Справа № 643/5836/18
Номер провадження 1-кп/643/923/18
УХВАЛА
23.07.2018 р. м.Харків
Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілих ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зазисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора в кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слатіно Дергачівського району Харківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з застави у розмірі 128 000 гривень на тримання під вартою без можливості внесення застави строком на 60 днів.
Дослідивши надані матеріали та заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Так, згідно ч.1 ст.200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Разом з тим, як встановлено судом, 25.10.2017 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова відносно обвинуваченого вже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 128 000 грн., та визначенням після внесення застави строком до 21.12.2017 р. певних обов`язків, а саме, з`являтися до суду за першим викликом; не відлучатися з м.Харкова без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
При цьому обвинувачений скористався наданим йому кримінальним процесуальним законодавством України правом на внесення застави та 26.10.2017 року був звільнений з під варти.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ст.2 КПК України до кожного повинна бути застосована належна правова процедура.
Таким чином, відносно обвинуваченого вже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на тримання під вартою, оскільки це не передбачено кримінальним процесуальним законодавством України.
При цьому кримінальним процесуальним законодавством України у ч.ч.8-10 ст.182 КПК України передбачений спеціальний порядок застосування до обвинуваченого у такому випадку іншого запобіжного заходу, а саме лише після звернення застави в дохід держави за наявності до того певних умов.
Підставою звернення застави в дохід держави як наслідок застосування іншого запобіжного засобу відповідно до положень ч.8 ст. 182 КПК України є неявка обвинуваченого до суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки, або порушення інших покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків.
Але встановлені в судовому засіданні обставини не свідчать, що обвинувачений не з`являється в суд за викликами або порушив, покладені на нього обов`язки, які покладені за ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25.10.2017 р.
Крім того, прокурор посилається на існування ризиків, визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На обгрунтування зазначених ризиків прокурор посилається на той факт, що при обранні застави слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відсутності гибелі постраждалих, визнання вини в інкримінованому злочині, щире каяття, допомоги постраждалим під час лікування. Але на даний час ризики змінилися, так як дії обвинуваченого перекваліфіковані з ч.2 на ч.3 ст. 286 КК України та додатково кваліфіковані за ч.1 ст. 135 КК України; обвинуваченим були виражені погрози потерпілій ОСОБА_5 , її близьким, іншим потерпілим та адвокату; за результатами досудового розслідування об`єктивно встановлена обставина перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено у обвинувальному акті, і що є обставиною, що обтяжує покарання; обвинувачений змінив свою позицію та не визнає вини; незважаючи на заявлені потерпілими позовні вимоги на суму більш 50 000 000 грн. обвинуваченим не вживаються будь-які заходи щодо відшкодування заподіяної шкоди.
Крім того, прокурором подані додаткові доводи, в яких він зазначив, що від представника потерпілих ОСОБА_4 до прокуратури області надійшла заява щодо наявності обставин, які можуть бути враховані під час розгляду клопотання, а саме, наданий відеозапис від 15.05.2018 р., на якому особа яка представилася ОСОБА_15 , діючи в інрересах ОСОБА_10 , запропонувала ОСОБА_16 грошові кошти за те, що він та ГО «Антикорупційний блок учасників АТО» перестали публічно висвітлювати судовий процес та перестали відвідувати судові засідання у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений перешкоджає кримінальному провадженню.
Розглянувши дані доводи суд вважає їх необгрунтованими, оскільки підставами, з перелічених прокурором, відповідно до положень п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України для застосування запобіжного заходу є незаконний вплив на потерпілого та перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню. Інші підстави, а саме, зміна обвинувачення, встановлення обставин, що обтяжують покарання, зміна позиції обвинуваченим щодо визнання своєї вини, відшкодування завданої шкоди, не є підставами у розумінні даної норми закону для застосування або зміну запобіжного заходу.
Доводи щодо збільшення об`єму обвинувачення з ч.2 на ч.3 ст. 286 КК України вже досліджувалися Київським районним судом м.Харкова ухвалою від 17.11.2017 р. за клопотанням прокурора про зміну запобіжного заходу, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду, а додаткова кваліфікація за ч.1 ст. 135 КК України не є самостійною підставою для зміни запобіжного засобу так як цей злочин не є тяжким.
Щодо доводів прокурора про незаконний вплив обвинуваченим на потерпілих, то суд вважає дані доводи недоведеними, оскільки, в судовому засіданні обвинувачений даний факт заперечував, а показання потерпілих не перевірені прокурором належним чином, а саме, прокурор не розпочав кримінальне провадження за цим фактом, не вжив заходи забезпечення безпеки потерпілих, а тому зазначені факти викликають сумніви у їх достовірності.
Допитані в суді свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_17 показали в суді, що підозрюваний намагався покинути місце події та покинув його, при цьому знаходився у стані алкогольного сп`яніння, але як зазначено вище, ці обставини не є підставою для застосування чи зміни запобіжного заходу.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_16 показав, що невідомий йому чоловік ОСОБА_18 пропонував йому неправомірну винагороду за те, щоб громадська організація «Антикорупційний блок учасників АТО» не висвітлювала судовий процес, що здійснюється по кримінальному провадженню в Московському районному суді м.Харкова відносно ОСОБА_10 та не приходила в судові засідання.
Також в судовому засіданні був відтворений відеозапис, представлений прокурором, який за пояснення представника потерпілого та свідка ОСОБА_16 з`явився в мережі Youtube, на якому міститься запис бесіди двох осіб, один з яких, як пояснив свідок ОСОБА_16 він, а інший невідома особа, яка представилася ОСОБА_15 , і пропонувала вирішити питання про те, щоб представники громадської організації не з`являлися в суд і ОСОБА_19 отримав все по закону але без присутності представників громадськості.
Із показань свідка та відтвореного відеозапису неможливо встановити, що має місце перешкоджання ОСОБА_10 здійсненю кримінального провадження.
Таким чином, докази досліджені судом, не містять в собі інформації про те, що мета застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова від 25.10.2017 р., передбачена ст. 177 КПК України, не досягнута.
При цьому слід враховувати, що метою застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 177 КПК України є забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися, знищити, сховати, спотворити будь-які речі чи документи, незаконно впливати на учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші правопорушення чи продовжувати правопорушення, в кому обвинувачується, і відповідно, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не підмінює собою міру покарання, яка може бути визначена обвинуваченому за наслідками розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.200 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задовлені клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою без можливості внесення застави строком на 60 днів відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя - ОСОБА_20