АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 632/514/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1013/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Шахтарського району, Донецької області, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-19.12.2003 року Торезьким міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.07.2005 року на підставі п. «Б» ст. 3 Указу президента України про амністію від 31.05.2005 року;
-13.12.2005 року Сніжнянським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі;
-18.05.2006 року Сніжнянським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; 02.10.2009 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік;
-13.10.2011 року Торезьким міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України, до 5 років позбавлення волі;
-31.05.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання призначеного за даним вироком, приєднане частково, у вигляді 1 року позбавлення волі, покарання призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.05.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_8 - 6 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимий за умисні корисливі кримінальні правопорушення, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову повторно скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин.
17.01.2017 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходився в приміщенні кафе «У каміна», яке розташоване на центральному ринку мікрорайона м. Первомайського Харківської області, де разом з ОСОБА_9 вживав спиртні напої. Близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 вийшли з кафе на вулицю. В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_9 із застосуванням насильства. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, ОСОБА_8 умисно наніс не менше 5 ударів лівою та правою руками в обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді одного синця на верхній та нижній повіці лівого ока, однієї забійної рани на перехідній каймі верхньої губи зліва, на 3 см вліво від середньої умовної лінії та на 5 см. вгору від нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи, з розповсюдженням вгору та декілька вліво, одного садна в проекції потиличної кістки, які згідно судово-медичної експертизи №8-ПР/17 від 24.01.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.
Після чого, ОСОБА_8 відкрито, повторно, з карману спортивних штанів ОСОБА_9 , який від його ударів лежав на землі, викрав грошові кошти в сумі 1000 гривень, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок скасувати та направити кримінальне провадження на новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: потерпілий пояснював, що обвинувачений у нього забрав 1000 грн., але ці покази спростовуються його ж показами про те, що в ломбарді потерпілий здав сережку та отримав 870 грн., 200 грн. у нього було, але ж він купував продукти а потім ще горілку у кафе, у зв`язку з чим у потерпілого не могло бути 1000 грн. Винуватість не повинна ґрунтуватись на сумнівних доказах.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив обставини справи і дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Не погоджуючись із висновками суду, та, не визнавши себе винним, обвинувачений при апеляційному розгляді, підтвердив , що з ОСОБА_9 вони познайомились в кафе «У каміна» в м. Первомайському 17 січня 2017 року, коли він чекав автобус на с. Закутнівка Первомайського району, прямуючи до своєї куми ОСОБА_10 , якій повинен був купити ліки для дитини. Разом із потерпілим вони випивали спиртні напої, ходили в ломбард, потім знову повертались в кафе. Не заперечуючи факт нанесення ним ударів потерпілому під час конфлікту, заперечував факт заволодіння його грошовими коштами. Навпаки, потерпілий , знайшовши на місці події його мобільний телефон, що випав на землю під час бійки вимагав викупити його, а потім обмовив його працівникам міліції.

Проте версія обвинуваченого спростовується показами потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що 16.01.2017 року на прохання матері у м. Первомайський мав намір здати золоту сережку в ломбард. Чекаючи відкриття ломбарду, він зайшов в кафе «У каміна» на території ринку. Через деякий час до нього підсів обвинувачений ОСОБА_11 . Вони почали спілкуватися та випивати. ОСОБА_11 пригостив його горілкою, назвався ОСОБА_12 , розповідав, що проживає з дівчиною в с. Закутнівка Первомайського району . Разом вони пішли до ломбарду, ОСОБА_12 залишився на вулиці, а він зайшов всередину, здав сережку, отримавши 870 грн, вийшов і вони знов удвох пішли в те саме кафе. В кафе вони знов сіли і він двічі купував по 50 гр. горілки, вони спілкувалися. Наближалося 10 година, коли йде автобус до нього в с.Правда, але ОСОБА_12 запропонував ще посидіти. Після 11 години вони удвох пішли справити потреби на території ринку. Прийшли майже за ринок, почали справляти потребу. ОСОБА_12 справив потребу скоріш за нього і в цей момент він почув удар в район голови ззаду. Від удару він впав, в цей момент ОСОБА_12 сів на нього зверху і почав бити кулаками по обличчю, наніс близько 5 ударів. Потім ОСОБА_12 вихопив з правої кишені його штанів 1000 гривень (по 100 та 200 грн.) і втік. Прийшовши до тями він знайшов телефон ОСОБА_12 , який він обронив коли його бив. Після цього він пішов на автостанцію та поїхав додому, звідки викликав швидку, оскільки обличчя, та потилиця в нього опухли, губа була сильно розбита. Швидка забрала його в лікарню, зашили губу. Він відмовився від госпіталізації та поїхав додому. Приблизно через 3 дні він вирішив з`явитися в поліцію.

Допитаний судом в якості свідка очевидець подій ОСОБА_13 пояснив, що в середині січня 2017 року в середині дня, він йшов з ринка м. Первомайського, та побачив як на території ринку один громадянин б`є іншого. Один лежав, інший сидів зверху та бив його руками в район голови. Той що лежав та кричав щось на кшталт «не бий!», спротиву не оказував. Закінчення цього він не бачив. При ньому один громадянин іншому наніс 2-3 удари. Він пройшов мимо та не вмішувався в цей конфлікт, що було потім він не бачив. На вулиці в той день лежав сніг. На обличчя в нього пам`ять добра. Особа яка наносила удари, це обвинувачений. Він впевнений, що це саме він. Вказані події він спостерігав близько півхвилини. Про що вони розмовляли він не чув та причини конфлікту йому не відомі.
Перевіряючи версію обвинуваченого, суд першої інстанції допитав свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 є хресним батьком її доньки. На початку січня 2017 року вона знаходилась вдома. З 19 грудня 2016 року по кінець січня ОСОБА_11 жив в її будинку. В кінці січня він сказав, що влаштувався на роботу в м. Первомайський. Близько тижня він їздив на роботу, повертаючись ввечері. А потім одного дня поїхав на роботу і не повернувся. Вона йому дзвонила, однак не додзвонилася і потім про нього нічого не чула. За два-три дні до того як він зник, їй телефонував на телефон якийсь чоловік і пропонував повернути за пляшку горілки телефон ОСОБА_12 . Вона про це сказала ОСОБА_12 , на що він сказав, що загубив телефон в якійсь з аптек м. Первомайського. Одного разу дійсно ОСОБА_11 привіз снікерсів та іграшкову машинку її дітям. Де він узяв кошти на це, вона не знає. Він працював тоді десь у місті Первомайський.
Наведені вище та у вироку суду покази , на думку колегії суддів , спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_8 про придбання ліків на прохання своєї куми, про його працевлаштування в м. Первомайському на час подій. Судом не встановлено даних, які вказують на обмову обвинуваченого потерпілим та іншими свідками , а тому їх покази визнано достовірними. Доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, також не спростовують висновки суду щодо цих показань, які цілком узгоджуються з іншими доказами, наведеними у вироку :

- із даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.01.2017 року від потерпілого ОСОБА_9 , в якій він просить вжити заходи до громадянина на ім`я ОСОБА_12 , який 17.01.2017 року близько 11 години 30 хв. за сторожкою охорони, на ринку мікрорайону м. Первомайського Харківської області, завдав йому тілесні ушкодження та заволодів його коштами в сумі 1000 грн.
- із даними протоколу огляду місця події від 21.01.2017 року з фото таблицею до нього, згідно якого за місцем його мешкання ОСОБА_9 , був виданий працівникам поліції мобільний телефон марки Nokia з сім-картою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 .
- із висновком судово-медичної експертизи № 8-ПР/17 від 24.01.2017 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи у гр-на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у виді: одного синця на верхній та нижній повіці лівого ока, на всьому його протязі; однієї забійної рани на перехідній каймі верхньої губи зліва, на 3,0 см вліво від середньої умовної лінії та на 5,0 см вгору від нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи, з розповсюдженням вгору та декілька вліво, яка вшита хірургічними нитками (три шва); одного садна в проекції потиличної кістки, по середньо-умовній лінії, на 11,0 см вгору від верхньої війної лінії та 16,5 см вгору від верхнього краю надбрівних дуг, які утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею, в короткий проміжок часу, одномоментно, характерні особливості яких (якого) не відобразилися, та могли утворитися в строк та спосіб вказаний потерпілим. Згідно п.2.3.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.), вище вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.
- із даними акту експертизи та оцінки майна, що заставляється за № 53 від 17.01.2017 року Ломбардсиндикату розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де заставодавцем ОСОБА_9 під заставу золотої сережки була отримана позика 874 грн.
- із даними протоколу проведення слідчого експерименту з фото таблицею до нього від 06.04.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого він детально розказав та показав на місці про події 17.01.2017 року, а саме: момент знайомства з ОСОБА_8 та подальші події з механізмом нанесення йому тілесних ушкоджень з боку останнього та відкритого викрадення у нього грошей в сумі 1000 гривень.
- із даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото таблицею до нього від 20.04.2017 року, за участю свідка ОСОБА_13 , який під час проведення слідчої дії впізнав особу під №4, а саме потерпілого ОСОБА_9 , як особу, якій наносились удари по обличчю, який лежав на снігу в середині січня 2017 року на території центрального ринку м. Первомайський.
- із даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото таблицею до нього від 20.04.2017 року, за участю свідка ОСОБА_13 , який під час проведення слідчої дії впізнав особу під №4, а саме ОСОБА_8 , як особу, яка наносила удари по обличчю чоловіку, який лежав на землі на території центрального ринку м.Первомайський.
- із даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото таблицею до нього від 20.04.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_9 , який під час проведення слідчої дії впізнав особу під №4, а саме ОСОБА_8 , як особу, яка відкрито заволоділа його грошима в сумі 1000 грн. із застосуванням насильства.
- із даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2017 року з фото таблицею до нього за участю ОСОБА_8 , який під час його проведення розповів та показав на місці про обставини вчинення ним кримінального правопорушення після чого, за допомогою манекену, показав механізм вчинення ним кримінального правопорушення. Приклавши праву руку до манекену пояснив, що саме так наніс один удар по шиї ОСОБА_9 . Після чого розмістивши манекен на землі, показав, як лежав ОСОБА_9 на землі, також показав як наніс близько 5 ударів по обличчю ОСОБА_9 та з кішенні забрав гроші в сумі близько 1000 грн. При цьому на фото №4 фототаблиці до слідчого експерименту видно, як ОСОБА_8 , в присутності понятих показує, яким саме рухом витягував гроші з кишені потерпілого, про що свідчить і відповідний підпис під вказаним фото.
В суді першої інстанції, заперечуючи свою вину, ОСОБА_8 підтвердив, що саме його підпис міститься в протоколі проведення слідчого експерименту, але не зміг пояснити, чому на слідчому експерименті, що фіксувався технічними засобами, у присутності понятих, він пояснював та показував, як наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 та заволодів його грошима, витягнувши їх з кишені потерпілого.
Тому колегія суддів погоджується із критичною оцінкою судом версії обвинуваченого та вважає його вину доведеною належними та допустимими доказами, наведеними у вироку суду, який правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції колегією суддів не встановлено.
Покарання обвинуваченому призначено судом із врахуванням суспільної небезпеки скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_8 , який неодноразово був судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, після звільнення по амністії та умовно-дострокового звільнення вчиняв нові злочини, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжуючі обставини - скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Колегія суддів погоджується із висновками суду про неможливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства. Колегія суддів вважає, що обраний судом принцип призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань цілком відповідає засадам індивідуалізації ,гуманності і справедливості покарання. Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченому покарання остаточне покарання колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.
Головуючий-
Судді -