Справа № 577/1392/18
Провадження № 1-кп/577/274/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законних представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілих ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
особи, що не досягла віку
кримінальної відповідальності ОСОБА_10
законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14
представника служби
у справах дітей ОСОБА_15
представника сектору
ювенальної провенції ОСОБА_16

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Конотопської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10, раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 02 січня 2018 року близько 13 год. 00 хв. перебував на території колишньої військової частини по АДРЕСА_2 разом з особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності. В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний корисливий намір направлений на відкрите викрадення майна малолітнього ОСОБА_4 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_9 попросив свого знайомого ОСОБА_17 покликати ОСОБА_4 на територію непрацюючої військової частини з метою подальшого заволодіння його грошовими коштами. Так, 02 січня 2018 року близько 14 год. 00 хв., коли ОСОБА_4 прийшов до вказаного місця, ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ззаду та з метою заволодіння майном потерпілого став наносити йому удари кулаком по спині в область між лопатками та штовхати у спину. При цьому ОСОБА_9 запитав ОСОБА_4 чи є в нього гроші, на що потерпілий відповів, що немає. В цей час особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що в силу обставин, які склалися, а саме малолітнього віку потерпілого, кількісної переваги над потерпілим та вчинення неправомірних дій в безлюдному місці, маючи на меті заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 теж став спричиняти йому тілесні ушкодження, а саме наніс один удар кулаком руки в область над верхньою губою потерпілого, від чого у ОСОБА_4 пішла кров. ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс один удар носаком по сідницям потерпілого. Особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, реалізуючи свої спільні злочинні наміри, тримаючи потерпілого за плечі наніс йому один удар коліном в живіт, один удар у праву скроню та по правій щоці. Потім ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_4 в спину, від чого той впав на землю та, коли потерпілий лежав на правому боці, ОСОБА_9 наніс йому один удар носаком по сідницям. Після чого ОСОБА_9 , усвідомлюючи що його злочинні дії є явними для потерпілого, відкрито викрав із кишені куртки потерпілого грошові кошти в сумі 19 гривень. У подальшому ОСОБА_9 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, відпустили потерпілого, а викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 01 від 29.01.2018 року у потерпілого ОСОБА_4 на час обстеження мали місце синець під лівим оком, синець в правій скроневій ділянці, рана на каймі нижньої губи справа, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Своїми спільними умисними діями ОСОБА_9 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, спричинили малолітньому потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 19 гривень.
Крім того, ОСОБА_9 02 січня 2018 року близько 14 год. 30 хв., перебуваючи на території колишньої військової частини по АДРЕСА_2 разом з особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, вирішив аналогічним чином заволодіти майном малолітнього ОСОБА_5 . Про свої злочинні наміри ОСОБА_9 повідомив особі, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, та запропонував їй вчинити злочин спільно, на що останній погодився. Реалізуючи свій повторний спільний злочинний корисливий умисел, ОСОБА_9 попросив свого знайомого ОСОБА_17 покликати ОСОБА_5 на територію непрацюючої військової частини з метою подальшого заволодіння його грошовими коштами. Так, 02 січня 2018 року близько 15 год 00 ха., коли ОСОБА_5 прийшов до вказаного місця, особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, підійшов до потерпілого спереду та з метою заволодіння його майном став штовхати потерпілого в груди, при цьому наніс біля шести ударів кулаками в живіт потерпілого. ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні корисливі наміри, наніс потерпілому один удар кулаком в живіт. Побоючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_5 став тікати від ОСОБА_9 та особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, вибіг за територію військової частини, де ОСОБА_9 наздогнав потерпілого та привів його назад. Особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, продовжуючи свої протиправні дії, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар над правим вухом. За тим, ОСОБА_9 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, нанесли не менше двох ударів по голові потерпілому, а сам особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, наніс по одному удару в область лівого вуха, по правій щоці та в область носа ОСОБА_5 , від чого у потерпілого з носа пішла кров. ОСОБА_9 , продовжуючи побиття потерпілого, з метою заволодіння його майном наніс по одному удару кулаком над лівою бровою, у верхню губу та один раз носаком по зовнішній боковій поверхні лівого стегна. Припинивши побиття потерпілого, ОСОБА_9 пред`явив вимогу потерпілому передати грошові кошти, на що ОСОБА_5 відмовився. Тоді, особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, наніс один удар кулаком по голові потерпілого з вимогою передати їм грошові кошти. ОСОБА_5 , боячись, що ОСОБА_9 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, продовжать його побиття, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 86 гривень, 25 гривень з яких ОСОБА_9 забрав собі, а решту повернув потерпілому. У подальшому ОСОБА_9 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, відпустили потерпілого, а викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 02 від 29.01.2018 року у потерпілого ОСОБА_5 на час обстеження мали місце синець в лівій скроневій ділянці, синець в правій щічній ділянці, рана на каймі верхньої губи справа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. Своїми спільними умисними діями ОСОБА_9 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, спричинили малолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 25 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 02 січня 2018 року ОСОБА_17 покликав його на територію непрацюючої військової частини, коли він прийшов туди, ОСОБА_9 підійшов до нього ззаду та став наносити йому удари кулаком по спині та штовхати у спину. При цьому ОСОБА_9 запитував чи є в нього гроші, в цей час ОСОБА_10 , теж став наносити йому удари, а саме наніс один удар кулаком руки в область над верхньою губою, від чого у нього пішла кров. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжували наносити удари та штовхати, від чого він впав на землю та, коли він лежав, ОСОБА_9 , викрав із кишені куртки потерпілого грошові кошти в сумі 19 грн.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 02 січня 2018 року ОСОБА_17 покликав його на територію непрацюючої військової частини, коли він прийшов туди, ОСОБА_10 підійшов до нього спереду та став штовхати його в груди, при цьому почав наносити удари кулаками в живіт. В цей час ОСОБА_9 також наніс йому удар кулаком в живіт. Побоючись за своє життя він став тікати від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вибіг за територію військової частини, де ОСОБА_9 наздогнав його та привів його назад. Де ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили наносити йому удари в область голови, від чого у нього з носа пішла кров. Припинивши побиття, ОСОБА_9 пред`явив вимогу щоб він передав гроші, на що він відмовився. Тоді, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знову почали його бити. Він, боячись, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжать його битти, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 86 грн., 25 грн. з яких ОСОБА_9 забрав собі, а решту повернув йому.
Крім того, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні:
Згідно висновку експерта № 02 від 29.01.2018 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 на час обстеження мали місце синець в лівій скроневій ділянці, синець в правій щічній ділянці, рана на каймі верхньої губи справа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.61-63 наданих матеріалів).
Згідно висновку експерта № 01 від 29.01.2018 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 на час обстеження мали місце синець під лівим оком, синець в правій скроневій ділянці, рана на каймі нижньої губи справа, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а. 65-67 наданих матеріалів).
Згідно висновку експерта № 90 від 07.03.2018 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 , виходячи з наявності тілесних ушкоджень було спричинено не менше трьох ударів. Механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний під час проведення слідчого експерименту співпадає не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями які малися у нього на час судово-медичного обстеження. Не співпадає в локалізації нанесення ударів в ділянку тулубу та в ділянку лівого стегна, оскільки на час судово-медичного обстеження тілесних пошкоджень в даних ділянках не виявлено (а. 73-75 наданих матеріалів).
Згідно висновку експерта № 89 від 07.03.2018 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 , виходячи з наявності тілесних ушкоджень було спричинено не менше трьох ударів. Механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний під час проведення слідчого експерименту співпадає не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями які малися у нього на час судово-медичного обстеження. Не співпадає в локалізації нанесення ударів в ділянку тулубу та сідниць, оскільки на час судово-медичного обстеження тілесних пошкоджень в даних ділянках не виявлено (а. 80-82 наданих матеріалів).
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин за ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином.
До обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, суд відносить обвинуваченому ОСОБА_9 повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, попросив вибачення у потерпілого, раніше не судимий.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є вчинення злочину щодо малолітнього.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, добровільним відшкодуванням шкоди, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем навчання, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 186 КК, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу. На думку і переконання суду таке покарання ОСОБА_9 буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд також виходить із положень ст. 50 КК України, яка передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених. А можливість виправлення існує і про це свідчить ставлення самого обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся і відсутність будь яких обставин, які б заважали йому вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення.
Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства в тому числі окремих осіб.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 371 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази після вступу вироку в законну силу, а саме: грошові кошти в сумі 44 грн. які вилучені 02.01.2018 року під час огляда у ОСОБА_18 , а саме: гроші в сумі 25 грн. купюрами по 5 грн., які зберігаються під збережною розпискою у законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 (а. 24, 26 наданих матеріалів) - йому і залишити;
гроші в сумі 19 грн. купюрами по 10 грн., 2 грн. та сім купюр по 1 грн. які зберігаються під збережною розпискою у законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_19 (а. 24, 25 наданих матеріалів) - йому і залишити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1