Справа № 522/8267/18
Провадження по справі № 1-кс/522/9209/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, про накладення арешту майно, вилучене 11.05.2018 в ході проведення обушку автомобіля марки Hyundai Sonata сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , речі, предмети та документи.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 09.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 27.04.2018 за № 621 о/с ОСОБА_5 призначений на посаду старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області, має звання майора поліції та відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади, а відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.

Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_5 знав та розумів, що вимогами статей 3 та 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме вимагав та одержав, як службова особа, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду, за вчинення в інтересах третіх осіб умисних дій з використанням свого службового становища, за наступних обставин.

Так, у провадженні старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження № 0000695 від 11.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до загибелі кількох осіб, яка сталася в листопаді 2016 року в м. Рені Одеської області, учасником якої був ОСОБА_7 .

В ході розслідування вказаного кримінального провадження, приблизно в 02.05.2018 у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 286 КК України.

В подальшому, 02.05.2018, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 по телефону викликав ОСОБА_7 нібито для проведення слідчих дій за його участі у кримінальному провадженні № 0000695 від 11.11.2016 до відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5).

У визначені дату та час, 07.05.2018, приблизно о 8 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 прибув на виклик слідчого ОСОБА_5 до адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5.

Реалізуючи свій злочинний план вимагання неправомірної вигоди, з метою приховання своєї злочинної діяльності, у цей же період часу ОСОБА_5 вивів ОСОБА_7 із адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, неподалік цієї будівлі, після чого, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного незаконного збагачення, виказав ОСОБА_7 протиправне прохання про необхідність передачі йому неправомірної вигоди - грошових коштів готівкою в розмірі 5 000 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ становить 130950 грн.), зазначивши, що виключно за умови передачі йому вказаної неправомірної вигоди, він не буде притягувати ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України, попередивши останнього про негативні наслідки відмови.

09.05.2018 ОСОБА_7 , разом зі своєї сестрою ОСОБА_8 , розуміючи протиправність вимог старшого слідчого поліції ОСОБА_5 , звернулись до правоохоронних органів, де добровільно заявили про вимагання у ОСОБА_7 вказаного розміру неправомірної вигоди.

В подальшому, 10.05.2018, ОСОБА_8 по телефону домовилась про зустріч зі старшим слідчим ОСОБА_5 для обговорення шляхів вирішення проблеми, яка виникла з її братом ОСОБА_7 через дорожньо-транспортну пригоду. На вказаній зустрічі, яка відбулась 10.05.2018, приблизно о 16 години 00 хвилин, у поблизу відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області, що находиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи у вказаному місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного незаконного збагачення, виказав ОСОБА_8 протиправне прохання про необхідність передачі йому неправомірної вигоди - грошових коштів готівкою в розмірі 5 000 доларів США, зазначивши, що виключно за умови передачі йому вказаної неправомірної вигоди, він не буде притягувати її брата ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України, тобто попередивши про наслідки відмови.

11.05.2018, з метою приховання своєї злочинної діяльності по отриманню неправомірної вигоди, ОСОБА_5 за невстановлених обставин залучив до отримання від ОСОБА_8 грошових коштів адвоката ОСОБА_9 .

В подальшому, 11.05.2018, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу будівлі відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, ОСОБА_5 повідомив

ОСОБА_8 номер телефону адвоката ОСОБА_9 як особи, уповноваженої ним на отримання для нього грошових коштів в якості неправомірної вигоди, та дав ОСОБА_8 вказівку передати адвокату ОСОБА_9 вказані грошові кошти.

Цього ж дня, 11.05.2018 ОСОБА_8 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , по телефону домовилась з адвокатом ОСОБА_9 про зустріч поблизу адміністративної будівлі Київського районного суду м. Одеси по вул. Варненська, 3б.

Зустріч між адвокатом ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_8 , під час якої остання на вимогу ОСОБА_5 передала для останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 1034 долари США відбулася 11.05.2018 близько 16 години 30 хвилин у приміщенні кафе «У друзей», по АДРЕСА_1 .

Таким чином, 11.05.2018 близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у м. Одесі, у встановлений ним особисто спосіб - через адвоката ОСОБА_9 , одержав від громадянки ОСОБА_8 для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 1034 долари США (що за офіційним курсом НБУ станом на 11.05.2018 склало 27 088,74 грн.) за вчинення в інтересах третьої особи - ОСОБА_7 , дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме: за не притягнення громадянина ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000695 від 11.11.2016 за ч. 3 ст. 286 КК України

Після цього, ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність було припинено.

Одразу після затримання ОСОБА_5 , поблизу адміністративної будівлі Національного університету «Одеська юридична академія», що знаходиться за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 23, за участю ОСОБА_5 проведено обшук автомобіля на якому він прибув до вказаного місця, а саме автомобіль марки Hyundai Sonata сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 . В ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон HTC IMEI: НОМЕР_3 , S/N НОМЕР_4 сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 яка знаходилась в вказаному мобільному телефону, предмет ззовні схожий на ніж у шкіряному чохлі, пластикова карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» із сім-картою № НОМЕР_6 (номер телефону НОМЕР_7 ).

В рамках досудового розслідування старший слідчий ВР ЗСТ СУ ГУ НП в Одеській області майор поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтовно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, вищевказані предмети, речі та документи містить інформацію яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались підозрюваним в ході вчинення кримінального правопорушення, а також містять відомості про особу підозрюваного.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що майно, вилучене 11.05.2018 в ході проведення обушку автомобіля марки Hyundai Sonata сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , речі, предмети, можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та є предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а тому мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та забезпечення проведення експертизи даного майна.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно в іншій частині, а саме щодо накладення арешту на предмет ззовні схожий на ніж у шкіряному чохлі, оскільки прокурор у своєму клопотанні не обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та відсутні передбачені нормами КПК України відповідні підстави.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та накладення арешту на на вилучені 11.05.2018 р. в ході проведення обушку автомобіля марки Hyundai Sonata сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , речі, предмети та документи, а саме: мобільний телефон HTC IMEI: НОМЕР_3 , S/N НОМЕР_4 сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 яка знаходилась в вказаному мобільному телефону, пластикова карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» із сім-картою № НОМЕР_6 (номер телефону НОМЕР_7 ).

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: на вилучені 11.05.2018 р. в ході проведення обушку автомобіля марки Hyundai Sonata сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , речі, предмети та документи, а саме: мобільний телефон HTC IMEI: НОМЕР_3 , S/N НОМЕР_4 сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 яка знаходилась в вказаному мобільному телефону, пластикова карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» із сім-картою № НОМЕР_6 (номер телефону НОМЕР_7 ).

В частині накладення арешту на предмет, ззовні схожий на ніж, у шкіряному чохлі відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Виконання ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
29.05.2018