Ухвала
Іменем України
24 вересня 2018 р.

м. Київ
справа № 601/280/18

провадження № 51-8532ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою,
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2018 року під час підготовчого засідання прийнято рішення про призначення кримінального провадження №0000031 від 30.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, до розгляду та одночасно відмовлено у задоволені клопотання обвинуваченого та його захисника про повернення обвинувального акту, скасування арешту майна, виклику свідків та витребування доказів.
ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку цю ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.
Вимоги касаційної скарги
У касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, залишив поза увагою положення ч. 7 ст. 173 КПК України, яка надає право обвинуваченому оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
З касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень видно, що під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України судом, крім інших рішень, було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна. ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції в частині.
Апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою. Своє рішення мотивував тим, що скаргу подано на ухвалу, яка згідно з діючим кримінальним процесуальним законодавством, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

З таким рішенням апеляційного суду погоджується і суд касаційної інстанції, оскільки воно є обґрунтованим і відповідає вимогам ч. 2 ст. 392 КПК України, якою передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України; заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Доводи скаржника про те, що поза увагою апеляційного суду залишилися положення ч. 7 ст. 173 КПК України, яка надає право обвинуваченому оскаржити судове рішення щодо арешту майна, є безпідставними. Так, зі змісту скарги та доданих документів видно, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту було розглянуто судом і за цим клопотанням було прийнято рішення по суті відмовлено у його задоволенні.
Статтею 174 КПК України визначено порядок скасування арешту майна. Цією нормою не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку рішення суду (слідчого судді), прийнятого за результатом розгляду клопотання про скасування арешту майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суддя суду апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Саме такі обставини встановлені судом при перевірці зазначеної касаційної скарги.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3