Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7824/17
Провадження № 1-кп/644/6/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та її законного представника
ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,
представника Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові обвинувальні акти матеріалів кримінальних проваджень, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003100 від 17.11.2017 року; № 00018 від 22.01.2018 року; № 0000054 від 09.01.2018 року, що надійшли від першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 радника юстиції ОСОБА_11 , затверджені прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Харкова, громадянка України, освіта середня, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27), раніше судимого:

- 07.11.2003 року Орджонікдзевським райсудом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки;
- 03.03.2005 року Фрунзенським райсудом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69, ч. 1,4 ст. 70 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, звільнився 12.12.2005 з Куряжської ВК Харківської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 16 днів;
- 01.11.2006 року Орджонікідзевським райсудом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70, 71 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі;
- 06.06.2011 року Первомайським міськсудом Харківської області за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 26.11.2015 звільнений з Ольшанської ВК Миколаївської області по закінченню строку покарання,

за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч.3 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

06 листопада 2017 року, близько 15.00 години, обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №17 по вул. Грицевця в м. Харкові, маючи умисел на викрадання чужого майна, увійшов до під`їзду №1, зазначеного будинку, та направився сходами догори з метою викрадення чужого майна. Так, на п`ятому поверсі він побачив, що в тамбурі квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 не зачинені двері та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, проник без подолання перешкод через відчинені двері до зазначеного тамбуру, викрав розміщену в ньому дитячу коляску марки «Capella S803» сірого кольору, яка належала ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 1425 гривень 00 коп., після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 08 січня 2018 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_12 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись, що його рідний брат - ОСОБА_5 , вдома відсутній, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до житла, діючи повторно з корисливих мотивів, за допомогою ключів, які потерпілий залишив вдома, проник до кімнати останнього, де таємно викрав телевізор Bravis LED-LH2410BH в корпусі чорного кольору, вартість якого становить 1633 гривні 48 копійок. Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 22 січня 2018 року, приблизно о 14 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_12 , знаходячись у під`їзді буд. АДРЕСА_4 , побачив раніше не знайому малолітню ОСОБА_6 , 2006 року народження, яка при вході до під`їзду поклала свій мобільний телефон Xiaomi Redmi 3, після розмови по ньому, до карману куртки в яку була одягнена та, діючи відповідно до раптово виниклого умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, переконавшись у відсутності сторонніх осіб і можливих свідків, оцінивши обстановку, яка склалася сприятливою для вчинення правопорушення, наблизився до ОСОБА_13 обличчям-до-обличчя. Після чого, діючи умисно, із корисливих мотивів, здійснив напад на останню з погрозою застосування насильства, яке є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, з метою заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_12 , тримаючи в правій руці ніж, приставив його до горла потерпілої ОСОБА_13 , та, погрожуючи фізичною розправою заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 3» вартість, якого становить 2250 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому двох епізодів злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України - визнав повністю та дав показання про обставини, аналогічно, викладеним в обвинувальних актах. Відповів, що розумів характер скоєного, що йому дуже соромно за це, просив вибачення у потерпілих, у вчиненому щиро кається.
Враховуючи показання підсудного, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів, відносно фактичних обставин справи, визнано судом недоцільним. Суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.
Що ж стосується обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, то допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково. Сам факт скоєння злочину визнав, але не визнав застосування ножа. Пояснив, що він стояв на першому поверсі і бачив, як потерпіла поклала мобільний телефон до правого карману червоної куртки; що сказав дівчинці, щоб віддала телефон і не кричала, бо ударить; щоб бігла вниз по сходинкам. Відповів на запитання, що в руках у нього нічого не було; що часто заходив до цього будинку, де проживає його знайомий у квартирі на 11 поверсі; що просить вибачення у дівчинки та її матері, що йому прикро за скоєне.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, його вина в інкримінованому злочині підтверджується доказами:
Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні дала пояснення у присутності педагога ОСОБА_10 , та матері, ОСОБА_7 про те, що 22 січня 2018 року після занять у школі, це було після обіду, зайшла до під`їзду будинку, де проживали. На першому поверсі на батареї сидів невідомий, він почав ходити назад-вперед біля вікна, підійшов до неї, і погрожуючи ножом, сказав віддати йому мобільний телефон бо заріже. Вона віддала мобільний телефон. Відповіла на запитання, що лезо ножа було, ручка замотана ганчіркою (тряпкою), ніж держав перед обличчям;
Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 , показала, що 22 січня 2018 року на її дочку, ОСОБА_6 , напав підсудний, погрожував ножом і забрав у доньки телефон. За декілька хвилин перед нападом, вона розмовляла з донькою і та повинна була їх, з чоловіком, чекати в під`їзді будинку. Як під`їхали, це було обід, дочку вивів до них сусід. Дочка була перелякана, схвильована і про все розповіла, чітко описала риси чоловіка, який на неї напав. Працівники поліції в цей же день затримали підсудного, ОСОБА_14 ;
