Справа № 145/972/16-к
Провадження №11-кп/772/971/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2017 яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, що належить на праві приватної власності; за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить на праві приватної власності. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.06.2014 та визначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить на праві приватної власності.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2017, оскільки її не біло залучено до участі у судових засіданнях, а копію вироку вона отримала 26.05.2018.

По суті просить скасувати вирок суду від 01.06.2017 у частині конфіскації майна квартири АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідь судді, колегія суддів дійшла наступного.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2017 засуджено ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, стт.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців з конфіскацією майна, що належить на праві приватної власності. В тому числі і квартири АДРЕСА_1 , яка на момент постановлення вироку з 27.02.2016 року, перебувала у власності ОСОБА_6 .

Згідно п.9-2) ч.1 ст.393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Згідно ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана:

1) на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

ОСОБА_6 апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду від 01.06.2017, в якій оскаржує рішення суду в частині конфіскації квартири, подала 12.07.2018 (т.5 а.с.48) з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не була присутня при розгляді справи щодо ОСОБА_7 , а копію вироку отримала 26.05.2018.

Згідно ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо:

4) апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

В судове засідання, для обґрунтування причин пропуску строку апеляційного оскарження, ОСОБА_8 не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином.

Згідно наявних матеріалів колегія суддів вважає, що в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку суду слід відмовити в зв`язку з відсутністю поважних підстав пропуску цього строку.

Виходячи з часу постановлення оскаржуваного вироку 01.06.2017, необґрунтоване поновлення строку апеляційного оскарження, порушуватиме основну засаду судочинства закріплену п.1) ч.1 ст.7 КПК України - принцип верховенства права та її складову - правову визначеність.

Так згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 ще 19.04.2016 зверталась з клопотанням про скасування накладений ухвалою Вінницького міського суду від 16.03.2016 арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яку придбала 27.02.2016. Ухвалою Вінницького міського суду від 21.04.2016 року в скасуванні арешту було відмовлено (т.3 а.с.48). Тобто ОСОБА_8 з 28.03.2016 року відомо, що на квартиру накладено арешт в зв`язку з кримінальним переслідуванням ОСОБА_7 і в його скасуванні відмовлено до прийняття рішення в кримінальному провадженні по суті.

Вирок щодо ОСОБА_7 постановлено ще 01.06.2017 року, який було внесено до ЄДРСР та направлено на виконання до ДВС м.Миколаїв ще 29.12.2017 (т.4 а.с.157), а посилання ОСОБА_8 , що копію вироку вона отримала 26.05.2018 нічим не підтверджено: в справі відсутні будь-які супровідні на її ім`я.

Такими чином Суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 було достеменно відомо про накладений арешт на квартиру в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , однак вирок щодо нього вона вирішила оскаржити більш ніж через рік, з посиланням на дату отримання копії вироку, не підтвердивши це доказами.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України

у х в а л и л а :
в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2017 відмовити.

Апеляційну скаргу повернути апелянту разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4