АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2018,
за участі:
особи, яка подала апеляційну скаргу ? ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2018 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність в.о. начальника ГСУ ДФС України ОСОБА_6 , яка полягає у не розгляді клопотання та зобов?язання вчинити дії.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя мотивував його тим, що скаргу ОСОБА_7 подано на бездіяльність, яка не підлягає оскарженню, оскільки в.о. начальника ГСУ ДФС України ОСОБА_6 не здійснює досудове розслідування як слідчий у кримінальному провадженні №0000059, тобто не є суб`єктом відповідальності в рамках вказаного кримінального провадження, про що достеменно відомо скаржнику.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2018 та передати матеріали провадження за його скаргою до Шевченківського районного суду міста Києва для повторного розгляду.
В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги апелянт вказує, що відповідно до положень ст.39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого. Також ОСОБА_5 зазначає, що керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування та здійснює процесуальний контроль за виконанням слідчим завдань кримінального процесу і дотримання законності, в той час як наразі відсутні будь-які відомості щодо існування постанови про призначення слідчої групи у кримінальному провадженні №0000059. Апелянт переконаний, що оскаржувана ним бездіяльність керівника органу досудового розслідування, яка полягає у не розгляді клопотання у визначений КПК України строк, є предметом оскарження в суді.

Заслухавши суддю доповідача, доводи ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення існуючих апеляційних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ч.1 ст.303 КПК України вказує на вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та суб`єктів оскарження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений КПК України строк.
Так, доводи скарги ОСОБА_5 зводяться до того, що органом досудового розслідування в особі в.о. начальника ГСУ ДФС України ОСОБА_6 допущено бездіяльність, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_5 №2251/51 від 15.03.2018 у кримінальному провадженні №0000059 від 12.08.2016 у визначений КПК України строк.
Враховуючи вимоги ст. 220, 303 КПК України, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в частині того, що в даному випадку має місце бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невчиненні процесуальних дій, як те визначає ч.1 ст.303 КПК України, що полягає у нерозгляді уповноваженою особою клопотання в рамках кримінального провадження.
Натоміть, як ґрунтовано зауважує в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , згідно п.6 ч.2 ст.39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.
За таких обставин, зважаючи, що клопотання ОСОБА_5 №2251/51 від 15.03.2018 у кримінальному провадженні №0000059 в.о. начальника ГСУ ДФС України ОСОБА_6 залишилось проігнорованим, в той час як кримінальний процесуальний закон України уповноважує керівник органу досудового розслідування здійснювати досудове розслідування кримінального провадження і наділяє останнього повноваженнями слідчого, то висновок слідчого судді про те, ОСОБА_6 не здійснює досудове розслідування як слідчий у кримінальному провадженні №0000059, а отже не є суб`єктом відповідальності в рамках вказаного кримінального провадження, ? є хибним, у зв?язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2018 не відповідає вимогах закону, у зв?язку з чим підлягає скасуванню з направленням скарги ОСОБА_5 до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття такої скарги до розгляду.
Керуючись ст. 304, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2018, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність в.о. начальника ГСУ ДФС України ОСОБА_6 , яка полягає у не розгляді клопотання та зобов?язання вчинити дії, ? скасувати і постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею у суді першої інстанції за скаргою ОСОБА_5 від 26.03.2018.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3