23.07.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

справа №532/1291/18
провадження №1 - кп/533/91/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2018 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000345, внесене в ЄРДР 17.06.2018 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка, Покровського району, Дніпропетровської області, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, не працюючий, освіта неповна середня, не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 310 ч. 1, 309 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці травня, на початку червня місяця 2018 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , на території подвір`я, в приміщенні теплиці з метою власного вжитку, без мети збуту посіяв в спеціальні лотки та вирощував 24 рослини, які відповідно до висновку експерта є рослинами роду коноплі та містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

Таким чином, обвинувачений здійснив незаконне вирощування 24 рослин коноплі, тобто вчинив злочин, передбачений ст.310 ч.1 КК України.

Окрім того, в ході обшуку в господарчих приміщеннях виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 91,562 гр., полімерну пляшку, на внутрішній поверхні якої наявне нашарування речовини, що відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу, маса якого становить 1,498 гр.

Таким чином, обвинувачений, який раніше вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.310 КК України, повторно здійснив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України.

26.06.2018 року між обвинуваченим та прокурором в даному кримінальному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст. 310 ч. 1, ст.309 ч.2 КК України.

Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинені ним злочини: за ч.1 ст.310 КК України, у виді обмеження волі строком 1 (один) рік; за ч.2 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Також сторони домовились на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, в тому числі, у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений вчинив злочини, передбачені ст.310 ч.1, ст.309 ч.2 КК України, які згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, злочинів невеликої тяжкості.

Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.310 ч. 1, ст.309 ч.2 КК України, вину у вчиненні вищезазначених злочинів визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, та умовам, визначеним ст.53 КК України.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно довідок до висновків експертів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.06.2018 року, укладену між прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000345 від 17.06.2018 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.310 ч.1, 309 ч.2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ст.310 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;

-за ст.309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: полімерний сейф-пакет № 4046513, в якому знаходяться 24 рослини коноплі, полімерний сейф-пакет № 2097012 з канабісом вагою 54,477 гр., та 37,085 гр., а також полімерна пляшка на внутрішній поверхні якої мається нашарування екстрату канабісу, масою 1,498 гр. - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1716 грн (одна тисяча сімсот шістнадцять грн.).

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1