про те, що смерть ОСОБА_11 настала в проміжок часу від 6-ї до 15-ї години 25.12.2001. Крім того, суд на підставі висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи від 10.01.2014 № 395/13 (т. 25 а.с. 56-59) та даних протоколу огляду місця події (т. 1 а.с. 2-8) дійшов висновку, що труп ОСОБА_11 попав у місце його подальшого виявлення приблизно об 11 годині 26.12.2001.
Суд також відкидає доводи потерпілого ОСОБА_8 про те, що оскільки у крові трупа його сина не було виявлено алкоголю, а алкоголь з мертвого тіла не виводиться (висновок експертів від 30.05.2013 № 31, т. 24 а.с. 247-253), то смерть ОСОБА_11 настала пізніше 15 години 25.12.2001. Проте, згідно із цим же висновком експертів, розрахункова кількість алкоголю, вжитого ОСОБА_11 напередодні, могла бути виведена з його організму до його смерті. За висновком ж комісійної судово-медичної експертизи, проведеної за матеріалами справи, оскільки алкоголь вживався ОСОБА_11 неодноразово, протягом близько 12 годин з нерівномірними інтервалами часу, достовірно визначити максимальну концентрацію алкоголю в його організмі в конкретний момент часу, а також судити про те, чи мав бути наявним алкоголь в крові на момент його смерті, чи ні, не є можливим (висновок експертизи від 10.01.2014 № 395/13, т. 25 а.с. 50-55). Обидва висновки не суперечать один одному, оскільки у попередньому висновку також зазначається, що вказані розрахунки мали приблизний характер і не можуть бути прийняті за конкретну основу.
Крім того, судом не може бути покладено в основу висновку про причину смерті ОСОБА_11 від переохолодження вирок Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2003, яким ОСОБА_12 та ОСОБА_13 засуджені за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК. За цим вироком ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , засуджені за спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та за крадіжку майна (т. 9 а.с. 181-188). Однак, як видно з описової частини вироку, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 спричинення смерті ОСОБА_11 у вину не ставилось (в тому числі й необережне). Причину смерті ОСОБА_11 , як вбачається з викладу обставин, які суд визнав доведеними, суд не встановлював. Лише в мотивувальній частині вироку є посилання суду на висновок судово-медичної експертизи від 10.01.2002 № 1454 (т. 4 а.с.12-15) та на висновок повторної судово-медичної експертизи від 30.04.2002 № 102 (т. 4 а.с.152-162), проте самі висновки суду щодо причин смерті ОСОБА_11 відсутні. Крім того, суд бере до уваги, що ані чинний КПК, ані КПК, за яким проводиться судовий розгляд даної справи, на відміну від Цивільного процесуального, Господарського процесуального кодексів України та Кодексу адміністративного судочинства України, не містять положень про так звані преюдіційні факти факти, встановлені судовим рішенням у іншій справі. Навпаки, за ч. 2 ст. 67 КПК ніякі докази для суду не мають наперед встановленої сили. Навіть встановлення вироком суду вчинення особою злочину у співучасті з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не може мати преюдиційного значення при розгляді справи відносно такого співучасника.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення за обвинувальним висновком, підтримане потерпілим, щодо діяння ОСОБА_10 вивезення ним в місце виявлення саме живого ОСОБА_11 і поставлення його таким чином у небезпечний для життя стан, а також наслідок діяння смерть ОСОБА_11 від переохолодження, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим ОСОБА_10 підлягає виправданню за цим обвинуваченням за ч. 3 ст. 135 КК за відсутністю події злочину.
За зміненим прокурором під час судового розгляду обвинуваченням ОСОБА_10 , прокинувшись від сну, виявив у квартирі непритомного ОСОБА_11 з відкритою черепно-мозковою травмою, і усвідомлюючи небезпечний стан останнього, не вжив заходів до надання йому медичної допомоги та не повідомив про такий стан потерпілого відповідні медичні установи або інших осіб, маючи можливість надати таку допомогу та повідомити відповідні установи або інших осіб, що призвело до смерті ОСОБА_11 . Приховавши одяг потерпілого та його мобільний телефон, змивши сліди крові зі шпалер і підлоги, ОСОБА_10 разом із невстановленою слідством особою не пізніше 11-ї години 26 грудня 2001 року, на автомобілі "Форд-Фієста" синього кольору, 1999 року виробництва, державний номер " НОМЕР_1 ", вивіз труп ОСОБА_11 у кювет на відстані 7 км від свого будинку.
Таке обвинувачення прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_10 мав мотив приховати події в його квартирі, відмовлявся давати правдиві показання, приховав від слідства свій автомобіль Форд, дублянку, відсутні докази виходу ОСОБА_11 з квартири ОСОБА_10 , а також неможливістю ОСОБА_11 самостійно потрапити до місця виявлення його трупа, фіктивністю заяви ОСОБА_10 про крадіжку дублянки.
При перевірці обґрунтованості цього обвинувачення, суд звертає увагу, що за відсутності прямих доказів того, що ОСОБА_10 вивіз труп ОСОБА_11 з власної квартири (відсутні очевидці, автомобіль тощо), досудове слідство мало зібрати таку сукупність непрямих доказів, яка б виключала іншу можливість потрапляння трупа ОСОБА_135 у місце його виявлення, в тому числі й можливість його за життя вийти з квартири (доведення вини поза розумним сумнівом).
Проте, як вбачається з усіх вищенаведених висновків судово-медичних експертиз, після спричинення ОСОБА_11 вищезазначеної черепно-мозкової травми він міг протягом годин здійснювати активні цілеспрямовані дії: одягатися, взуватися, спуститися з другого поверху будинку, вийти на вулицю, сісти в тролейбус, дзвонити по телефону тощо (висновки судово-медичних експертиз від 10.01.2002 № 1454, т. 4, а.с. 12-15, від 18.12.2002 № 1714 та № 1715, т. 4 а.с. 190-194, від 18.05.2012 № 552/11, т. 24 а.с. 31-77). Крім того, на шкарпетках, які були на трупі ОСОБА_11 , виявлено просякання кров`ю, яка могла походити від нього самого (висновки експертизи від 16.01.2002 № 7-МК та від 30.01.2002 № 8, т. 4 а.с. 50-54, 58-56). Наявність слідів крові на нижній частині шкарпеток може свідчити про перебування потерпілого у вертикальному (або близькому до нього) положенні після початку інтенсивної зовнішньої кровотечі та наступанні на сліди крові (висновок експертизи від 18.05.2012 № 552/11, т. 24 а.с. 31-77). Свідки ОСОБА_57 та ОСОБА_13 показали, що залишили ОСОБА_11 близько 4-ї години в непритомному стані, при цьому крові на підлозі не було, вона лише проступила в місці рани. Під час огляду трупа ОСОБА_11 в місці його виявлення виявлено кров на кистях рук, а при медико-криміналістичному дослідженні його одягу нашарування крові на значній ділянці пальто. Викладене в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_11 після втрати свідомості від нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прийшов до тями, торкався руками потилиці, з якої відбувалась кровотеча, ходив у шкарпетках по підлозі, на якій вже була його кров.
Прокурором та обставина, що ОСОБА_11 не виходив з квартири ОСОБА_10 , обґрунтовувалась показаннями прибиральниць ОСОБА_76 та ОСОБА_75 , які зазначили, що в під`їзді будинку АДРЕСА_4 та прибудинковій території вони нічого підозрілого, в тому числі слідів крові, одягу не бачили. Однак, як вбачається з показань ОСОБА_75 (т. 3 а.с. 198-200, т. 16 а.с. 228-230), вона обслуговувала 8 під`їздів будинку АДРЕСА_4 , починаючи з 1-го під`їзду, ОСОБА_10 вона не знає. ОСОБА_76 (т. 3 а.с. 113-115, т. 16 а.с. 321-326, т. 27 а.с. 103-104) як двірник обслуговувала прибудинкову територію біля першого та другого під`їздів названого будинку. Мешканців 13 та 14 під`їздів цього будинку, в тому числі й підсудного, вона також не знає. Таким чином, названі свідки не прибирали 14-й під`їзд будинку, в якому проживає ОСОБА_10 , а також територію навколо його під`їзду, а тому їх показання не можуть бути взятими до уваги як докази того, що у під`їзді будинку ОСОБА_10 25.12.2001 не було слідів крові або одягу ОСОБА_11 . Крім того, суд звертає увагу, що під час досудового розслідування огляд під`їзду ОСОБА_10 та прилеглої до цього під`їзду території не проводився. Також із зазначеного висновку експертизи від 16.01.2002 № 7-МК (т. 4 а.с. 56-58) вбачається, що на підошовній поверхні лівого черевика, а також по передньому краю обох черевиків трупа ОСОБА_11 виявлені плями крові, змішаної із кров`ю кролика. Аналогічна кров виявлена на спортивній шапочці, яка була на голові трупа при його виявлені (висновок експертизи від 30.01.2002 № 8, т. 4 а.с. 50-54). Однак крові кролика при огляді квартири ОСОБА_10 не виявлено, потерпіла ОСОБА_33 заперечила наявність такої крові в той період й у їхньому із загиблим житлі.
Крім того, як показали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , залишаючи квартиру ОСОБА_10 , вони її вхідні двері на замок не закривали, а лише прикрили. Викладене в сукупності з раніше наведеними висновками суду, свідчить про те, що ОСОБА_11 , прийшовши до тями, міг вдягнутись і вийти з квартири ОСОБА_10 , дійти до розташованого неподалік будинку приватного сектору, де потрапити до подвір`я із кроликами, отримати тілесні ушкодження на обличчі та шиї тощо. Висновок експертизи від 18.05.2012 № 552/11 (т. 24 а.с. 31-77) про те, що наявність добре вираженого заклякання в усіх групах м`язів свідчить про те, що смерть ОСОБА_11 настала в іншому місці за плюсової температури навколишнього середовища, не свідчить сам по собі про те, що смерть ОСОБА_11 настала саме у квартирі ОСОБА_10 . Зазначені припущення мав би спростувати прокурор, доводячи винуватість підсудного поза розумним сумнівом.
ОСОБА_10 інкриміновано перевезення трупа ОСОБА_135 у автомобілі Форд-Фієста. Доказом цього, на думку прокурора, є приховання ним названого автомобіля від слідства. При цьому прокурор посилався на досліджені в судовому засіданні документи щодо ввезення названого автомобіля ОСОБА_136 в Україну в липні 2001 року (т. 5 а.с. 317-324, 326-337), показання ОСОБА_81 про продаж цього автомобіля у вересні 2001 року іншій особі та передачу ним разом із цим тимчасового реєстраційного талону (т. 2 а.с. 83, 205-209), а також вилучення цього талону у ОСОБА_12 серед речей, які вона витягла з кишень ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 242-246). Також прокурор послався на оголошені в судовому засіданні показання свідків (сусідів ОСОБА_10 ) ОСОБА_83 (т. 6 а.с. 173-175, т. 22 а.с. 184), ОСОБА_84 (т. 3 а.с. 297-300, т. 9 а.с. 286-287), ОСОБА_85 (т. 3 а.с. 264-266, т. 18 а.с. 34-36, т. 27 а.с. 135-136), ОСОБА_86 (т. 3 а.с. 162-164, т. 16 а.с. 179-182, т. 23 а.с. 165), а також підлеглого ОСОБА_10 ОСОБА_137 про те, що вони бачили восени 2001 року в користуванні ОСОБА_10 автомобіль іномарку синього кольору. Однак, названі свідки не уточнили дати, коли вони востаннє бачили названий автомобіль ОСОБА_10 , а тому їх показання не можуть слугувати доказом того, що ОСОБА_10 приховав його саме після 26.12.2001 після перевезення трупа ОСОБА_11 . Як показав свідок ОСОБА_87 , він бачив цей автомобіль у ОСОБА_10 , проте ще до 24.12.2001 ОСОБА_10 перестав приїжджати на ньому на роботу і від останнього свідок дізнався, що ОСОБА_10 потрапив на цьому автомобілі у ДТП, у зв`язку з чим передав його у ремонт. Досудовим розслідуванням доказів того, що автомобіль ОСОБА_10 . Форд Фієста станом на 25.12.2001 знаходився у працездатному стані і був у його використанні, не здобуто. Сам факт невиявлення досудовим слідством автомобіля не може бути доказом того, що його було приховано саме через те, що на ньому нібито вивозився труп, оскільки невиявлення цього автомобіля може бути викликано іншими причинами (пошкодженням, знищенням тощо), які виникли ще до подій 25.12.2001. Спростування цих можливих версій покладається саме на прокурора. Судом не враховуються доводи прокурора та потерпілого про те, що ОСОБА_10 не бажав співпрацювати із слідством, оскільки використання підсудним конституційного права на мовчання не може бути доказом його винуватості, що було б порушенням принципу презумпції невинуватості, за яким ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (ст. 62 Конституції України).
Крім того, інкриміноване ОСОБА_10 вивезення трупа ОСОБА_11 (потерпілим ще живого ОСОБА_11 ) доводилось відсутністю дублянки, що на думку прокурора та потерпілого підтверджує версію обвинувачення про те, що виносячи ОСОБА_11 з квартири, вивозячи його в автомобілі, ОСОБА_10 міг вимастити свою дублянку його кров`ю, а тому приховав її від слідства. Про це, на думку слідства, свідчить й подана ОСОБА_10 заява про викрадення у нього дублянки, хоча він, на думку слідства, якби дійсно вважав її викраденою, то повинен був 27-28 грудня 2001 року, коли побачив ОСОБА_12 і ОСОБА_13 у магазині "Дитячий світ" та питав у них щодо викрадення ключів, поцікавитись і долею дублянки. Проте, як вбачається з вищезазначених показань ОСОБА_13 , у ОСОБА_10 з дублянки було викрадено разом із портмоне значну суму коштів 102 долари США та 1500 грн., що на той час становило також близько 300 доларів США. Проте ОСОБА_10 , як вбачається з показань ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , не пред`являв їм претензій з приводу викрадення цих коштів, оскільки не був впевнений в тому, що не помилився у їх особах. Щодо подання ним 6.01.2002 заяви про викрадення разом із грошима, портмоне, документами і ключами ще й дублянки (т. 1 а.с. 89), то суд не може вважати цю заяву завідомо неправдивою, оскільки обвинувачення ОСОБА_10 у завідомо не правдивому повідомленні про злочин не пред`являлось. Крім того, як зазначалось вище, судом встановлено, що ОСОБА_10 близько 24 години 24.12.2001, коли заходив у свою квартиру разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , був вдягнений у дублянку. Коли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишили його квартиру, вони цієї дублянки не брали. Дублянка залишалась висіти у прихожій на видному місці, оскільки меблів у квартирі на той час не було. Вхідні двері квартири ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишили незамкненими, що не виключало можливості проникнення у квартиру сторонньої особи (осіб). А враховуючи, що після діяння ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з цінних речей в квартирі залишився лише одяг ОСОБА_10 , суд не виключає можливості (а прокурором з дотриманням принципу доведення вини поза розумним сумнівом це не спростовано), що стороння особа, проникнувши у житло ОСОБА_10 , викрала його дублянку. Крім того, встановлено, що ОСОБА_10 о 7:39 ранку 25.12.2001 здійснив дзвінок зі свого телефонного номеру свого робочого кабінету у приміщенні облпрокуратури на телефонний номер ОСОБА_22 (т. 2 а.с. 237, т. 3 а.с. 17-20, т. 16 а.с. 170-171, т. 27 а.с. 107-108). При цьому за версією слідства та потерпілого цей дзвінок ОСОБА_10 здійснив саме з метою пошуку можливого спільника для вивезення ОСОБА_11 з квартири. Тобто, на момент цього дзвінка ОСОБА_10 за такою версією ще ОСОБА_11 не вивіз, отже, в нього й не було підстав для приховання на той момент дублянки, а тому він повинен був бути на той час у ній. Проте, досудовим розслідуванням ані у підлеглого ОСОБА_10 ОСОБА_137 , ані у прибиральниці прокуратури ОСОБА_138 не було достеменно з`ясовано, в якому саме верхньому одягу ОСОБА_10 того ранку прибув на роботу. Усунути цю прогалину через майже 17 років після подій суд вважає вже неможливим. А тому при оцінці наведених припущень органу досудового слідства суд керується закріпленим у ст. 62 Конституції України принципом, за яким саме обвинувачення (а не позиція сторони захисту) не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначену в обох обвинуваченнях обставину про те, що ОСОБА_10 , прокинувшись від сну на кухні своєї квартири, виявив у кімнаті непритомного ОСОБА_11 , зважаючи на вищенаведене, суд розцінює лише як припущення, яке не підтверджене сукупністю досліджених судом доказів.
Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність обвинувачення ОСОБА_10 в тому, що він, прокинувшись від сну у своїй квартирі та побачивши непритомного ОСОБА_11 , не надав йому допомогу, та про такий небезпечний для його життя стан не повідомив відповідні медзаклади або інших осіб, що призвело до смерті ОСОБА_11 у квартирі підсудного. Оскільки судом встановлено, що у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження на обличчі, які були йому спричинені за життя внаслідок декількох ударів, однак після того, як ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишили квартиру ОСОБА_10 , а нанесення цих ударів ОСОБА_11 підсудному не інкриміновано, викладене свідчить про те, що інші особи, наносячи ОСОБА_11 такі удари, повинні були усвідомлювати його небезпечний стан, проте останньому ніякої медичної допомоги не було надано, а тому суд виправдовує ОСОБА_10 за обвинуваченням за ч. 3 ст. 136 КК за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину.
Крім того, за обома обвинуваченнями ОСОБА_10 було інкриміновано те, що після виявлення непритомного ОСОБА_11 у своїй квартирі ОСОБА_10 з метою умисного заздалегідь не обіцяного приховування вчиненого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відносно ОСОБА_11 тяжкого злочину змив сліди крові зі шпалер та підлоги у квартирі, приховав частину одягу ОСОБА_11 (нижню білизну, сорочку, жилетку, піджак, шарф, кепку, мобільний телефон "Моторола"). При цьому за обвинуваченням за обвинувальним висновком, підтриманим потерпілим, ОСОБА_10 вчинив ці дії до вивезення з квартири живого ОСОБА_11 , тобто в проміжок часу з 17 до 24 години 25.12.2001. За зміненим прокурором обвинуваченням ОСОБА_10 вчинив названі дії по приховуванню до вивезення трупа ОСОБА_11 , тобто до 11-ї години 26.12.2001.
Вирішуючи питання про це обвинувачення, суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 1 ст. 396 КК передбачає обізнаність винного у тому, що він приховує саме злочин, і при цьому усвідомлює такі фактичні ознаки приховуваного злочину, які свідчать про його приналежність до тяжкого або особливо тяжкого. Така обізнаність винного може бути обумовлена тим, що він був очевидцем злочину, або від інших осіб, з інших джерел йому стало відомо про такий злочин. Така обізнаність винного про злочин має бути присутня на момент вчинення ним дій по його прихованню.
