АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1119/18 Справа № 204/6111/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, який приймав участь в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що в матеріалах клопотання та долучених до матеріалів клопотання захисниками підозрюваного документах відсутні відомості, які підтверджують наявність у ОСОБА_8 тяжких хронічних захворювань, в тому числі вад зору та слуху, знаходження підозрюваного на замісній гормональній терапії гормону росту постійно, потреби лікарського нагляду.
Посилається на те, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не було досліджено документів щодо неможливості перебування ОСОБА_8 , який є інвалідом 3 групи з дитинства, в умовах установи попереднього ув`язнення.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить відмовити у задоволені апеляційної скарги, залишивши без змін ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 .
Посилається на те, що у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які докази вини ОСОБА_8 , не має ані прямих доказів, ані показів свідків, а наявність підозри у вчинені тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиним чинником, що давав би підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також просить врахувати стан здоров`я ОСОБА_8 , який є інвалідом 3 групи безстроково, має ряд тяжких хронічних захворювань, в тому числі вади зору та слуху, які за своєю симптоматикою обмежують його можливості в соціумі (був звільнений навіть від складання зовнішнього тестування після закінчення середньої освіти за станом здоров`я, навчається в спеціалізованій інвалідній групі в інституті), знаходиться на замісній гормональній терапії гормону росту постійно, потребує постійного нагляду лікарів, що підтверджуються доданими документами до матеріалів судового провадження.
Крім того, ОСОБА_8 не має судимостей та ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, та відповідно до характеристики з місця навчання має психологічні особливості, що виражаються у надмірній довірливості, наївності та закоплексованості з приводу фізичного здоров`я.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2018року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 60 днів, тобто до 10 години 14 жовтня 2018 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , оцінюючи його роль у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, якими підтверджується вина підозрюваного, та те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, є інвалідом з дитинства 3 групи, має ряд тяжких хронічних захворювань, в тому числі вади зору та слуху, знаходиться на замісній гормональній терапії гормону росту постійно, потребує лікарського нагляду, а також наявний фізичний стан підозрюваного перебування в умовах установи попереднього ув`язнення беззаперечно негативно вплине на стан його здоров`я. При цьому, вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому щодо підозрюваного ОСОБА_8 буде достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.

Так, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_8 є інвалідом 3 групи безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров`я України від 03 лютого 2015 року за № 064504, серії 12 ААА, перебуває на замісній гормональній терапії гормону росту постійно, що підтверджується випискою з амбулаторної карти(а.п.70), виписним епікризом (а.п.91) та виписним епікризом на а.п.68, відповідно до якого ОСОБА_8 потребує постійно замісну терапію гормоном росту.
Також підозрюваний ОСОБА_8 потребує постійного нагляду лікарів та відповідного лікування, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, що також підтверджується наданими до матеріалів провадження доказами, а тому доводи прокурора щодо відсутності документів, які підтверджують вищезазначені обставини, не є слушними.
Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя врахував ще і положення ст. 178 КПК України, зокрема, роль у злочині, що йому інкримінується, вагомість наявних доказів, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому щодо підозрюваного ОСОБА_8 є достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи зазначене, наявність щодо підозрюваного ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені слідчим у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 саме цього виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

При цьому також приймається до уваги, що протягом часу з дня обрання запобіжного заходу, - 18 серпня 2018 року, - до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не є дієвим та достатнім.

Крім того, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

За викладених обставин, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим подані апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, який приймав участь в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4