Справа № 302/222/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.09.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

та представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/518/18 за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , про перегляд ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд ухвали Міжгірського районного суду від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами, адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що Міжгірським районним судом відкрито провадження у справі № 302/439/18 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином, і однією з підстав позову є кримінальне провадження № 0000025, яке ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.03.2018 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення щодо ОСОБА_6 .. Вважає, що ухвала від 23.03.2018 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки під час розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні судом не досліджувались матеріали кримінального провадження № 0000025, що підтверджується журналом судового засідання, а в матеріалах кримінального провадження у наявності є докази (документи), які не відповідають вимогам ст. ст. 85-86, 91 КПК, зокрема, висновок судово-медичного експерта № 29 від 30.01.2018 та фотографія, надана 16.01.2018 слідчому гр. ОСОБА_8 , а показам дочки обвинуваченої ОСОБА_6 - ОСОБА_10 (протокол допиту від 19.02.2018) слідчим не дано будь-якої правової оцінки, що у свою чергу свідчить про наявність нововиявлених обставин, які на день постановлення ухвали про закриття кримінального провадження не були відомі суду і суд не зміг врахувати їх при прийнятті остаточного судового рішення, не зміг переконатися чи добровільно, із власного волевиявлення потерпіла ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_6 просили закрити кримінальне провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, чи добре розуміли наслідки такого рішення. Крім того, посилається на те, що однією з умов примирення та закриття кримінального провадження № 0000025 було визнання обвинуваченою ОСОБА_6 винною за ч. 1 ст. 125 КК України, а відповідно до ст. 479 КПК України відшкодування шкоди потерпілому у формі приватного обвинувачення може відбутися на підставі угоди про примирення або без неї, і як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілою слідчому подано заяву про закриття кримінального провадження в зв`язку із примиренням з обвинуваченою ОСОБА_6 , щодо якої в неї відсутні будь-які претензії, однак, після набрання ухвалою законної сили потерпіла ОСОБА_8 подала позовну заяву про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди. Просить витребувати і дослідити в судовому засіданні в оригіналах матеріали кримінального провадження № 000025; викликати в судове засідання та допитати судово-медичного експерта ОСОБА_11 і за результатами допиту постановити ухвалу про проведення додаткової судово-медичної експертизи щодо наявності, локалізації, механізму спричинення та кваліфікації тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 ; за результатами розгляду заяви постановити ухвалу, якою ухвалу Міжгірського районного суду від 23.03.2018 скасувати та прийняти рішення відповідно до ст. 467 КПК України.

В ухвалі суду вказується на те, що обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_7 , не відповідають критеріям нововиявлених, які передбачені ч. 2 ст. 459 КПК України, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд ухвали суду від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами. Крім того, вказується на те, що у судовому засіданні 23.03.2018 матеріали кримінального провадження не досліджувались, оскільки перед початком судового засідання потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про відмову від обвинувачення у зв`язку із примиренням з обвинуваченою ОСОБА_6 , яка у свою чергу була присутня в судовому засідання, вину в скоєнні злочину визнала та погодилася з поданою потерпілою ОСОБА_8 заявою та на закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, а тому, судом обґрунтовано постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала суду від 15.06.2018 про відмову в задоволенні заяви про перегляд ухвали від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами є незаконною. Окрім доводів, на які є посилання в заяві про перегляд ухвали від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами, посилається на те, що судом першої інстанції не вмотивовано висновок про неузгодженість зазначених у заяві обставин вимогам ст. 459 КПК України. Крім того, стверджує, що суд першої інстанції неправильно витлумачив норму п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки нововиявленою обставиною вважається факт неправильного висновку експерта (навіть якщо такий є результатом добросовісної помилки), а також залишив поза увагою норму п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки до інших обставин відноситься також і факт вчинення злочину іншою особою та інші обставини. При цьому, вказує на те, що Міжгірському районному суду в особі судді ОСОБА_12 не було відомо, що за заявою ОСОБА_6 від 19.02.2018 відкрито кримінальне провадження № 0000083 щодо неправомірних дій щодо неї з боку гр. ОСОБА_8 , яка 27.12.2017 приблизно о 12 год. 30 хв. у приміщенні Торуньської амбулаторії, на ґрунті виниклих неприязних відносин вдарила її ( ОСОБА_6 ) правою рукою в область обличчя та вибила два зуби, однак, дане кримінальне провадження постановою слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 , яку оскаржено до суду в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення. Просить ухвалу суду від 15.06.2018 скасувати; витребувати і дослідити в судовому засіданні в оригіналах матеріали кримінального провадження № 000025; викликати в судове засідання та допитати судово-медичного експерта ОСОБА_11 і за результатами допиту постановити ухвалу про проведення додаткової судово-медичної експертизи щодо наявності, локалізації, механізму спричинення та кваліфікації тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 ..

У доповненні до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що в даній справі, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами є неправильні показання ОСОБА_14 , яка скрила від слідства факт побиття нею ОСОБА_6 та спричинення останній тілесних ушкоджень, неправильні показання ОСОБА_6 , яка, будучи введеною слідчим в оману щодо підстав закриття кримінального провадження і правових наслідків такого рішення, у своїх показах заявила про намір примиритися з потерпілою ОСОБА_14 , а також висновок судово-медичного експерта № 29 від 30.01.2018, яким експерт встановив наявність у потерпілої ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, оскільки в описовій його частині експерт вказує, що зі слів потерпілої тілесні ушкодження 27.12.2017 близько 12 год. 30 хв. їй спричинили гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які наносили їй удари по голові та тілу, і водночас, при обстеженні потерпілої експерт на скуловій ділянці зліва виявив синець овальної форми, синюшного кольору, розмірами 7,0?9,0 см., а з наявної в матеріалах кримінального провадження кольорової фотографії, наданої гр. ОСОБА_8 слідчому 16.01.2018 (а. с. 22), вбачається, що синець в області скулової частини обличчя є темно-червоного кольору (майже буряковий) і розташований внизу скулової частини та має розміри приблизно 2,0?4,0 см. Також зазначає, що ухвалою Міжгірського районного суду від 26.06.2018 постанову слідчого СВ Міжгірського ВП ГУНП від 22.02.2018 скасовано й досудове розслідування кримінального провадження № 0000083 від 20.02.2018 поновлено. Просить ухвалу Міжгірського районного суду від 15.06.2018 скасувати та прийняти рішення відповідно до ст. 467 КПК України.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 та прокурор Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_17 вказують на те, що апеляційна скарга є безпідставною. Зазначають, що викладені адвокатом ОСОБА_7 як у заяві, так і в апеляційній скарзі обставини не відносяться до нововиявлених. Посилаються на те, що оскільки потерпілою ОСОБА_18 подано заяву про відмову від обвинувачення щодо ОСОБА_6 , тому ухвалою суду від 23.03.2018 кримінальне провадження закрито до початку його розгляду по суті. Крім того, вказують на те, що апеляційна скарга не містить жодних спростувань із приводу порушення судом першої інстанції під час закриття кримінального провадження вимог ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 та ч. 2 ст. 459 КПК України та обґрунтувань щодо не оскарження в апеляційному порядку ухвали суду від 23.03.2018, а навпаки, 23.03.2018 ОСОБА_6 визнала свою вину, повністю розкаялася у вчиненому злочині та погодилася із закриттям кримінального провадження, про що також свідчить власноручно написана нею розписка від 22.02.2018 та підписана нею заява від 23.03.2018, і при цьому, ОСОБА_6 ознайомлена з усіма матеріалами кримінального провадження, про що свідчать зроблені нею підписи, а тому, твердження адвоката ОСОБА_7 про те, що наведені в заяві та апеляційній скарзі обставини є нововиявленими, є безпідставним. Разом із тим, зазначають, що під час закриття кримінального провадження судом першої інстанції були повністю дотримані вимоги кримінального процесуального закону та роз`яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод» від 15.11.2012, що свідчить про законність ухвал Міжгірського районного суду від 23.03.2018 та 15.06.2018. Крім того, посилаються на те, що безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на норму п. 5 ст. 459 КПК України в частині того, що є відкрите кримінальне провадження № 000083, оскільки відповідно до вказаної норми, до таких обставин віднесені «інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути, а наявність кримінального провадження, яке, як зазначено апелянтом, постановою слідчого від 22.02.2018 закрито, без існування будь-якого процесуального рішення, яке б підтверджувало факт вчинення ОСОБА_19 злочину, не підпадає під ознаки цієї норми, і на момент постановлення судом першої інстанції ухвали від 23.03.2018 будь-яке кримінальне провадження в цій справі не проводилося, що підтверджується вищезгаданою постановою слідчого від 22.02.2018 про закриття кримінального провадження. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 15.06.2018 без зміни.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , та представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, відмовляючи в задоволенні поданої адвокатом ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 заяви про перегляд ухвали Міжгірського районного суду від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_7 , не відповідають критеріям нововиявлених обставин, які визначені ч. 2 ст. 459 КПК України, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд ухвали суду від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Частиною 2 цієї статті передбаченого, що нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, передбачені пунктом 1 частини 2 цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами досудового розслідування.

Разом із тим, обставини, на які адвокат ОСОБА_7 посилається у своїй заяві як на підставу скасування ухвали Міжгірського районного суду від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами, не є такими (нововиявленими) у розумінні вимог ч. 2 ст. 459 КПК України, а зводяться лише до незгоди заявника із прийнятим судом рішенням (оскільки потерпіла ОСОБА_8 подала позовну заяву про відшкодування ОСОБА_6 завданої злочином матеріальної та моральної шкоди), з яким обвинувачена ОСОБА_6 погодилася, про що свідчить факт не оскарження нею вказаного рішення в апеляційному порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_7 як у заяві, так і в апеляційній скарзі, зокрема, на те, що час розгляду обвинувального акту в цьому кримінальному провадженні судом взагалі не досліджувались матеріали кримінального провадження № 0000025, що в матеріалах кримінального провадження у наявності є докази (документи), які не відповідають вимогам ст. ст. 85-86, 91 КПК, а саме: висновок судово-медичного експерта № 29 від 30.01.2018 та фотографія, надана гр. ОСОБА_8 16.01.2018 слідчому, протокол допиту доньки обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_10 від 19.02.2018, - не є нововиявленими обставинами в контексті положень ст. 459 КПК України, які б давали підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, як вірно встановив та врахував при оцінці доводів поданої адвокатом ОСОБА_7 заяви та прийнятті рішення суд першої інстанції, матеріали кримінального провадження у судовому засіданні 23.03.2018 не досліджувались у зв`язку з тим, що перед початком судового засідання потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про відмову від обвинуваченням у зв`язку із примиренням з обвинуваченою ОСОБА_6 , яка у свою чергу була присутня в судовому засідання, вину в скоєнні злочину визнала та погодилася з поданою потерпілою ОСОБА_8 заявою та на закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, а тому, судом обґрунтовано постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження з вказаної підстави.

Оцінюючи доводи заяви адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що наведені ним обставини не є нововиявленими і не можуть впливати на законність прийнятого 23.03.2018 судового рішення про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення, що свідчить про те, що судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, із чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Указаний висновок суду першої інстанції також узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «жодна сторона не має вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру» (п. п. 42-44 рішення від 09.06.2011, заява № 4994/04, у справі «Желтяков проти України» (Zheltyakov v. Ukraine).

З урахуванням вищенаведеного, викладені в апеляційній скарзі та доповненні до неї доводи про те, що судом першої інстанції не вмотивовано висновок про неузгодженість зазначених у заяві обставин вимогам ст. 459 КПК України; що суд першої інстанції неправильно витлумачив норму п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України, що нововиявленою обставиною вважається факт неправильного висновку експерта (навіть якщо такий є результатом добросовісної помилки), а також залишив поза увагою норму п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, що до інших обставин відноситься також і факт вчинення злочину іншою особою та інші обставини; що нововиявленими обставинами є неправильні показання ОСОБА_14 , яка скрила від слідства факт побиття нею ОСОБА_6 та спричинення останній тілесних ушкоджень, неправильні показання ОСОБА_6 , яка, будучи введеною слідчим в оману щодо підстав закриття кримінального провадження і правових наслідків такого рішення, у своїх показах заявила про намір примиритися з потерпілою ОСОБА_14 , а також висновок судово-медичного експерта № 29 від 30.01.2018, яким експерт встановив наявність у потерпілої ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства та спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, а також не свідчать про те, що наведені апелянтом обставини є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що посилання адвоката ОСОБА_7 на те, що нововиявленими обставинами у даному кримінальному провадженні є висновок судово-медичного експерта № 296 від 30.01.2018, фотографія, надана гр. ОСОБА_8 слідчому 16.01.2018 та покази доньки обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_10 (протокол допиту від 19.09.2018), були предметом оцінки суду першої інстанції в сукупності з іншими, зазначеними в заяві обставинами, та обґрунтовано визнані такими, що не можуть слугувати підставою для перегляду ухвали від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд також враховує і те, що вказані документи були наявні в матеріалах кримінального провадження та, відповідно, як сторонам кримінального провадження, так і суду, під час постановлення судового рішення від 23.03.2018 було відомо про них.

Як такі, що не визнаються нововиявленими обставинами в контексті ст. 459 КПК України та не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про перегляд ухвали Міжгірського районного суду від 23.03.2017 за нововиявленими обставинами, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що Міжгірському районному суду в особі судді ОСОБА_12 не було відомо, що за заявою ОСОБА_6 від 19.02.2018 відкрито кримінальне провадження № 0000083 щодо неправомірних дій щодо неї з боку гр. ОСОБА_8 ; що ухвалою Міжгірського районного суду від 26.06.2018 постанову слідчого СВ Міжгірського ВП ГУНП від 22.02.2018 про закриття кримінального провадження скасовано й досудове розслідування кримінального провадження № 0000083 від 20.02.2018 поновлено.

За своїм змістом вказані вище доводи адвоката ОСОБА_7 є намаганням оскаржити в апеляційному порядку ухвалу Міжгірського районного суду від 23.03.2017 про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 407 КПК України, ухвала суду першої інстанції від 15.06.2018, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що ухвала Міжгірського районного суду від 23.03.2018, про перегляд якої за новоявленими обставинами ставиться питання, не була оскаржена стороною захисту в апеляційному порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, що в свою чергу свідчить про те, з такою сторона захисту погодилася після її постановлення; що обставини, на які посилається сторона захисту як на нововиявлені, не являються такими в розумінні вимог ст. 459 КПК України, і при цьому, були наявні в матеріалах кримінального провадження та, відповідно, відомі як сторонам кримінального провадження, так і суду, під час постановлення судового рішення від 23.03.2018; положення ст. 404 КПК України в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду сторона захисту не посилалася на визначені кримінальним процесуальним законом обставини, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення, а також не надала доказів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , про перегляд ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.03.2018 за нововиявленими обставинами, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді :