Провадження № 1-в/317/215/2018
Справа № 317/1959/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Токмак Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.12.2012 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 289, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засудженого 22.07.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що він у колонії не відмовляється від роботи, ні с ким не конфліктував, після звільнення має намір проживати з дідом.

Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що засуджений не довів свого виправлення, він наразі не здатен до самокерованої правослухняної поведінки.

Прокурор ОСОБА_3 висловила думку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, прокурора, суд вважає, що в клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.06.2014 р. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за порушення режиму тримання мав одне стягнення правами начальника установи, яке погашено за строком давнини, заохочень не мав. З 17.09.2014 р. відбував покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався негативно, за порушення вимог відбування покарання мав два стягнення від адміністрації установи, які погашені за строком давнини. Був працевлаштованим на «Швейній дільниці» установи, до праці відносився посередньо, потребував постійного спонукання та контролю на робочому місці.

З 14.10.2015 р. проходив лікування в МОСПЛ при державній установі «Вільнянська виправна колонія №20», де характеризувався посередньо, вимоги лікування не порушував, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

З 10.01.2016 р. відбував покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується негативно, за порушення вимог відбування покарання мав три стягнення від адміністрації установи, з яких два погашено у встановленому законом порядку та одне не погашено та не знято у встановленому законом порядку. На промисловій зоні не працевлаштований, однак залучався до виконання разових завдань, за що має два заохочення від адміністрації установи.

З 16.10.2017 р. проходив лікування в МОСПЛ при державній установі «Вільнянська виправна колонія № 20», характеризувався посередньо, вимоги лікування не порушував, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

З 07.12.2017 р. відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо. На промисловій зоні не працевлаштований, однак залучався до виконання разових завдань, за що має заохочення від адміністрації установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під контролем. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті, має не завжди охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує тільки за призначенням. Намагається дотримуватись він пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має посередній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі та у роботі самодіяльних організацій. Також не приймає участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених. Прагне до підвищення наявного освітнього рівня у 2018 році закінчив Біленьківську вечірню (зміну) загальноосвітню школу ІІ-ІІІ ступенів та здобув повну загальну середню освіту. Соціально корисні зв`язки підтримує шляхом листування, побачень, отримує посилки та передачі. Під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку як схильний до суїциду. У скоєному злочині провину визнає, за вироком суду збитки відсутні.

На теперішній час засуджений має суттєві недоліки у поведінці, на що вказує дана характеристика.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має чотири заохочення, мав шість стягнень, які погашені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною. Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку, проте враховується судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання. Під час відбування покарання стягнення та заохочення у засудженого чергуються.

Попередні характеристики на засудженого від 10.10.2016 р., 02.02.2017 р., 28.08.2017 р., 26.09.2017 р., які містяться в особовій справі засудженого, також є вкрай посередніми та вказують на значні недоліки у поведінці засудженого.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст.107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1