Як встановлено судом, очевидцем подій у спальній кімнаті між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , в тому числі й нанесення останньому ударів дошкою по голові, ОСОБА_10 не був, оскільки в цей час спав на кухні. Те, що ОСОБА_10 виявив після сну непритомного ОСОБА_11 , прокурором не доведено. Тіло ОСОБА_11 було виявлено лише 26.12.2001, проте вперше за фактом його смерті ОСОБА_10 було допитано 28.12.2001. Приблизно в цей же день ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в магазині "Дитячий світ", проте щодо ОСОБА_11 між ними розмови не було. Викладене свідчить про те, що якби ОСОБА_10 до 17-24 години 25.12.2001 (за обвинувальним висновком) або до 11 години 26.12.2001 (за зміненим обвинуваченням) приховав би одяг потерпілого, його мобільний телефон, змив би сліди крові зі шпалер та підлоги, в його діях був би відсутній склад названого злочину, оскільки на момент вчинення цих дій (які за обома обвинуваченнями були вчинені ним до виявлення трупа ОСОБА_11 ), ОСОБА_10 не був обізнаний про вчинення відносно ОСОБА_11 тяжкого злочину (заподіяння тяжкого тілесного ушкодження). Наявність у квартирі слідів крові, частини одягу потерпілого та мобільного телефону останнього могло привести підсудного лише до ймовірного висновку про можливе вчинення злочину у його квартирі, проте судити про його тяжкість він напевне також за цими слідами та одягом не зміг би. Викладене виключає умисну вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 396 КК. Вчинення ж таких дій ОСОБА_10 після 28.12.2001 виходить за межі обвинувачення, висунутого йому.
Крім того, обвинуваченням не доведено, що саме ОСОБА_10 змив сліди крові зі шпалер та кров з підлоги, приховав одяг ОСОБА_11 та його мобільний телефон.
Зокрема, за висновком експерта від 11.04.2002 № 105 (т. 4 а.с. 83) у змивах і вирізках з 4-х шматків шпалер крові не виявлено. При повторному судово-медичному дослідженні цих вирізів шпалер експерти дійшли ймовірного висновку про можливість наявності крові на фрагменті шпалер під килимом (висновок експерта від 7.05.2002 № 30/02-і, т. 4 а.с. 124-131). За показаннями ОСОБА_13 , вона вимастила руку в кров ОСОБА_11 , знімаючи шарф з його шиї. Вимащену руку вона витерла об шпалери в цій же кімнаті біля входу, що відповідає місцю вилучення фрагментів шпалер під килимом. Викладене свідчить про те, що на шпалерах цієї кімнати квартири ОСОБА_10 дійсно була кров ОСОБА_11 , яку, з урахуванням відомостей протоколу огляду житла ОСОБА_10 було змито.
Крім того, вищенаведені висновки судово-медичних експертиз підтверджують, що тілесне ушкодження у ОСОБА_139 відкрита черепно-мозкова травма, супроводжувалась значною кровотечою, проте не фонтануванням і не бризками (висновок експертизи від 30.04.2002 № 102, т. 4 а.с.152-162). Конкретна кількість крові, яка витікла з рани ОСОБА_135 , не встановлена. За показаннями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вони залишили ОСОБА_11 , із рани якого на той момент лише проступила кров. Суд дійшов висновку, що ОСОБА_11 після нанесення йому вказаної травми прийшов до тями і ходив. На його одягу було виявлено масивні плями речовини бурого кольору з нашаруваннями такої речовини. Викладене в сукупності дає суду підстави вважати, що після того, як ОСОБА_11 встав, ходив і одягнувся, саме на його одяг могла витекти значна кількість крові. Наявність же значної кількості крові саме на підлозі квартири ОСОБА_10 є лише припущенням.
Разом з цим суд вважає недоведеним, що сліди крові зі шпалер, залишені ОСОБА_13 , та на підлозі спальної кімнати, по якій ОСОБА_11 ходив у шкарпетках, змиті саме ОСОБА_10 . За його показаннями, він цього не робив, оскільки повернувся до цієї квартири АДРЕСА_11 , проте слідів крові не бачив. Версія обвинуваченого про те, що ці незначні плями крові зі шпалер могли бути змиті працівниками, які проводили ремонт в його квартирі, або його дружиною, яка не була обізнана про події, досудовим слідством не перевірялась і не спростована. Таким чином, змивання слідів крові ОСОБА_10 суд розцінює як припущення, не підтверджене доказами.
Як припущення суд розцінює й версію обвинувачення й потерпілого про те, що ОСОБА_10 приховав мобільний телефон ОСОБА_11 . Так, з показань свідка ОСОБА_37 вбачається, що він у присутності ОСОБА_10 25.12.2001 телефонував на номер мобільного телефону ОСОБА_11 , хтось відповідав, було чутно дитячий голос (т. 9 а.с. 276-278, т. 16 а.с. 61, т. 27 а.с. 48-52). З досліджених судом відомостей дзвінків з абонентського номеру стаціонарного домашнього телефону потерпілих (т. 9 а.с. 108-109) вбачається, що 25.12.2001 з цього номеру на номер мобільного телефону загиблого ОСОБА_11 о 00:57 було здійснено дзвінок тривалістю 16 секунд, а також о 22:09 тривалістю 18 секунд; 26.12.2001 о 3:04 тривалістю 21 секунда. Потерпілі заперечили здійснення цих дзвінків у вказаний вище день та час. Проте, наведені докази свідчать про використання сторонніми особами у присутності дітей принаймні сім-карти мобільного телефону ОСОБА_11 25 та 26.12.2001. На думку суду, якби саме ОСОБА_10 приховав мобільний телефон ОСОБА_11 , то знаючи за характером своєї роботи про можливість встановлення місцезнаходження мобільного телефону, він би його принаймні відключив. А наведені докази свідчать про можливе залишення ОСОБА_11 квартири ОСОБА_10 разом зі своїм мобільним телефоном, яким у подальшому заволоділи невстановлені особи. Така версія прокурором також не спростована, а досудовим розслідуванням навіть не перевірялась.
З цих же підстав суд вважає припущенням, що саме ОСОБА_10 приховав одяг потерпілого, який був на ньому, коли він востаннє вийшов зі свого дому, і не знайдений на його трупі.
Суд у вироку навів вищевказані версії, оскільки стандарт доведення вини поза розумним сумнівом передбачає, що обґрунтовані припущення щодо можливого іншого розвитку подій, аніж того, на який посилається обвинувачення, і є тим розумним сумнівом, який саме прокурор повинен спростувати. Наявність таких сумнівів свідчить про недоведеність обвинувачення за стандартом доведення вини поза розумним сумнівом.
Оскільки обвинуваченням не доведено, що сліди крові зі шпалер та підлоги квартири підсудного, одяг потерпілого та його мобільний телефон приховав саме обвинувачений або інша особа, яка на момент вчинення цих дій була обізнана про нанесення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_35 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК, підлягає виправданню за відсутністю події злочину.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що досудове слідство у даній справі було проведено однобічно і поверхово, без з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, на що неодноразово наголошувалось вище. Проте, суд вважає, що підстави для повернення справи на досудове розслідування відсутні, оскільки таке повернення через майже 17 років після подій та спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності навіть за умисне позбавлення життя людини було б порушенням гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною від 17.07.1997, права підсудного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Крім того, суд вважає, що після спливу такого часу здобуття будь-яких нових доказів у справі вже є неможливим.
Враховуючи прийняте рішення, в задоволенні цивільних позовів потерпілих слід відмовити на підставі ч. 2 ст. 328 КПК.
Судові витрати по справі підлягають прийняттю за рахунок держави.
Речові докази, які не представляють цінності, підлягають знищенню, а одяг загиблого ОСОБА_11 поверненню потерпілим, а за відсутності бажання його отримувати знищенню.
Запобіжний захід обранню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_10 визнати не винним і по суду виправданим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК, за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, а в обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 135 та ч. 1 ст. 396 КК, за відсутністю події злочину.
В задоволенні цивільних позовів потерпілих до ОСОБА_10 відмовити.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
фрагмент шпалер, вилучених з квартири ОСОБА_10 , тампон з кров`ю знищити;
одяг загиблого ОСОБА_11 : пальто, черевики, пару теплих шкарпеток, пару простих шкарпеток, штани з паском, светр повернути потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_32 або ОСОБА_33 , а за відсутності їх бажання отримувати знищити.
Судові витрати прийняти на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1