Справа № 133/1309/17
Провадження №11-кп/772/143/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000483 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.10.2017, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджкнця м. Козятин Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.02.2000 Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 08.08.2001 Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 19.11.2008 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту; 30.06.2009 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнений по відбуття покарання 30 січня 2015 року,
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ст. 395 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до ст. 76 ч. 1 КК України, ОСОБА_7 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.
в с т а н о в и л а:

13 травня 2017 року близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення майна у своїх вітчима та матері: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мешканців АДРЕСА_2 , прийшов до їх будинку разом із своїм знайомим ОСОБА_10 .
Перебуваючи в будинку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , ОСОБА_7
повечеряв разом з батьками та ОСОБА_10 . Коли батьки повечеряли і вийшли до
іншої кімнати, скориставшись їх відсутністю, розуміючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи свідомо та умисно, виконуючи свої
злочинні дії, повторно, таємно викрав холодильник марки «N0110», що належить ОСОБА_8 вартістю 3 404 грн 60 коп.
Зазначений холодильник ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , якому повідомив, що забирає свого холодильника, завантажили у найняте заздалегідь вантажне таксі, а в подальшому перевезли за місцем проживання ОСОБА_11 у с. Сестринівка Козятинського району Вінницької області.
Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 3404 гривні 60 копійок.
Дії ОСОБА_7 квалдіфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 12 червня 2017 року близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кафе-бару «Сігу Рагк», що в м. Козятин по вул.Пилипа Орлика, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи свідомо, умисно, повторно, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпілий залишив свій мобільний телефон марки «SAMSUNG А5», моделі «SМ-А5520F/DS» в корпусі золотавого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 на одному із столиків кафе без нагляду, переконавшись, що за його протиправним діями не спостерігають інші відвідувачі кафе, таємно викрав мобільний телефон та з викраденим зник з місця скоєння злочину, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 8 399 гривень 30 копійок.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
Крім того, постановою Козятинського міськрайонного суду від 05.10.2016 року, ОСОБА_7 повторно встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, з відповідними правилами та обмеженнями: 1) заборона покидати жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня; 2) з`являтись на реєстрацію кожної суботи місяця з 9 до 10 години до начальника СГГП Козятинського ВП ГУШТ у Вінницькій області; 3) заборона виїзду в особистих справах за межі м. Козятин Вінницької області без дозволу начальника Козятинського ВП ГУНП у Вінницькій області; 4) заборона відвідувати ресторани, бари, кафе, магазини та об`єкти, де реалізуються спиртні напої на розлив; 5) з`являтися за усними та письмовими викликами Козятинського ВП ГУНП для дачі усних та письмових пояснень щодо адміністративного нагляду, а також зобов`язати повідомляти Козятинське ВП ГУНП про зміну місця проживання і місця роботи.
13.10.2016, ОСОБА_7 було ознайомлено з вищевказаною постановою Козятинського міськрайонного суду.
Проте нехтуючи вимогами обмежень поведінки, ОСОБА_7 з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних на те причин, не попередивши працівників Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та був відсутнім в період часу з 17.06.2017 по 27.06.2017 (а саме 17.06.2017, 18.06.2017, 19.06.2017, 19.06.2017, 20.06.2017, 21.06.2017, 22.06.2017, 22.06.2017, 23.06.2017, 24.06.2017, 25.06.2017, 26.06.2017), що було встановлено під час перевірок адміністративного піднаглядного ОСОБА_7 працівниками Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області .
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 395 КК України - порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду щодо винуватості засудженого, ставить питання про скасування вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.10.2017 в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ст. 395 КК України у виді 5 місяців арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі. Врешті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивував тим, що висновок суду, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України, є необґрунтованим, так як останній неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, після чого належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин, що свідчить про його суспільну небезпеку, крім того ОСОБА_7 фактично не відшкодував завдану шкоду потерпілим, а викрадене майно повернуто завдяки діям працівників поліції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та призначити покарання з реальним його відбуванням, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду скасувати в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів та особи обвинуваченого внаслідок безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання згідно ст. 75 КК України та постановити новий вирок.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України ніким не оспорюється.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Міськрайонний суд призначаючи ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого і вірно обрав покарання за ст. 395 КК України у виді 5 місяців арешту та за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, тому підстав для призначення більш суворого покарання немає.
Що стосується доводів прокурора у скарзі щодо неправильного застосування судом першої інстанції ст. 75 КК України, то вони заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, не надав належної оцінки тому, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі й за вчинення злочинів проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. Крім того, обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання та є недостатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання згідно ст. 75 КК України відсутні.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.10.2017 щодо ОСОБА_7 в частині застосування ст. 75 КК України - скасувати.
Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та за ст. 395 КК України у виді 5 місяців арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Врешті вирок залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Даний вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3