Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України,

встановила :

Цим вироком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий востаннє 11 червня 2010 року Рівненський районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком 8 років, визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 10 (десять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу з 12 січня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла на момент затримання засудженого) зарахувати у строк відбутого покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 12 січня 2017 року по 20 червня 2017 року (останній день дії Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання"), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. З 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Знято арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2017 року, яке було вилучене під час огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки "Nokia", ІМЕІ НОМЕР_1 , типу моноблок, чорно-сірого кольору; грошові кошти: дві купюри номіналом 50 грн., (РЕ 6112044; ФЕ 3359943), одну купюру номіналом 100 грн. (ЗФ 1734867) та одну купюру номіналом 1 грн. (УГ 0649180), що упаковано в пакет НП № 0020167; одяг, що добровільно виданий ОСОБА_6 , а саме: чоловічі штани чорного кольору з ременем чорного кольору, зі слідами забруднення, упаковані в ЕП № 1649558; кросівки чоловічі чорно-сірого кольору з шнурівками, із слідами зносу, упаковані в ЕП № 1649559; куртку чорного кольору зі смужками та куртку бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору невідомого походження, що упаковані в ЕП № 2022366; кофтину темно-зеленого кольору зі слідами бурого кольору та кофтину світло-зеленого кольору, упаковані в ЕП № 2022365.

Також судом вирішено долю речових доказів у справі та питання процесуальних витрат.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за те, що він 08 січня 2017 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку по місцю свого проживання, що знаходиться по АДРЕСА_1 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, в житловій кімнаті вищевказаного житлового будинку умисно завдав руками ОСОБА_8 не менше одинадцяти ударів по голові. Внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_8 спричинено наступні тілесні ушкодження: внутрішньочерепну травму у вигляді крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, масивних просторих крововиливів у м`які тканини голови, два просторих синця та одинадцять саден на обличчі. Всі вищенаведені тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 певний час перебував в свідомості, самостійно переміщався по житловому будинку.

Після спричинення тілесних ушкоджень і до моменту настання смерті ОСОБА_8 медична допомога йому не надавалась.

В результаті спричинення зазначених вище тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть ОСОБА_8 .

Дій ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не погодившись з вироком суду оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 . Свою позицію мотивує доводами, що: 1) обставина, яка обтяжує винність ОСОБА_6 вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, є припущенням суду і не ґрунтується на зібраних та досліджених матеріалах; 2) висновки суду щодо винуватості його підзахисного не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема протиріччя у висновках експертів щодо кількості заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 заподіяння за твердженням суду тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ударами рукою в кількості не менше 11, а за висновком експерта №23 від 10.02.2017 року виявлення на тілі ОСОБА_8 «ряду різноманітних ушкоджень внаслідок багаторазових (не менше 17) травматичних впливів тупих предметів, що властиво для побиття - нанесення в ділянки тіла руками, ногами (в тому числі у взутті) з силою достатньою для їх спричинення», й таким чином незрозуміло хто ще наносив не менше 6 ударів ногами в голову потерпілого, якщо ОСОБА_6 ногами не бив?; 3) покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого а саме судом призначено максимальне покарання, передбачене у санкції інкримінованої статті закону (висновок щодо негативної характеристики обвинуваченого не ґрунтується на матеріалах справи); 4) суд, зазначивши про зарахування попереднього ув`язнення лише до 21.06.2017 року, не вказав у редакції якого закону застосував положення ч.5 ст.72 КК України, зараховуючи до 20.06.2017 року такий строк із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, - а не як підлягає зарахуванню за увесь період (з 21.06.2017 року також) по день набрання вироком законної сили, - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; 5) правові підстави для стягнення з ОСОБА_6 витрат на проведення судових експертиз відсутні, вимоги щодо стягнення витрат у сумі 33 645,01 грн. повинні бути виключені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які під час апеляційного розгляду підтримали вимоги викладені ними у апеляційній скарзі, думку прокурора який заперечив щодо вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого та просив залишити вирок суду в силі як обґрунтований і законний, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Що стосується доводів захисника про те, що висновки суду щодо винуватості його підзахисного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину за ч.2 ст.121 КК України не відповідають фактичним обставинам справи а саме наявні протиріччя у висновках експертів щодо кількості заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , то колегія суддів розцінює таку позицію як реалізацію права на захист, адже вказані твердження у ході апеляційного перегляду рішення місцевого суду за обвинуваченням ОСОБА_6 згідно ч.2 ст.121 КК України - не підтвердилися.

Так, проведеними судово-медичними, судово-імунологічними та судово молекулярно-генетичними експертизами підтверджується наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між заподіянням ОСОБА_6 . ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та настанням смерті ОСОБА_8 , встановлено механізм нанесення тілесних ушкоджень та обставини їх спричинення ОСОБА_6 ОСОБА_8 .

Зокрема, з висновку №24 від 10.01.2017 року судово-медичної експертизи вбачається, що у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження на поверхнях пальців лівої та правої кистей рук, які виникли від дії тупого (тупих) предметів та відносяться легких тілесних ушкоджень, й могли виникнути не менше як від семи травматичних дій при різних обставинах, як в результаті вдаряння рук об тупий предмет, так і в наслідок дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку обох кистей, виникнення даних тілесних ушкоджень 08.01.2017 року не виключається. (а.с.83 т.1)

Згідно висновку №23 від 10.02.2017 року судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_8 було спричинено наступні тілесні ушкодження: внутрішньо черепну травму у вигляді крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, масивних просторих крововиливів у м`які тканини голови, два просторих синця та одинадцять саден на обличчі; крім того виявлено поєднувану закриту тупу травму грудей і живота у вигляді перелому 7-10го лівих ребер, крововиливів у підлягаючі м`які тканини, а також субкапсулярних тріщин на нижній поверхні лівої долі печінки, крововиливу по зовнішньому краю м`язової частини лівого купола діафрагми та синця в їх проекції; також на тілі ОСОБА_8 виявлено два синці на правій руці, один синець на лівій та один на проекційному рилі лівої клубової кістки.

Експертом у висновку з`ясовано, що виявлена у ОСОБА_8 травма голови була спричинена багаторазовою дією тупих предметів з обмеженою поверхнею, а численні ушкодження голови, які є слідами прикладання сили і, в свою чергу, обумовили виникнення черепно-мозкової травми не можуть розглядатися окремо. За ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, вказані тілесні ушкодження ділянки голови, стосовно живих осіб, відносяться до тяжких.

Решта ушкоджень у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 не перебувають і, стосовно живих осіб поєднана закрита тупа травма грудей і живота відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а синці верхніх кінцівок та ділянки тазу до легких тілесних ушкоджень.

Види виявлених на тілі ОСОБА_8 ушкоджень свідчать про дію тупих предметів. Також, згідно вказаного висновку експерта - наявні підстави стверджувати про заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок багаторазових (не менше 17) травматичних впливів тупих предметів з обмеженою поверхнею властиво для побиття: нанесення численних ударів руками (кулаками), ногами (в тому числі й у взутті), тощо з силою достатньою для спричинення даних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку. Між заподіяною ОСОБА_8 внаслідок побиття травмою голови та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Також згідно вказаного висновку експерта, всупереч доводам апеляційної скарги захисника щодо нанесення не менше 6 ударів ногами в голову потерпілого, якщо ОСОБА_6 ногами не бив, - з`ясовано, що індивідуальні особливості обмежених поверхонь тупих предметів (за якими можна було б їх ідентифікувати) у характері ушкоджень не відобразилось. (а.с.103-107 т.1)

З висновку експерта №104/23 від 12.01.2017 року судово медичної експертизи вбачається, що показання ОСОБА_6 які він дав під час допиту 12.01.2017 року та під час слідчого експерименту 13.01.2017 року, відповідають локалізації та механізму нанесення травми голови, встановленої у ході судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 (а.с.109-112 т.1)

У ході апеляційного розгляду з`ясовано, що відомості які містяться у висновках проведених судових експертиз повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 й сумнівів у колегії суддів не викликають.

Також є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, доводи захисника обвинуваченого про те, що обставина, яка обтяжує винуватість ОСОБА_6 вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, є припущенням суду, оскільки безпосередньо під час слідчого експерименту проведеного з ОСОБА_6 за участі його захисника, ОСОБА_6 пояснив, що після того як познайомився з ОСОБА_8 вони удвох розпивали спиртні напої - горілку, яку взяли у магазині, а також ствердив що перебував у стані сп`яніння. (а.с.33-43 т.2)

Крім того, факт придбання в магазині горілки та продуктів харчування ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в період перед вчиненням злочину підтверджується показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що 06.01.2017 року біля 18 год. в магазин, де вона працює продавцем, що за адресою: АДРЕСА_2 , зайшли ОСОБА_6 та незнайомий їй чоловік особу якого як ОСОБА_8 впізнала за пред`явленими фотознімками, які придбали три пляшки горілки та продукти харчування.

Щодо тверджень захисника обвинуваченого про призначення покарання ОСОБА_6 , яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, а саме призначення судом максимального покарання, передбаченого санкцією інкримінованої йому статті закону, то вони є голослівними й спростовуються наявними в провадженні доказами.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відсутність пом`якшуючих вину обставин, наявність обставин, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, згідно характеристики за місцем проживання (а.с.79 т.2) притягувався до кримінальної відповідальності за здійснення крадіжок та відбував покарання в місцях позбавлення волі, - та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисного нанесення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Що стосується вимог апеляційної скарги захисника про те, що суд неправомірно зарахував строк попереднього ув`язнення лише до 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року зарахував з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, - а не як підлягає зарахуванню за увесь період (з 21.06.2017 року також) по день набрання вироком законної сили, - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то наведені вимоги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи була застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Отже, строк попереднього ув`язнення, відповідно до вимог вказаного закону, слід рахувати з 12.01.2017 року - моменту обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що судом першої інстанції належно враховано при постановленні судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав сили 21.06.2017 року попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

А тому, з 21.06.2017 року строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду й доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності правових підстав для стягнення з ОСОБА_6 витрат на проведення судових експертиз.

Так, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За таких обставин колегія суддів не знайшла підстав для зміни вироку суду.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді :

__________ ____________ __________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3