Провадження № 11-сс/4808/24/18
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вважає рішення слідчого судді в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального правопорушення та зміст ч. 2 ст. 183 КПК України. Зазначає, що дійшовши висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу домашнього арешту, слідчий суддя не врахував цих положень закону та не навів в ухвалі достатніх обґрунтувань щодо застосування саме такого запобіжного заходу. Вважає, що вчинення тяжкого злочину та тяжкість покарання у даному випадку виключними обставинами, при яких домашній арешт не здатний забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам. Крім того, вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що внаслідок вчиненого загинула одна особа та отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості чотири особи. На його думку, не враховано того, що досудове слідство в повному обсязі не проведено, не встановлено повне коло можливих свідків, заподіяну шкоду потерпілим не відшкодовано, підозрюваний ОСОБА_8 не має постійного місця праці, неодружений, на утриманні офіційно нікого не має, у зв`язку з чим соціальні зв`язки не є міцними, що надає останньому можливість у майбутньому переховуватись від органів слідства та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі. Зазначає, що слідчим суддею не враховано висновку лікаря за результатами огляду про перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння (0,3 проміле).

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року клопотання слідчого задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період доби з 18 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням відповідних обов`язків, до 07 грудня 2018 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому врахував той факт, що в судовому засіданні захисником надано слідчому судді відповідь Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 10 жовтня 2018 року № 01-7/839, зі змісту якої вбачається, що в крові ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт 0,1 проміле (дослідження № 2009 від 10 жовтня 2018 року). Також, дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків. Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя врахував те, що підозрюваний є особою молодого віку, станом на даний час має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує лікування (від отриманий у ДТП травм), має міцні соціальні зв`язки проживає з бабусею, має постійне місце проживання, не має постійного місця робити (підробляє неофіційно), не має судимості. Виходив з того, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. Враховуючи викладене, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, його необережний характер, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, відношення до кримінального правопорушення, зважаючи на стан його здоров`я, а також фізичний стан на даний час, вважав, що до ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період доби з 18 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. залишати житло, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і що саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, з мотивів викладених у ній, вважає, що відносно ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають її безпідставною, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор висловив свою незгоду щодо застосування виду запобіжного заходу домашнього арешту, просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим, з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Як вбачається з наданих матеріалів, 08 жовтня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.п. 6-7), про те, що він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, копії яких долучено до клопотання, а саме витягом з ЄРДР за № 0000804 від 08 жовтня 2018 року, протоколом огляду місця події від 08 жовтня 2018 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 жовтня 2018 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження, підтверджується обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах вказують на те, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає показання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В той час, із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення не навела переконливі доводи того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що встановлені під час розгляду клопотання слідчого обставини давали підстави слідчому судді дійти висновку, що підозрюваний не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягатиме у забороні залишати житло у нічний період доби.

При цьому, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та оцінюючи їх в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив остаточний висновок по вирішенню клопотання.

Прокурор посилається на те, що слідчий суддя обираючи запобіжний захід не взяв до уваги той факт, що внаслідок вчиненого загинула одна особа та отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості чотири особи. В той час, слідчий суддя врахував ті дані про кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , що містяться в долучених до клопотання доказах.

Також прокурор зазначає, що слідчим суддею не враховано висновку лікаря за результатами огляду про перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння (0,3 проміле). Однак, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , який керував автомобілем, саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом дослідження та аналізу всіх матеріалів клопотання, в тому числі вказаного висновку.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає доводи прокурора про те, що слідчий суддя не взяв до уваги відсутність постійного місця праці у підозрюваного та не оцінив належним чином міцність його соціальних зв`язків. Так, слідчий суддя, що вбачається зі змісту ухвали, врахував те, що ОСОБА_8 не має постійного місця робити (підробляє неофіційно), має міцні соціальні зв`язки проживає з бабусею.

Ті обставини, на які посилається прокурор, а саме те, що підозрюваний неодружений та не має утриманців офіційно, самі по собі, з урахуванням його віку (1998 рік народження), на думку суду апеляційної інстанції, не можуть вказувати на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_8 не відшкодував заподіяну шкоду спростовуються змістом розписки ОСОБА_14 від 12 жовтня 2018 року, копія якої долучена під час апеляційного розгляду. В ній зазначено, що ОСОБА_14 , претензій до водія ОСОБА_8 по факту ДТП 08 жовтня 2018 року в смт Делятин, в якій загинув її син ОСОБА_10 , не має і в подальшому не буде мати. Просить її потерпілою не визнавати. Їй відшкодовано всі моральні і матеріальні збитки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_14 запевнила, що саме вона добровільно написала розписку, та підтвердила, що їй збитки відшкодовано.

За таких обставин, враховуючи те, що тяжкість злочину та передбачене законом покарання за цей злочин не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, зокрема молодий вік підозрюваного, незадовільний стан здоров`я внаслідок ДТП, наявність постійного місця роботи, відсутність судимостей, його характеристика, відношення до правопорушення, мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, що не порушує прав обвинуваченого, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 176-178, 181, 183, 194, 198, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3