Справа № 308/3356/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19.09.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 11-кп/777/433/18 за апеляційною скаргою, яку подала прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2018 року відмовлено в задоволенні подання старшого інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струмківка Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, засудженого згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 06.05.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України його звільнено з іспитовим строком 1 рік та покладенням передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків,

для відбування призначеного покарання.

У поданні вказується на те, що вирок Ужгородського міськрайонного суду від 06.05.2016 щодо ОСОБА_6 надійшов до Ужгородського МРВ з питань пробації й прийнятий до виконання 13.06.2016, а 17.06.2016 засудженого ОСОБА_6 ознайомлено з вироком, роз`яснено йому права та обов`язки, умови звільнення від відбування покарання й у нього була відібрана підписка, заповнена анкета, винесено постанову про встановлення днів явки для реєстрації. Згідно явки реєстрації засуджений зобов`язаний з`являтися до органу пробації 2-й та 4-й вівторок кожного місяця, про що він особисто розписався. Крім того, у поданні вказується на те, що засуджений ОСОБА_6 порушує покладений на нього передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України судом обов`язок, зокрема, систематично не з`являвся до органу пробації для реєстрації, у тому числі не з`явився для реєстрації 12.07.2016, 09.08.2016, 13.12.2016 та 24.01.2016. У поясненнях, які документально не підтверджені, ОСОБА_6 посилався на те, що на реєстрацію не з`явився з поважних причин, зокрема, у зв`язку з тим що шукав роботу, щоб заробити кошти, його захворюваннями та захворюванням дружини й необхідністю доглядати за дітьми. У поданні також вказується на те, що в зв`язку з неявкою ОСОБА_6 на реєстрацію йому виносились застереження у виді письмового попередження та роз`яснювалось, що у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків, до суду будуть направлені матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у місця позбавлення волі. Тому, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 не виконує покладений на нього передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КПК України обов`язок, тобто без поважних причин не з`являється до органу пробації для реєстрації, про що свідчать його 4 неявки, і що у свою чергу свідчить про його небажання стати на шлях виправлення у поданні ставиться питання про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного згідно вироку від 06.05.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання.

В ухвалі суду вказується на те, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази про те, що засуджений ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення, систематично, без поважних причин не з`являється за викликом до органу пробації, а також не виконує покладені на нього судом обов`язки. Тому, суд прийшов до висновку про те, що підстави для скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання відсутні, у зв`язку із чим, відмовив у задоволенні подання ст. інспектора Ужгородського МРВ із питань пробації.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не враховано наведені в поданні факти неявок засудженого ОСОБА_6 до Ужгородського МРВ з питань пробації для реєстрації, що ним не заперечувалось у судовому засіданні, а також вимоги ст. ст. 78, 370 КК України, ст. ст. 34, 166 КВК України та п. п. 5.3 п. 5 Розділу 4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та МВС від 19.12.2003 № 270/1560. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного йому покарання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали за поданням, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Статтею 164 КВК України передбачено, що уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".
Частинами 1-4 ст. 166 КВК України передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом № 270/1560 від 19.12.2003 р. Державного департаменту України з питань виконання покарань, визначено Функції, що здійснюються працівниками інспекції щодо контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, зокрема, у п. 2 Розділу 4 вказано, що працівники інспекції : ведуть персональний облік засуджених осіб протягом іспитового строку; спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводять індивідуально-профілактичну роботу із засудженими особами (за потреби викликають до інспекції батьків неповнолітніх або осіб, які їх заміняють); контролюють додержання засудженими особами громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом, та один раз на квартал перевіряють за обліками органів внутрішніх справ, чи не притягувались вони до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку; вносять подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених осіб, які не з`явилися за викликом до інспекції; організовують початкові розшукові заходи засуджених осіб, місцезнаходження яких невідоме, та надсилають матеріали до відповідних органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких осіб; надсилають до суду подання про звільнення від подальшого відбування покарання засудженої особи або про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного покарання; установлюють періодичність, дні проведення реєстрації засуджених осіб та проводять реєстрацію таких осіб; застосовують до засуджених осіб застереження у виді письмового попередження; постійно підтримують контакти з органами внутрішніх справ, кримінальною міліцією у справах дітей і службою у справах дітей при міських та районних держадміністраціях; у разі потреби дають дозвіл засудженій особі на виїзд за межі України; аналізують роботу з обліку та контролю за поведінкою засуджених осіб, готують необхідні статистичні та інформаційні матеріали та пропозиції, спрямовані на поліпшення діяльності інспекції.
Як убачається з матеріалів за поданням, у таких відсутні будь-які відомості про те, що перед направленням подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, органом пробації перевірялись пояснення засудженого, якими він обґрунтовував поважність причин неявки до органу пробації для реєстрації, і у їх підтвердження чи спростування, органом пробації не витребовувались будь-які докази (документи), у тому числі, з матеріалів за поданням не вбачається, що органом пробації витребовувались докази (документи), які б підтверджували чи спростовували пояснення ОСОБА_6 про те, що 13.12.2016 його дружина внаслідок падіння отримала тілесні ушкодження, у зв`язку із чим, він був змушений залишитись вдома для догляду за дітьми.
Крім того, апеляційним судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 вільно не володіє українською мовою, і при цьому, наявні в матеріалах за поданням документи не перекладені на мову, якою володіє засуджений, а як убачається зі змісту пояснень, такі написані від руки, без участі перекладача, попередженого про відповідальність за завідомо неправдивий переклад, що викликає обґрунтований сумнів у тому, що засудженим ОСОБА_6 надавались саме такі пояснення (а. с. 15, 25, 30, 37, 42).
З матеріалів за поданням також убачається, що засуджений ОСОБА_6 з підпискою про ознайомлення з обов`язками, розпискою про попередження про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, довідками про проведення профілактичної бесіди від 17.06. та 25.10. 2016 року, розпискою про отримання направлення на ЦСССДМ, постановою про встановлення днів явки на реєстрацію і попередженням про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків буде направлений у місця позбавлення волі, а також власноручно заповнив анкету, ознайомлений за відсутності перекладача (а. с. 13, 14, 16 - 19, 26, 31, 36), що, з урахуванням наведеного вище, свідчить про порушення його права на захист.
Крім того, з матеріалів за поданням вбачається, що 10.10.2016 інспектором Ужгородського МРВ КВІ ВДпСУ в Закарпатській області надіслано на адресу керівництва Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області запит про надання інформації про те, чи притягувався ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, однак, не отримавши вказані вище відомості, старший інспектор Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_9 направив до суду подання. Вказане свідчить про неповноту перевірки даних про особу засудженого ОСОБА_6 .
Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що засуджений ОСОБА_6 вчинив нове кримінальне правопорушення і щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вищенаведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до передчасного висновку про необхідність відмови в задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направленням його для відбування призначеного покарання.
За таких обставин, враховуючи те, що можливості збирання доказів у підтвердження доводів подання не вичерпані, апеляційний суд, з метою додержання загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, доступу до правосуддя, диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, - вважає за необхідне направити подання ст. інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_9 до органу пробації для усунення вищевказаних порушень.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд враховує і те, що під час розгляду матеріалів за поданням прокурором не заявлялись будь-які клопотання, у тому числі про дослідження доказів, які підтверджують обґрунтованість доводів подання, про приєднання доказів (документів), якими обґрунтовуються доводи апеляційної скарги.
Тому, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а матеріали за поданням направленню до Ужгородського МРВ з питань пробації.
У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про постановлення апеляційним судом нової ухвали, якою задовольнити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного йому покарання, - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2018 року відмовлено в задоволенні подання старшого інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 06.05.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України, для відбування призначеного покарання, - скасувати, а матеріали за поданням направити до Ужгородського МРВ з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: