ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6822/17
Провадження № 1-кп/362/169/18
ВИРОК

Іменем України

26.07.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002089 від 22.12.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Малятинці Кіцманського району Чернівецької області, українки, громадянки України, одруженої, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

увчинені кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року близько 16 год. потерпіла ОСОБА_5 , 1936 року народження, знаходилась на території власного будинку АДРЕСА_2 .

В цей час, на подвір`я вищезазначеного домоволодіння вийшла обвинувачена ОСОБА_4 , у якої з ОСОБА_5 протягом тривалого часу існують неприязні відносини, у зв`язку з чим між ними знову виник черговий словесний конфлікт.

В ході вказаної суперечки у обвинуваченої ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , і вона пішла до свого місця проживання, де взяла дерев`яну палицю та попрямувала на ґанок, де в той час, сиділа на стільці ОСОБА_5 .

Далі, обвинувачена ОСОБА_4 підбігла до потерпілої та реалізуючи свій прямий злочинний умисел, з метою нанесення останньої тілесних ушкоджень, вирвала з-під ОСОБА_5 стілець, внаслідок чого остання, у виці 79 років, впала на правий бік.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 не встигла підвестись на ноги, почала наносити їй удари даною палицею по всім частинам тіла її лівої сторони, спричинивши численні синці на тулубі, руках та ногах, садно на лівій гомілці, уламковий перелом лівої ліктьової кістки, які спричинені від дії тупих предметів,

Синці та садна на тулубі потерпілої ОСОБА_5 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, перелом лівої ліктьової кістки відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликав тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчинені описаного в цьому вироку злочину та цивільного позову не визнала, не заперечувала проти наявності конфлікту з потерпілою, проте її побиття 18 серпня 2015 року категорично не визнала.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що з обвинуваченою ОСОБА_4 в неї дійсно часто виникали конфлікти з приводу городини, проте вона її ні коли е чіпала.

Того дня (18.08.2015 року) вона сиділа на порозі і в цей час прийшла ОСОБА_4 та звинуватила її в тому, що в неї обірваний перець. Після цього, обвинувачена взяла палку та почала її бити. Скільки разів її вдарили вона не пам`ятає. Просить покарати обвинувачену, щоб вона її більше не чіпала.

Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження:

?протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.08.2015 року, згідно з яким ОСОБА_5 заявила, що 18.08.2015 року близько 16 год. за адресою: смт.Глеваха, вул. Вокзальна, 1, 830 км, її сусідка ОСОБА_4 завдала тілесних ушкоджень (а.с.46);

?висновки судово-медичних експертиз №071 від 17.03.2016 року і №163 від 27.11.2017 року, згідно з якими у громадянки ОСОБА_5 , 1936 року народження, мали місце тілесні ушкодження: численні синці на тулубі, руках та ногах, садно на лівій гомілці, уламковий перелом лівої ліктьової кістки. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупих предметів, виникли можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові, і могли бути спричинені за обставин, на які вказувала потерпіла під час проведення слідчого експерименту. Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 при падінні з висоти власного зросту та удару об тверду поверхню, а також одномоментне виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 при обставинах, на які вказала обвинувачена під час проведення слідчого експерименту за її участю виключається. Синці та садно на тілі ОСОБА_5 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Перелом лівої ліктьової кістки відноситься до тілесних ушкоджень Середнього ступеню тяжкості, оскільки викликав тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби). Враховуючи кількість тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, можна висловитись про те, що їй було завдано не менше 6 ударів в різні частини тіла (а.с.50-51, 73-74);

?протокол проведення слідчого експерименту від 02.03.2016 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 розказала та показала яким чином 18.08.2015 року її сусідка ОСОБА_4 завдала їй тілесних ушкоджень, вдаривши її дерев`яною палицею різні частини тіла: по тулубу, руках та ногах. (а.с.52-57);

?протокол огляду від 22.09.2017 року, згідно з яким оглядалось домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено дерев`яний стілець, шльопанці та шапку, які зі слів ОСОБА_4 остання знайшла після того як 18.08.2015 року ОСОБА_5 втікала з подвір`я після зробленого їй зауваження. (60);

?протокол проведення слідчого експерименту від 21.11.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 розповіла та показала, яким чином потерпіла ОСОБА_5 зазнала тілесних ушкоджень 18 серпня 2015 року, а саме через падіння з хвіртки, яку вона перелазила.(а.с.66-70).

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце; містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і у вчиненні цього кримінального правопорушення винна саме обвинувачена ОСОБА_4 .

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_4 про не нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , оскільки з проведених судово-медичних експертиз слідує, що наявні у потерпілої ушкодження не могли виникнути одномоментно при падінні з висоти власного зросту чи при падінні з хвіртки, її участь в побитті потерпілої ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, а тому, розцінює зазначені дії, як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд судом не встановлено.

Крім того, обираючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи та вчиненого обвинуваченою злочину та її особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоєння нею злочину, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, враховуючи думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні, оскільки хоче щоб обвинувачена її більше ніколи не чіпала, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченої буде покарання у виді хоча й позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.122 КК України, але зі звільненням від його відбування та встановленням їй іспитового строку.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову, не визнаного обвинуваченою ОСОБА_4 про стягнення з неї на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до положень ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Крім цього, при визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд бере до уваги не тільки обставини заподіяння такої шкоди злочином, наслідки, що настали, але і матеріальний та сімейний стан обвинуваченої, її вік, та можливість реального виконання рішення суду, і тому задовольняє позов потерпілої частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до положень ст.ст.75,76 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк випробування тривалістю 1 (один) рік, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку з «26» липня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000 грн.

Речові докази по справі: стілець, шльопанці резинові синього кольору та шапку в`язану, що зберігаються в камері схову речових доказів Васильківського ВП ГУНП в Київській області, повернути за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити засудженій ОСОБА_4 і прокурору.

Суддя ОСОБА_1