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що дівчинка подзвонила до його квартири в дзвінок і прохала вивести її до батьків на вулицю. Дівчинка була схвильована із-за нестандартної ситуації, що з нею сталася. Відповів, що з часом не пам`ятає деталей розмови з дівчинкою, але на досудовому слідстві, коли зразу ж давав пояснення, то все в деталях пояснив;
письмовими доказами, дослідженими судом:
протоколом огляду місця події від 22.01.2018 р., з фототаблицею до нього, я з якого вбачається місце скоєння злочину;
протоколами предявлення особи для впізнання від 23.01.2018 року, згідно яких впізнано особу ОСОБА_8 ;
протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2018 р. з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_8 дав пояснення на досудовому слідстві з приводу скоєного щодо потерпілої ОСОБА_16 ;
висновком експерта № 470 від 26.01.2018 року про ринкову вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 3» вартість, якого становить 2250 гривень 00 копійок;
заявою ОСОБА_17 , який добровільно видав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3», що йому приніс для реалізації чоловік;
заявою ОСОБА_18 , який добровільно видав відозапис з камер спостереження робочого місця біля входу в метро «Індустріальна» та - паспорту на імя гр. ОСОБА_8 , який останній залишив у ОСОБА_18 ;
постановою про визнання предметів речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 23.01.2018 р. паспорту на ім`я ОСОБА_8 , диск CD-R, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3»;
розпискою ОСОБА_7 про отримання на зберігання мобільного телефону «Xiaomi Redmi 3»;
протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.01.2018 р., відповідно до якого ОСОБА_8 затримано 22 січня 2018 року о 16:30 у підземному переході метро Індустріальна м. Харкова;
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого та доводів захисника про те, що він, ОСОБА_8 , не вчиняв злочин, передбачений ст. 187 ч.2 КК України, бо ножом не погрожував ОСОБА_19 - тому, що вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_16 , показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , письмовими доказами, дослідженими судом, визнаних судом належними і допустимими.
Досліджені судом докази, дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємного звязку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за:
ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій;
ч. З ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
Обираючи вид та міру покарання, суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини 2 статті 187, частини 3 статті 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисні тяжкі злочини.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, - судом не установлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 судом визнається: рецидив злочинів (ст.34 КК України).
Дослідженням особи обвинуваченого установлено, що він має середню освіту, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працював після звільнення з місць позбавлення волі, характеризується негативно.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, не зменшують їх суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом. Підстав для застосування обвинуваченому ст.69-1 КК України - не вбачається.
Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, раніше судимий, через два роки після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив умисні тяжкі злочини, - що на думку суду, свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, обставину, яка обтяжує покарання, думку потерпілих щодо покарання обвинуваченого, - вважає ОСОБА_8 особою, яка представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції частини 2 ст. 187 КК України та в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК україни за правилами, визначеними ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначає покараннчя за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Цивільні позови не заявлялись.
Відповідно до наданого прокурором протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.01.2018 р., - ОСОБА_8 затримано 22 січня 2018 року о 16 годині 30 хвилин. 24 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова ОСОБА_20 застосований запобіжний захід тримання під вартою.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, Суд обирає у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№27). Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід рахувати з моменту його фактичного затримання тобто 22 січня 2018 року з 16 години 30 хвилин.
Питання щодо речових доказів судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України речові докази, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої сторони, після набрання вироком законної сили, слід вважати такими що повернуті потерпілій сторонам.
Суд, керуючись ст. 124 ч.2 КПК України, документально підтверджені витрати на залучення експертів: судово-товарознавчої експертизи №470 від 26.01.2018 у розмірі 572 грн. 00 коп.; судово-товарознавчої експертизи №168 від 22.01.2018 у розмірі 429 грн. 00 коп.; судово-трасологічної експертизи №61 від 25.01.2018 становить 1001 грн. 00 коп, а всього: 2 559, 35 грн - стягує із обвинуваченого ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 187 КК України та призначити покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 чотирьох років позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
В силу ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 , покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, Суд обирає у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№27). Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід рахувати з моменту його фактичного затримання тобто 22 січня 2018 року з 16 години 30 хвилин.
Речові докази, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої сторін, після набрання вироком законної сили, слід вважати такими що повернуті потерпілій сторонам.
Вирок, в частині засудження за ч. 3 ст. 185 КК України, може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, а в іншій частині, протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими - в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1