Провадження № 1-кс/344/4554/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000003,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 28.03.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України. Зокрема, як зазначається, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Микуличинської сільської ради, відділу Держземагенства в м. Яремче та Карпатського національного природного парку 27.05.2009 погодили та передали у власність гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельні ділянки в с. Микуличин уч. Луги, загальною площею 0,75 га, які є землями природо-заповідного призначення та перебувають в користування Карпатського НПП (квартал 13 виділ 6 Підліснівського ПОНДВ). Відповідно до рішення Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 147-21/2008 від 07.10.2008 гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею по 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 . Після виготовлення ПП «Геодезцентр» технічної документації із землеустрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо відведення земельних ділянок площею по 0,2500 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , її подано на затвердження сесії Микуличинської сільської ради. В свою чергу, рішенням Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 175/26/2009 від 27.05.2009 гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затверджено технічну документацію на земельні ділянки площею по 0,2500 га кадастрові номера :10:022:0036, :10:022:0037, :10:022:0038 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , їх передано у власність.

У клопотанні зазначено, що відділом Держкомзему у місті Яремче 04.06.2009 видано державні акти на право власності на земельну ділянку: ОСОБА_4 серії ЯЖ № 989664 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:022:0036, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 серії ЯЖ № 989662 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:022:0037, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_5 серії ЯЖ № 989663 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:022:0038, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий номер :10:022:0036 належить ОСОБА_4 . Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий номер :10:022:0037 належить ОСОБА_6 . Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:022:0038 належить ОСОБА_5 .

Як вказано у клопотанні, відповідно до висновку експерта № 4.4.-7/18 від 10.05.2018 року земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:022:0036 в АДРЕСА_1 , яка передана у власність ОСОБА_4 накладається на землі, які перебувають в постійному користуванні Карпатського національного природнього парку. Площа накладання земельної ділянки становить 0,2500 га. Відповідно до висновку експерта № 4.4.-9/18 від 10.05.2018 земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:022:0037 в АДРЕСА_1 , яка передана у власність ОСОБА_6 накладається на землі, які перебувають в постійному користуванні Карпатського національного природнього парку. Площа накладання земельної ділянки становить 0,2500 га. Відповідно до висновку експерта № 4.4.-8/18 від 27.06.2018 земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:022:0038 в АДРЕСА_1 , яка передана у власність ОСОБА_5 накладається на землі, які перебувають в постійному користуванні Карпатського національного природнього парку. Площа накладання земельної ділянки становить 0,2500 га.

Зазначено, що у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК, 12.07.2018 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні нерухоме майно земельні ділянки площею по 0,2500 га, кадастрові номера :10:022:0036, :10:022:0037, :10:022:0038 розташовані в с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, оскільки вони є об`єктами кримінально-протиправних дій і набуті кримінально-протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує, що з метою недопущення відчуження третім особам вищевказаних земельних ділянок, які є предметом злочинного посягання та належать ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також з метою забезпечення в подальшому позову про визнання недійними державних актів про право власності на земельні ділянки, збереження речових доказів та повернення їх Карпатському НПП у користування, слід накласти арешти до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Сторони, про час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, подавши заяви про розгляд клопотання без їх участі та підтримали вимоги клопотання у повному обсязі.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом погодження та передачі службовими особами Микуличинської сільської ради, відділу Держземагенства в м. Яремче та Карпатського НПП, 27.12.2007 року у власність гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельні ділянки в с. Микуличин уч. Луги, загальною площею 0,75 га, які є землями природо-заповідного призначення та перебувають в користування Карпатського НПП (квартал 13 виділ 6 Підліснівського ПОНДВ).

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріалами клопотання зазначено, що з метою належного виконання завдань кримінального провадження, збереження речового доказу у кримінальному провадженні, слід накласти арешт на земельні ділянки площею по 0,2500 га, що розташовані в с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :10:022:0036, яка належить ОСОБА_4 ; земельну ділянку кадастровий номер :10:022:0037, яка належить ОСОБА_6 ; земельну ділянку кадастровий номер :10:022:0038, яка належить ОСОБА_5 та заборонити особисто або через третіх осіб вчиняти будь-які дії (розпоряджатися, відчужувати) із даними земельними ділянками.

Однак, з матеріалів клопотання не вбачається достатньо підстав вважати, що майно, яке прокурор просить накласти арешт, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тому, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки прокурором не доведено, що без арешту вказаного майна неможливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1