Справа № 452/3166/16-к
Провадження № 1-кп/452/45/2018
ВИРОК

іменем України

30 травня 2018 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000757 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Самбора, місце проживання котрого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації місця проживання у АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, несудимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 3 жовтня 2011 року о 19 год. коло бокового заїзду на територію костелу по вул. Сагайдачного у м. Самборі Львівської області підійшов до ОСОБА_4 , з котрим перебував у особистих неприязних відносинах, умисно наніс йому удари в голову заздалегідь заготовленою для цього металевою трубою, унаслідок чого спричинив ОСОБА_4 рани тім`яної та потиличної ділянки голови, струс головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, чим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 до початку судового розгляду пред`явив до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 2 932,06 грн. та моральної шкоди в розмірі 75 000 грн., завданої злочином, всього 77932 грн. 06 коп., посилаючись на те, що внаслідок умисного побиття його 3 жовтня 2011 року ОСОБА_6 у групі з іншими особами та з приводу одержаних тілесних ушкоджень цього ж дня його було госпіталізовано до Самбірської ЦРЛ та 6 жовтня 2011 року скеровано для подальшого лікування до Львівської лікарні швидкої медичної допомоги, де він перебував до 25 жовтня 2011 року.

У період з 13 лютого 2012 року по 21 лютого 2012 року він знову перебував на лікуванні в цій лікарні, а з 21 червня 2012 року за станом здоров`я через отримані травми йому призначено 3 групу інвалідності загального захворювання, яка на даний час продовжена до 8 червня 2018 року.

Із жовтня 2011 року до цього часу стан його здоров`я не нормалізувався, він періодично змушений проходити медичні обстеження та лікування. Для медичних обстежень та придбання медикаментів ним понесені певні матеріальні затрати, частину з яких може документально підтвердити в сумі 2932,06 грн.

Унаслідок заподіяних тілесних ушкоджень він переніс фізичне та моральне страждання. Через тілесні ушкодження виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції та переживання, призвели до погіршення стану здоров`я. У зв`язку з вчиненим щодо нього він переніс нервовий стрес, емоційні та душевні страждання. Побиття було вчинено, на очах багатьох сторонніх осіб у громадському місці.

Від ударів трубою в голову він втратив на певний час здатність говорити та зір, був обмежений в самостійному пересуванні через параліч нижніх та верхніх кінцівок. Практично, упродовж трьох місяців був прикутий до ліжка, потребував щоденної допомоги сторонніх осіб, у зв`язку з чим, вся його сім`я та родина перенесли, як моральні страждання, так і непередбачені витрати у зв`язку з лікуванням. По сьогоднішній день стан самопочуття та здоров`я у повній мірі не нормалізувались, він періодично відчуває головні болі, головокружіння, втому, що негативно впливає на стан його здоров`я, а тому змушений і надалі звертатись за медичною допомогою, що порушує його звичний ритм життя. Упродовж всього часу перебування на стаціонарному лікуванні йому були потрібні час та зусилля для відновлення попереднього стану, відновлення звичного життєвого ритму, у зв`язку із чим розмір моральної шкоди визначив в сумі 75000 грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_8 винуватим себе визнав частково, цивільний позов також визнав частково в частині відшкодування майнової шкоди, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди заперечив та показав, що 2 жовтня 2011 року у нього був конфлікт та бійка із ОСОБА_4 на вул. Филипчака в м. Самборі. Так само ОСОБА_4 зі своїми товаришами біля технікуму статистики побив ОСОБА_9 його, ОСОБА_10 , товариша, про що йому той розповідав. 3 жовтня 2011 року він, ОСОБА_10 , йшов з ОСОБА_9 у центрі, біля магазину «Школярик», і побачив як із заднього входу до костелу виходив ОСОБА_4 . ОСОБА_9 помітив ОСОБА_4 і сказав, що треба вияснити з ним щодо свого побиття. Коли вони підійшли до ОСОБА_4 , то той одразу наніс удар ОСОБА_9 і розпочалася бійка, він, ОСОБА_10 , хотів заступитися за товариша та наніс ОСОБА_4 лише один удар рукою. Потім ОСОБА_4 зчепився з ОСОБА_9 , вони впали на землю, а він втік з місця події. Про те, що ОСОБА_9 має ніж він не знав. На наступний день йому стало відомо, що ОСОБА_4 потрапив у лікарню з ножовими пораненнями. У поліцію його не викликали і тому через місяць він залишив місце свого проживання та поїхав на роботу, так як перед тим посварився з дівчиною, повернувся у вересні 2016 року. Свою відсутність не пов`язує з нанесенням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. У вчиненому розкаюється. Шкоду ОСОБА_4 він не відшкодував.

Однак винуватість ОСОБА_6 у заподіянні потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підтверджується такими доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 3 жовтня 2011 року о 19 год. він повертався з костелу і пішов в бік бокового заїзду, надворі почало смеркатися. У цей час він побачив, що на нього набігають ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , тому він почав втікати в бік костелу, на територію. Перед входом у ворота він, ОСОБА_12 , зупинився та повернувся і в цей час побачив перед собою ОСОБА_6 , котрий мав у руках металеву трубу, довжиною, приблизно 0,5 м, діаметром 5-6 см, якою наніс йому більше двох ударів в голову, від чого у нього настало запаморочення, але він відчував, що йому почали наносити удари зі всіх сторін, били по ногах та інших частинах тіла, від чого втратив свідомість. До свідомості прийшов у лікарні.

У підтримання своїх позовних вимог ОСОБА_4 посилався на обставини, викладені в позовній заяві.

Також потерпілий ОСОБА_4 показав, що напередодні, 2 жовтня 2011 року він, ОСОБА_12 , на тротуарі, біля середньої школи-ліцею № 2, по вул. Филипчака зіштовхнувся із ОСОБА_6 , котрий був з ОСОБА_11 та ще з двома незнайомими йому хлопцями, а він зі своїми знайомими, братами ОСОБА_13 . Вони поштовхалися і розійшлися, ОСОБА_6 наносив йому удари, а ОСОБА_11 наніс удар в груди. ОСОБА_9 під час цієї сутички не було. У ході даного конфлікту ОСОБА_6 висловлював у його, ОСОБА_12 , адресу погрози.

3 жовтня 2011 року він, ОСОБА_12 , пішов до Самбірського технікуму статистики і о 14 годині по дорозі зустрів ОСОБА_9 , з котрим поспілкувався з приводу конфлікту із ОСОБА_6 , так як ОСОБА_9 із ОСОБА_6 були товаришами. ОСОБА_9 був один і він, ОСОБА_10 , теж був один, конфлікту між ними не було.

Із постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 11 жовтня 2011 року, постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 17 липня 2013 року та витягу з кримінального провадження № 0000757 вбачається, що 03.10.2011 у чергову частину Самбірського MB ГУМВС України у Львівській області поступило телефонне повідомлення від чергової медсестри Самбірської ЦРЛ про те, що до Самбірської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями, на лікування поступив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 . Проведеною дослідчою перевіркою встановлено, що 03.10.2011 року приблизно о 19 год. в м. Самборі по вул. Сагайдачного Львівської області, біля бокового заїзду на територію Костелу Усікновення св. Йоана Хрестителя, група невстановлених осіб, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , завдали йому численні ножові удари у різні частини тіла, спричинивши йому, згідно довідки № 41, виданої Самбірського ЦРЛ: різано-рвані рани тулуба, голови, обличчя, пульмо-геморагічний шок IV ступеню, пошкодження правої легені, струс головного мозку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент утворення.

Матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 відносно ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_11 було виділено в окреме провадження (том 1 а. с. 151, 152-153, 154-155) .

Із протоколу огляду місця події від 03.10.2011 відомо, що під час огляду території костелу по вул. Сагайдачного у м. Самборі Львівської області, біля вхідної брами до костелу, виявлено на бруківці краплі речовини темно-бурого кольору, довжиною 2,5 м перпендикулярно до тротуару, найбільшою шириною 0,80 м, інших слідів не виявлено (том. 1 а. с. 156, 157).

Із висновку судово-медичної експертизи від 02 11.2011 № 605/11 видно, що у ОСОБА_4 є наступні ушкодження: рани тім`яної та потиличної ділянки голови, верхньої губи з переходом на кінчик носа, одна рана в поперековій ділянці зліва над крилом клубової кістки, три рани на задній поверхні грудної клітки справа, з них: дві рани на рівні сьомого міжребер`я по лопатковій лінії тіла та латеральніше, одна на рівні восьмого міжребер`я по лопатковій лінії, рана на рівні сьомого міжребер`я справа по лопатковій лінії проникає в праву плевральну порожнину пошкодженням правої легені та масивним крововиливом (до 1000 мл) крові в плевральну порожнину. Крім того у ОСОБА_4 є садна в правій та лівій надбрівних ділянках, струс головного мозку. Пошкодження утворилися незадовго до поступлення до Самбірської ЦРЛ 03.10.2011. Рани утворилися від дії гострих колючо-ріжучих предметів, садна та струс головного мозку - від контакту з тупими предметами, можливо при падінні обличчям вниз. Рана задньої поверхні грудної клітки справа в сьомому міжребер`ї по лопатковій лінії, проникаюча в плевральну порожнину з пошкодженням правої легені та масивним крововиливом в плевральну порожнину відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення; інші рани голови та тулуба, струс головного мозку відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а садна - до легкого тілесного ушкодження (том. 1 а.с. 162-165).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 17 липня 2013 року за участю потерпілого ОСОБА_4 відомо, що подія мала місце біля бокового входу до Костелу Усікновення святого Йоана Хрестителя, який здійснюється з боку вул. Сагайдачного у м. Самборі Львівської області, потерпілий детально розповів та показав як ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спричинили йому тілесні ушкодження (том 1 а. с. 188-192).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 17 липня 2013 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 вбачається, що подія мала місце біля бокового входу до Костелу Усікновення святого Йоана Хрестителя, який здійснюється з боку вул. Сагайдачного у м. Самборі Львівської області, підозрюваний ОСОБА_9 детально розповів та показав, як саме відбулася бійка між ним та ОСОБА_4 , а також як він наносив ножові поранення ОСОБА_4 (том 1 а. с. 193-194).

Із додаткового висновку експерта від 26 травня 2014 року № 156/14 видно, що рани тім`яної та і потиличної ділянок голови у ОСОБА_4 на момент огляду судово-медичного експерта були загоєні первинним натягом. Згідно даних огляду хірурга Самбірської ЦРЛ у ОСОБА_4 малися дві рани потиличної ділянки неправильної форми, які кровоточать. Детальний характер ран на голові ОСОБА_4 хірургом не описаний, тому категорично визначити від дії яких саме предметів (гострих або тупих) були причинені рани голови, немає можливості. Враховуючи покази ОСОБА_9 під час судового засідання та при проведенні слідчого експерименту, що він тримав ОСОБА_4 обома руками навколо тіла, нижче рук ОСОБА_4 , а правою рукою, в якій тримав ніж наносив декілька ударів по спині ОСОБА_4 , слід вважати, що рани голови у ОСОБА_4 не могли утворитись за даних обставин. У той же час, рани голови у ОСОБА_4 могли бути причинені при обставинах, на які вказує ОСОБА_4 у своїх показах та під час проведення слідчого експерименту, а саме, що йому було нанесено декілька ударів металевою трубою (битою) по голові, коли він нахилив голову до переду. Рана верхньої губи справа з переходом на кінчик носа у ОСОБА_4 є наслідком дії гострого ріжучого або колючо- ріжучого предмету, могла бути причинена від удару ножем особою, яка знаходилась спереду або збоку від потерпілого при обставинах, на які вказує ОСОБА_4 в своїх показах, не могла бути причинена при положенні тіла ОСОБА_9 відносно ОСОБА_4 при обставинах, на які вказує ОСОБА_9 у своїх показах та при проведенні слідчого експерименту за його участю. Садна в надбрівних ділянках ОСОБА_4 утворились від контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 2 жовтня 2011 року як від ударів тупими предметами по дотичній до поверхні шкіри, так і внаслідок падіння обличчям донизу, могли бути спричинені при обставинах, на які вказує ОСОБА_4 (том 1 а.с. 197-200).

Експерт ОСОБА_14 дала детальні роз`яснення щодо обґрунтованості зазначеного висновку та пояснила, що при ударі металевою трубою йде розсічення шкіри, однак якими предметами нанесені удари вона точно сказати не може, на час огляду рана у ОСОБА_4 на голові була після хірургічної обробки, а лікарем, який приймав його у Самбірській ЦРЛ. детально не було описано рани, з якими він поступав, що є досить суттєвим. Струс головного мозку у ОСОБА_4 міг утворитися як при падінні так і від удару. Удар ймовірніше нанесено тілом труби, судячи з характеру їх нанесення, оскільки на тілі утворюються розсічення.

Свідок ОСОБА_15 показала, що 3 жовтня 2011 року вона вийшла із вечірньої літургії, яка відбувалася у костелі. Бачила як ОСОБА_4 підбіг до брами, був в крові, кров була на одязі. Біля нього нікого не бачила. До ОСОБА_4 крім неї підходила ОСОБА_16 . Вона не пам`ятає чи щось говорив ОСОБА_4 . Надворі вечоріло.

Свідок ОСОБА_16 показала, що вона була на вечірній літургії у костелі, яка закінчується о 19 год. 15 хв., виходила з костелу зі своїми дітьми на бічні ворота і побачили бійку. Увагу на тих, що билися, не звернула, на вулиці вечоріло. До них підбігли чоловіки і їх розборонили, а вона була на території костелу, на віддалі, приблизно 10 м, пізніше до неї підійшла ОСОБА_15 . Крім ОСОБА_4 участь у бійці приймали ще три хлопці. Коли їх розборонили, тоді вона із ОСОБА_15 підійшли до ОСОБА_4 надати йому допомогу. ОСОБА_4 підійшов до брами, був весь в крові, на голові і на одязі була кров, хтось викликав швидку допомогу, а ОСОБА_4 втратив свідомість і впав на спину.

Свідок ОСОБА_17 показала, що у 2011 році вона навчалася у Самбірському СТЕТІ і одного дня, коли йшла на перерву, то зустріла подругу ОСОБА_18 , котра розповіла, що побили ОСОБА_9 , самої бійки вона не бачила. Тоді вони з подругою побігли до місця бійки, там був їх викладач ОСОБА_19 і вона чула, що він їх розбороняв. Бійка була біля технікуму, біля головного входу.

Свідок ОСОБА_20 показав, що 3 жовтня 2011 року у денну пору доби йшов до свого гаража і біля Самбірського СТЕТІ, неподалік центрального входу, бачив як ОСОБА_4 з якимось хлопцем побили ОСОБА_9 . Там також був ОСОБА_19 , котрий розбороняв бійку. Він, ОСОБА_21 , перший надійшов під час тої бійки, тривала вона не довго. ОСОБА_9 мав тілесні ушкодження, а у ОСОБА_4 їх не було.

Свідок ОСОБА_19 показав, що у 2011 році він працював викладачем у Самбірському СТЕТІ і одного дня, вийшовши на вулицю, побачив, що біля входу у технікум відбувалася бійка. Тоді він підійшов і почав їх розбороняти. У бійці приймало участь двоє хлопців і студент технікуму ОСОБА_9 , котрий лежав на землі, а двоє хлопців наносили йому удари. Вони були емоційні, двоє і них відійшли, сіли в автомобіль і поїхали, а ОСОБА_9 заявив, що викличе таксі, допомоги йому не потрібно. ОСОБА_9 був побитий, його светр був розірваний. Отже, суд не враховує показання обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність у нього умислу на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень і про те, що він наніс потерпілому лише один удар рукою, так як такі показання спростовуються сукупністю наведених доказів і ці показання дані з метою уникнути відповідальності.

Також судом не враховуються показання потерпілого ОСОБА_4 про те, що із ОСОБА_6 та ОСОБА_9 до 3 жовтня 2011 року він перебував у нормальних відносинах та не приймав участь у побитті ОСОБА_9 біля приміщення Самбірського технікуму статистики, оскільки потерпілий сам визнав, що 2 жовтня 2011 року між ним та ОСОБА_6 і ОСОБА_11 був конфлікт та бійка, а показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 про побиття ОСОБА_6 . ОСОБА_9 є достовірними, так як їх показання є послідовними і дані свідки не зацікавлені у результатах провадження.

ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме, він обвинувачується в тому, що 3 жовтня 2011 року о 19 год., перебуваючи по вул. Сагайдачного у м. Самборі Львівської області, біля бокового заїзду на територію Костелу Усікновення святого Йоана Хрестителя, що є громадським місцем, в групі осіб із ОСОБА_9 , котрий, згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2014 року засуджений за ч. 1 ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, вчинив злісне хуліганство, яке виразилося у тому, що він з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, у присутності сторонніх осіб, які припиняли їх протиправні дії з приводу побиття ОСОБА_4 , наніс декілька ударів кулаком в голову та тіло ОСОБА_4 , а далі наніс удар в голову потерпілого заздалегідь заготовленою для цього трубою, а ОСОБА_9 наніс численні ножові удари у різні частини тіла ОСОБА_4 , чим спричинили ОСОБА_4 рани тім`яної та потиличної ділянки голови, верхньої губи з переходом на кінчик носа, одну рану в поперековій ділянці зліва, три рани на задній поверхні грудної клітки справа, одну рану на рівні восьмого міжребер`я, проникаючу рану на рівні сьомого міжребер`я справа, а також садна в правій та лівій надбрівних ділянках, струс головного мозку, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та легкого тілесного ушкодження відповідно , а саме, у скоєнні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому в групі осіб із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Однак, дане обвинувачення є необгрунованим, так як воно не доведено під час судового розгляду, виходячи із такого.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України хуліганством є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.
Зміст та спрямованість цього діяння висновуються з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.
У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованому в постанові від 4 жовтня 2012 року (справа N 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків і зазначено, що правильну кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, а звідси - визначення однаковості чи неоднаковості застосування норми закону про кримінальну відповідальність, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране.
В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Також у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» роз`яснено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Із наведених доказів вбачається, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій склалися особисті неприязні відносини, дії ОСОБА_6 не були спрямовані на порушення громадського порядку, а на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а також у його діях відсутній мотив явної неповаги до суспільства.
Крім того, місце вчинення ОСОБА_6 протиправних дій не є громадським місцем, так як є боковим заїздом до костелу і громадський порядок грубо не було порушено, очевидцем бійки була тільки свідок ОСОБА_16 .

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про зміну обвинувачення, висунутого ОСОБА_6 , на обвинувачення у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та особу винного.

ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості.

До кримінальної відповідальності він притягається вперше, позитивно характеризується.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання ОСОБА_6 обставин не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статі КК України, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Так як ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не ухилявся від досудового слідства або суду, оскільки він залишив постійне місце проживання до винесення 11.11.2011 постанови про притягнення як обвинуваченого, зобов`язань про заборону залишати місце проживання до цього часу не отримував, а розшук обвинуваченого ОСОБА_6 було оголошено 11.11.2011 у зв`язку з винесенням вказаної постанови, то є підстави звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

Цивільний позов у частині відшкодування майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_4 злочином підлягає задоволенню повністю у сумі 2 932,06 грн., так як під час судового розгляду встановлено та документально підтверджено витрати, які поніс ОСОБА_4 на лікування внаслідок отриманих травм, а моральна шкода підлягає задоволенню частково, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно, зокрема: від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ураховуючи наведене, а саме: обставини вчинення злочину, глибину фізичних та душевних страждань, які ОСОБА_4 зазнав унаслідок отримання ним тілесних ушкоджень, час, який був необхідний для відновлення його стану здоров`я та звичного способу життя, а також те, що внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_4 отримав ІІІ групу інвалідності через перенесену ним черепно-мозкову травму, яку спричинив йому обвинувачений ОСОБА_6 , та обвинуваченим не відшкодовано зовсім витрат, понесених потерпілим, суд дійшов висновку про визначення моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, в розмірі 40 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

Стягнути із ОСОБА_6 у користь ОСОБА_4 2 932 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 06 коп. за заподіяння майнової шкоди та 40 000 (сорок тисяч) грн. за спричинення моральної шкоди, всього 42 293 (сорок дві тисячі двісті дев`яносто три) грн. 06 коп.

У решті частині позову про відшкодування моральної шкоди у розмірі 35 000 грн. відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Речові докази, які передані на зберігання до камери речових доказів Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, а саме, пару кросівок, футболку, светр, штани спортивні, пару шкарпеток, які належать потерпілому ОСОБА_4 йому повернути.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя