Справа № 183/4527/17
№ 1-кп/183/367/18
В И Р О К
іменем України
07 травня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0002419 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишньовка Компанеївського району Кіровоградської області, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
19 липня 2017 року, близько о 12.10 годин, ОСОБА_3 на своєму автомобілі під`їхав до перехрестя вулиць Осіння та Весняна в с. Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області, де знаходився ОСОБА_6 , який займався будівництвом торгівельного кіоску.
ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_6 та почав розмову з останнім, в ході чого між ними виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_3 раптово винник злочиний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізуючи який, в цей же день, тобто19 липня 2017 року, приблизно о 12.15 годин, ОСОБА_3 , знаходячись на перехресті вулиць за вищевказаною адресою, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, кулаком правої руки, наніс удар ОСОБА_6 в обличчя, в область верхньої губи. Від нанесеного удару ОСОБА_6 впав на землю, а ОСОБА_3 сів до свого автомобіля та з місця скоєння злочину втік.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у виді забійної рани на верхній губі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки у звичайному своєму перебігу, загоєння даної рани відбувається у термін тривалістю більше 6-ти, але не більше, як 21 день.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав, цивільний позов потерпілого він визнав частково, та показав, що 19 липня 2017 року о 12.00 годині він їхав на своєму автомобілі "Мерседес" по вул. Весняній в с. Піщанка Новомосковського району та зупинився біля земельної ділянки потерпілого, поцікавитись навіщо він ставить паркан, який, на його думку, буде заважати оглядовості. У відповідь, потерпілий підійшовши до нього, почав голосно кричати, що він має проект, виражаючись при цьому, в його бік, нецензурною лайкою, чим образив його честь та гідність і тому він вдарив ОСОБА_6 кулаком правої руки в обличчя, потрапивши останньому у верхню губу. Після удару ОСОБА_6 відійшов від нього на 1 м, почав кричати та намагався його вдарити, а потім знову підійшов до нього, намагаючись вдарити його ногою, яку він перехопив, а коли відпустив його ногу, ОСОБА_6 не вдержався і впав на землю. Після цього потерпілий побіг за сапкою, а він сів у машину та поїхав.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , про те, що 19 липня 2017 року приблизно о 12.00 годині він разом з сусідом - ОСОБА_7 знаходились на належній йому земельній ділянці, яка розташована на перехресті вул. Осіння та Весняна, в с. Піщанка Новомосковського району, де розгортали дорогу. В цей час до них під`їхав обвинувачений і між ними виник конфлікт, в ході якого він намагався пояснити ОСОБА_3 , що дана ділянка землі йому була виділена сільською радою, і він має на неї відповідні документи, однак ОСОБА_3 не бажав нічого розуміти та образив його, у зв`язку з чим він попросив його піти, а обвинувачений у відповідь, наніс йому удар в обличчя, в область губи, від якого він впав на землю. Піднявшись, він побачив ОСОБА_3 , який стояв з кулаками, а тому, побачивши поряд сапку, взяв її, а обвинувачений, в цей час, сів в машину та поїхав. В результаті отриманого удару у нього була розрубана губа та вибиті зуби. Доповнив, що й раніше між ним та обвинуваченим вже відбувалися конфлікти;
- показаннями свідка ОСОБА_7 , про те, що влітку 2017 року приблизно з 11.00 годин до 13.00 годин він працював у потерпілого ОСОБА_6 на земельній ділянці по вул. Весняній (Комсомольській) в с. Піщанка та бачив, як обвинувачений ОСОБА_3 тримав за ногу потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на землі з розбитою губою. Коли потерпілий піднявся з землі, то хотів щось найти щоб помститися обвинуваченому, після чого, ОСОБА_8 одразу ж сів в автомобіль та поїхав. Доповнив, що не бачив як ОСОБА_8 наносив удар ОСОБА_6 ;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , про те, що влітку 2017 року, точну дату він вже не пам`ятає, він разом з ОСОБА_10 приїхали на будівництво потерпілого, щоб на деякий час взяти ОСОБА_7 в помічники. Під`їхавши, він залишився сидіти в автомобілі, та бачив, як під`їхав ОСОБА_3 і почалася сварка між обвинуваченим та потерпілим, в ході якої вони між собою виражались нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_3 два рази вдарив потерпілого в обличчя, в область губи, від чого у ОСОБА_6 пішла кров, і останній впав. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 підняли його, а обвинувачений в цей час сів в машину та поїхав. Потім прийшла дружина потерпілого, і вони поїхали до лікарні;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , про те, що в липні 2017 року він прийшов на земельну ділянку ОСОБА_6 , розташовану в с. Піщанка, Новомосковського району, та попросив відпустити ОСОБА_7 , який розкидав у нього шлак, щоб останній йому допоміг. В цей час під`їхав ОСОБА_3 та сказав потерпілому, що він незаконного побудував будівлю на даній ділянці, у зв`язку з чим, між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 кулаком вдарив потерпілого в обличчя, від якого останній впав на землю. Коли ОСОБА_6 піднявся, то почав щось шукати щоб помститися ОСОБА_3 , а він наказав останньому їхати, щоб не виникла бійка, після чого, ОСОБА_3 сів до свого автомобіля та поїхав. Потім прийшла дружина потерпілого та забрала його. Доповнив, що після того, як обвинувачений вдарив потерпілого, він побачив у ОСОБА_6 кров на губі;
а також письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002419 за фактом спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (а.п.65);

