Справа № 535/829/18
Провадження № 1-кп/535/84/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за №0000195 від 11 червня 2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернещина, Котелевського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21.03.2008 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, 104 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 06.10.2010 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 16.03.2012 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі по вироку Котелевського районного суду від 06.10.2010 року у виді 1 місяця позбавлення волі та визначено остаточне покарання зараховано засудженим до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 01.12.2015 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.408, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 28.09.2017 року на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.09.2017 року умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 15 днів; 28.02.2018 року Котелевським районним судом Полтавської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України закрито, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку на шлях виправлення не став і, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин, а саме у листопаді 2017 року близько 20-ти години (точні дату та час у ході досудового та судового слідства не встановлено), ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи поряд з магазином «Промінь», який знаходяться за адресою: сел. Котельва, вул. Сонячна, 51, Полтавської області вчинив крадіжку велосипеду марки «Аист» із відкритою рамою червоного кольору, вартість якого, у відповідності до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1147 від 23.06.2018 року, становить 800 гривень, із металевою велосипедною корзиною, вартість якої, згідно довідки про вартість, виданої суб`єктом підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_5 від 27.06.2018 року, становить 180 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 980 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Матеріальна шкода завдана потерпілому ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням, становить 980 гривень. В ході досудового розслідування матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення викраденого велосипеду працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 в сьогоднішнє судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Потерпілий ОСОБА_6 , був допитаний судом в якості потерпілого. 09 жовтня 2018 року надав до суду письмову заяву, в якій просить судовий розгляд провести без його участі.

Виходячи із змісту ст. 325 КПК України обговоривши дану заяву з всіма учасниками процесу, вирішено судове засідання провести без потерпілого.

Під час системного допиту в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину) визнав повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальному акті, щодо місця, часу та кількості викраденого. Пояснивши суду, що дійсно в листопаді 2017 року знаходячись біля магазину «Промінь», помітив жіночий велосипед «Аист» червоного кольору із металевою велосипедною корзиною, який вирішив викрасти. Викрадений велосипед розібрав та залишив своєму брату. Потім працівники поліції відшукали даний велосипед, і він його добровільно видав працівникам поліції. Обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив суду, що вину визнає повністю, шкодує про вчинене, потерпілому відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Просить суд не позбавляти його волі, а черговий раз надати йому шанс на виправлення.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених вище у вироку, стверджена безпосередньо дослідженими та оголошеними в ході судового слідства наступними доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_6 , котрий під час судового слідства пояснив суду, що дійсно в листопаді 2017 року в нього викрали жіночий велосипед марки «Аист» червоного кольору. Він звернувся до поліції, яка знайшла даний велосипед і повернула йому. В подальшому він дізнався, що крадіжку вчинив ОСОБА_4 , який відшкодував йому завдану шкоду, претензій до нього він не має, цивільний позов не заявляв. Показаннями свідка ОСОБА_8 , котрий під час судового слідства пояснив суду, що восени 2017 року прийшов до своєї матері де в цей час знаходився ОСОБА_4 , який розбирав жіночий велосипед червоного кольору, зокрема знімав металеву велосипедну корзину. Пізніше дізнався, що вище вказаний велосипед викрав обвинувачений ОСОБА_4 .

Крім вище викладеного, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) підтверджується: витягом з кримінального провадження за №0000195 від 11 червня 2018 року; даними викладеними у протоколі огляду місця події від 11.06.2018 року та фото таблицями до нього, де зафіксовано місце вчинення крадіжки велосипеда у потерпілого ОСОБА_6 . Даними викладеними у протоколі огляду місця події від 11.06.2018 року та фото таблицями до нього, де зафіксовано факт добровільної видачи велосипеду ОСОБА_4 . Змістом протоколу пред`явлення речей для впізнання та фотознімками від 18 червня 2018 року, відповідно до якого потерпілий впізнав свій велосипед. Змістом висновку судово- товарознавчої експертизи № 1147 від 23.06.2018 року, про вартість викраденого велосипеду. Довідкою про вартість велосипедної корзини від 27.06.2018 року. Змістом протоколу проведення слідчого експерименту та фотознімками до нього від 03.07.2018 року, відповідно до якого обвинувачений розповів про обставини вчинення злочину.

Суд системно допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідка проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) середньої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме у вчиненні таємного викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно употерпілого ОСОБА_6 , і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення (злочин) за ч.2 ст. 185 КК України є закінченими з моменту коли ОСОБА_4 , повторно таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно шляхом вільного доступу, і реально мав можливість розпорядитися вище зазначеним чужим майном як своїм власним, що обвинувачений ОСОБА_4 фактично і зробив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обумовлену тим, що він раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Також суд врахував, що збитки нанесені злочином відшкодовані в ході досудового слідства, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який жодних претензій до обвинуваченого не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі на певний строк, так як інша міра покарання, буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого, а також враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення (злочин) в період строку умовно-дострокового звільнення за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01грудня 2015 року, то остаточно покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , слід обрати за правилами ст. 71 КК України, і до покарання за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01грудня 2015 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до вимог змісту роз`яснення п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1147 від 23.06.2018 року в сумі 572 гривні, затрачених експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України відповідно до вимог ст. 118-124 КПК України, необхідно стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01грудня 2015 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 1 (один) місяць позбавлення волі.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 гривні.

Речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: велосипед марки «Аист» із відкритою рамою, який переданий потерпілому ОСОБА_6 під зберігаючу розписку, вважати даний речовий доказ повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Надані прокурором матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1