Провадження № 1-кп/520/214/18
УХВАЛА

07.08.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0003285 від 07.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії попередньої ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки щодо нього висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, максимальна санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, показання яких щодо фактичних обставин справи мають суттєві розбіжності, продовжити злочину діяльність, оскільки мав попередню судимість.
Потерпілий підтримав думку прокурора, а після звернення до нього без дозволу суду обвинуваченого, змінив свою думку і просив пом`якшити вид запобіжного заходу.
Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки обвинувачений не має намірів порушувати процесуальні обов`язки, має постійне місце проживання і реєстрацію, позитивно характеризується за місцем мешкання, а допитані в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 і свідок ОСОБА_8 дали покази на користь обвинуваченого.
Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт, тому, що даний вид запобіжного заходу не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого і запобіганню наявним ризикам.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність обставин і даних про особу обвинуваченого, які в сукупності дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, відсутності в нього офіційного джерела прибутку, відсутність міцних соціальних зв`язків, житла та реєстрації в м.Одесі та Одеській області, враховуючи, що він намагався втекти від працівників кримінального розшуку та був затриманий під час переслідування, з огляду на попередні судимості, він може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого і свідків.
При цьому суд вважає, що до усунення суперечностей в показаннях потерпілого і свідків стосовно фактичних обставин інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, зміна запобіжного заходу на менш суворий вид може зашкодити встановленню важливих обставин справи через незаконний вплив обвинуваченого на цих свідків і потерпілого.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Анатолій Руденко проти України».
Тому, підстав для задоволення клопотання захисника на даний час не вбачається.
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки один із злочинів, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк до двох місяців, тобто до 06.10.2018 року.
Відмовити в задоволені клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21)» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1