Справа № 206/3090/18
Провадження № 1-кп/206/285/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 11.05.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської області, Сахновщинського району, с. Сахновщина, громадянин України, маючий середню освіту, одружений, маючий на утриманні трьох дітей, 2001, 2006 та 2010 років народження, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
Обвинуваченй ОСОБА_3 був офіційно працевлаштованим на посаді вантажника цеху з комплексної переробки лома та відходів металу на ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Липова, 1, у зв`язку з чим мав вільний доступ до лому кольорових металів, який знаходився у приміщенні цеху вказаного підприємства.

22 квітня 2018 року, приблизно о 07 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на своєму робочому місці, а саме у приміщенні цеху з комплексної переробки лома та відходів металу ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Липова, 1, виконував роботи з сортування лому металу та побачив лом кольорового металу у вигляді лому латуні.

В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного лому кольорових металів. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 22 квітня 2018 року, в період часу приблизно з 07 години 15 хвилин до 19 години 10 хвилин, перебуваючи у приміщенні цеху з комплексної переробки лома та відходів металу . ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Липова, 1, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зібрав лом кольорового металу латуні, який знаходився на території цеху, після чого склав його у банній кімнаті зазначеного підприємства.

Далі, у цей же день, тобто 22 квітня 2018 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на території вищезазначеного підприємства, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Липова, 1, взяв раніше складений ним у банній кімнаті лом кольорового металу латуні, вагою 18.25 кг., який він збирав протягом робочого часу у вказаному цеху, після цього обмотавши його липкою стрічкою, відніс до банної кімнати та поклав до своєї сумки. У подальшому, 22 квітня 2018 року, приблизно о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на території вищезазначеного підприємства, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Липова, 1, намагаючись довести свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, вдягнувши свою сумку на плече, попрямував до виходу з ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет».

Однак, ОСОБА_3 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками служби охорони ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровській Втормет».

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1510/18 від 17.05.2018 вартість 18.25 кг лому латуні становить 1 739 гривень 77 копійок.

Так, дії ОСОБА_3 виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 наведене обвинувачення визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, які вказані у обвинувальному акті, просив суворо не карати.
Суду показав, що він будучи офіційно працевлаштованим вантажником цеху з комплексної переробки лома та відходів металу на ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет». 22 квітня 2018 року приблизно з 07 годині 15 хвилини до 19 години 10 хвилин, знаходячись на своєму робочому місці, а саме у приміщенні цеху з комплексної переробки лома та відходів металу, побачив лом кольорового металлу, а саме латунь. Зібрав його, після чого склав у банній кімнаті підприємства. В цей же день, взяв раніше складений у банній кімнаті лом, який збирав протягом робочого часу, обмотав його липкою стрічкою, відніс до душової кімнати та поклав до своєї сумки. Після цього вдягнувши свою сумку на плече, попрямував до виходу з ПАТ «Інрепайп Дніпропетровський Втормет», де був затриманий охоронцями зазначеного підприємтсва.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що всі обставини справи йому відомі від служби охорони підприємства та підтвердив всі фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Просив, суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_3 . Цивільний позов не заявлено.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 2 а.п. 49), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.п. 57-58), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи викладене, приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства з призначенням обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу на користь держави.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 342-380 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь судового експерта ОСОБА_6 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1510/18 від 17.05.2018 року у сумі 300 гривень 00 копійок (т.2 а.п. 25);
Речові докази: лом кольорових металів загальною вагою 18,25 кг., визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 23.04.2018, який переданий на зберігання ОСОБА_7 , згідно зберігальної розписки (т.2 а.п.19) повернути власнику за належністю; DVD-R диск із двома відео файлами з камер відеоспостереження ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» (т. 2 а.п. 47) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000506;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1