- висновком судово-медичної експертизи № 582/Е згідно з яким у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани на верхній губі, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки у своєму звичайному клінічному перебігу загоєння даної рани відбувається у термін тривалістю більше 6-ти діб, але не більше як 21-н день.
Дана рана спричинена тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи кількість та локалізацію виявлених при огляді потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, можливо стверджувати, що вони утворені в результаті, однієї травматичної дії (а.п.66);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 22.08.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_12 та понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , який розказав та показав на статисті, як 19.07.2017 року ОСОБА_3 , знаходячись в с. Піщанка, кулаком правої руки з замахом вдарив його в область ротової порожнини ліворуч від чого він впав на землю, на спину (а.п.72-74);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 22.08.2017 року, за участю свідка ОСОБА_10 , спеціаліста ОСОБА_12 та понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , який розказав та показав, як 19.07.2017 року ОСОБА_3 , знаходячись в с. Піщанка, стоячи навпроти ОСОБА_6 , кулаком правої руки з замахом вдарив ОСОБА_6 в область ротової порожнини ліворуч, від чого останній впав на землю, на спину (а.п.73-78);

- висновками додаткових судово-медичних експертиз № 603/Е/Д1, № 604/Е/Д2, згідно з якими у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани на верхній губі, яка спричинена тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, тому можливо стверджувати, що вона могла утворитися при механізмі, вказаному в ході слідчого експерименту потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_10 , відповідно (а.п.67, 75),
які є належними та допустимими і у своїй сукупності підтверджують пред`явлене обвинувачення.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, які обтяжують його покарання, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Обставин, що пом`якшують його покарання згідно ст. 66 КК України також не встановлено, оскільки щире каяття, про яке запевняв обвинувачений ОСОБА_3 в даній ситуації, не ґрунтується на щирому осуді наслідків своєї поведінки, щодо спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , відсутні також як критична оцінка своєї протиправної поведінки, в результаті якої у потерпілого виникла забійна рана на губі, так і дії, якими б обвинувачений прагнув усунути нанесену шкоду, підтверджуючи, що він дійсно шкодує про вчинене, засуджує свою поведінку та бажає виправитися та які б свідчили про його щире каяття.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав, скоєний ним злочин, відноситься до категорії невеликої тяжкості, він є особою, що раніше не судима, має постійне місце мешкання, де характеризується задовільно (а.п.83), на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває (а.п.84,85,86), має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.60) та дружину (а.п. 61-63), є особою пенсійного віку та страждає на ряд хронічних захворювань, потерпілий на суровому покаранні не наполягав.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, строк якого повинен бути мінімальним, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення.

Однак, 07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ і відповідно до п. "в" ч.1 зазначеного закону ОСОБА_3 є суб`єктом застосування амністії, як такий, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років і який не позбавлений батьківських прав (а.п.59).
Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Враховуючи, що обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, судом не встановлено, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, яке ОСОБА_3 підтримав в судовому засіданні, суд вважає, можливим призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, звільнити від його відбування, застосувавши до нього ЗУ "Про амністію у 2016 році".
До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов, підтриманий ним в судовому засіданні, про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, яку він просив стягнути з обвинуваченого на його користь в загальній сумі 59,950 грн., яка складається з витрат на лікування у лікаря стоматолога, ліків та проїзд до лікарні, свідків в сусідні села і слідчого на суму 1050 грн., а також необхідності встановлення зубного протезу у сумі 8900 грн. та моральної шкоди на суму 50 000 грн., яку потерпілий отримав в результаті завданих йому тілесних ушкоджень, яка виразилась у фізичному болю та перенесених ним моральних і душевних страждань, пов`язаних з тим, що він у зв`язку з відсутністю зубного протезу почуває себе незручно та некомфортно. Крім того, внаслідок перенесеного ним та його дружиною нервового стресу після скоєного щодо нього злочину, їх стан здоров`я різко погіршився, в результаті чого йому необхідно докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_3 в спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 встановлена, ним, як відповідачем позовні вимоги щодо стягнення з нього матеріальної шкоди на загальну суму 9950 грн. не визнано, а завдання моральної шкоди у розмірі 50.000 гривень, визнав частково.

Однак, позивачем не доведений факт як лікування у лікаря стоматолога, витрат на ліки та проїзд до лікарні, свідків в сусідні села та слідчого, так і на пошкодження зубного протезу, які він зазнав від неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні його позову.

Разом з тим, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження завдання моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , яка виразилась у емоційних стражданнях та моральних переживаннях, внаслідок перенесеного фізичного болю та отриманої образи.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 гривень, такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_6 , і яка, на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ЗУ "Про амністію у 2016 році", суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1