Постанова
Іменем України
26 липня 2018 р.
м. Київ
Справа № 686/11589/16-к
Провадження № 51-1956км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0000230 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК,
ОСОБА_7 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чирчик Ташкентської області Республіки Узбекистан, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК такого, що не має судимості,
У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 189 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК, та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; за ч. 2 ст. 189 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 , судові рішення відносно якого у касаційному порядку не оскаржуються та касаційним судом не переглядаються.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 05 квітня 2016 року близько 12 год., перебуваючи в буд. АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, таємно викрали належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 6650 грн.
Крім того 07 квітня 2016 року близько 3 год. 20 хв., знаходячись в будинку АДРЕСА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштами ОСОБА_9 , застосовуючи до її сина ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я, змусили його за допомогою мобільного телефону здійснити телефонний дзвінок ОСОБА_9 . Під час телефонної розмови ОСОБА_6 під погрозою застосування до її близького родича сина ОСОБА_10 насильства та обмеження його права на свободу пересування, поставив перед ОСОБА_9 вимогу передачі йому та ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 5000 грн., які остання повинна цієї ж ночі передати їм біля магазину «Принцип», що розташований на вул. Кам`янецькій, 98, в м. Хмельницькому. Після цього ОСОБА_7 утримував ОСОБА_10 в буд. №20 на пров. Високому в м. Хмельницькому, обмежуючи його право на свободу пересування, а ОСОБА_6 , з метою отримання від ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 5000 грн., поїхав до магазину «Принцип», що на вул. Кам`янецькій, 98, у м. Хмельницькому, де і був затриманий працівниками поліції.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23 лютого 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про зміну судових рішень, постановлених відносно нього, в частині призначеного покарання, шляхом застосування відносно нього положень ст. 75 КК.
Касаційна скарга мотивована тим, що, на думку засудженого, судами належним чином не враховано те, що один із злочинів, вчинених ним, є злочин середньої тяжкості, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані збитки та усунув заподіяну шкоду, має на утриманні малолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а тому є підстави для застосування відносно нього положень ст. 75 КК.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор не підтримала касаційну скаргу засудженого, просила судові рішення залишити без зміни.
Відповідно до даних, наданих Департаментом організаційного забезпечення діяльності служб державної кримінально-виконавчої служби Міністерства юстиції України, засуджений ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі не відбуває, при цьому, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ОСОБА_6 13 червня 2018 року вручено повідомлення про касаційний розгляд кримінального провадження відносно нього.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як вже зазначено у постанові суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК, та призначив йому, застосувавши положення ст. 70 КК, відповідне покарання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, як і в касаційній скарзі, порушував питання про застосування відносно нього положень ст. 75 КК і звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням. При цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є аналогічні доводам його касаційної скарги
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в межах, визначених ст. 404 КПК, та у порядку, встановленому ст. 405 КПК, дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо застосування відносно нього положень ст. 75 є необґрунтованими, а висновки суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання належним чином обґрунтовані та вмотивовані.
Відповідно до вимог ст. 65 КК, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
За положеннями ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК врахував: ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, його відношення до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, зокрема і ті, про які у касаційній скарзі зазначає засуджений, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Висновки суду першої інстанції та апеляційного суду належним чином мотивовані та обґрунтовані, підстав вважати їх сумнівними не вбачається.
Судові рішення відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
У зв`язку з наведеним, Верховний Суд, виходячи з обставин кримінального провадження ( ОСОБА_6 вчинено два умисних злочини, один з яких є тяжким, у короткий проміжок часу), даних про особу засудженого (який не працює, а тому доводи щодо перебування на його утриманні малолітньої дитини є сумнівними), також не знаходить підстав для і зміни судових рішень та застосування відносно ОСОБА_6 положень ст. 75 КК та звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 щодо можливості застосування відносно нього положень ст. 75 КК є безпідставними.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3