Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1631/18
Провадженя 1-кп/480/272/18
ВИРОК
Іменем України

26 вересня 2018 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000454, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Матіясове Березанського району Миколаївської області, українця, громадянин України, з середньою освітою, студента Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
встановив:
Формлювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
На початку лютого 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 через всесвітню мережу інтернет за допомогою соціальної мережі Вконтакті знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу посвідчень водія. Шляхом переписки приватними повідомлення з невідомою йому особою, ОСОБА_4 замовив собі посвідчення водія, одночасно узгодивши оплату вартості підробленого посвідчення у розмірі 6500 грн та надіславши фотокопії свого паспорту та ідентифікаційного коду для внесення даних до підробленого посвідчення водія.
Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, внесла неправдиві відомості до посвідчення водія НОМЕР_1 від 14 лютого 2018 року.
14 лютого 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , перебуваючи у м.Одеса по вул.Аеропортівській, неподалік Управління Державтоінспекції ГУМВС України, МРЕО-2, особисто отримав від невставноленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія НОМЕР_1 , при цьому здійсним готівковий розрахунок у розмірі 6500 грн.
21.06.2018 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_4 , рухаючись по трасі М-14 Одеса-Мелітопіль-Новоазовськ, неподалік с.Половинки Миколаївського району Миколаївської області, на автомобілі Volvo-240, 1983 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками патрульної поліції та на законну вимогу останніх пред`явити документи, достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, а саме, не отримавши відповідних теоретичних та практичних навичок водіння у спеціально призначених для цього закладах, не склавши відповідні іспити у державній установі, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій надав посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке згідно висновку експерта №361 від 16.08.2018 року не відповідає аналогічним посвідченням, що знаходяться в офіційному обігу на території України. При огляді посвідчення водія ОСОБА_4 було вилучене працівниками патрульної поліції.
Відповідно до довідки, виданої 28.07.2018 року Регіональним сервісним центром в Одеській області Територіальним сервісним центром №5141 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно бази даних національної автоматизованої інформаційної системи МВС України посвідчення водія на території України не отимував.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
У даному кримінальному провадженні 23 серпня 2018 року між прокурором ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст.358 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Крім того, прокурор ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.
Прокурор 0у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.358 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 серпня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000454 між прокурором ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання штраф розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн 00 коп.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи, підтверджені документально у розмірі 1144 (тисяча сто сорок чотири) грн 00 коп (Миколаївський НДЕКЦ МВС України р/р 7675 Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172, ).
Речовий доказ посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке передане до Миколаївського НДЕКЦ МВС для проведення експертизи знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_6

26.09.2018