н/п 1-кс/640/6186/18
"19" червня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 за запитом компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про арешт майна,
18 червня 2018 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , за запитом компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якому вона просить накласти арешт на майно, яке вилучено 14.06.2018 під час обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- ноутбук «Lenovo», серійний номер АВ 20975600;
- мобільний телефон Samsung J-3 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім картою оператора Київстар з номером НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон Sony E 2312 IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з сім картою оператора Київстар з номером НОМЕР_6 , з сім картою оператора МТС з номером НОМЕР_7 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 08.06.2018 до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшов запит компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина про надання правової допомоги у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Прокуратура міста Дрезден Федеративної Республіки Німеччина звернулась до Головного слідчого управління Національної поліції України на основі Європейської конвенції від 20 квітня 1959 року про взаємну допомогу у кримінальних справах.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , який діє під кодовим найменням «ексемпшен» за допомогою інформаційно-технічної системи (панель, база даних), яка охоплює замовлення товарів шляхом кредитних карток, які отримані незаконним шляхом і рахунків „РауРа1, поставці різними товарними агентами в Німеччині і закордоном, збуту через посередників, насамперед в Східній Європі, та наприкінці розподілу прибутку. ОСОБА_5 допомагає ОСОБА_4 , організує відповідну базу даних, програмує веб-сторінки та реєструє окремі домени на своє ім`я. ОСОБА_4 діє в інформаційно-технічній системі під кодовим найменням „admin 1, ОСОБА_5 бере участь в роботі цієї системи під кодовим найменням ,,admin.
З 2011 року ОСОБА_4 вербує так званих «штаферів» «Staffer»), які займаються для нього замовленнями. Вони здобувають для нього невідомим на цей час чином дані кредитних карток або „РауРа1приватних осіб. Існує певна ймовірність, що ці дані купуються в Інтернеті. Під шахрайськими користуванням цих даних замовляються у різних фірм в країні і за кордоном високоцінні товари різного роду, насамперед електроніка.
Невідомі на цей час особи відповідають за вербовку і керування мережою агентів по пакетам, насамперед в Німеччині, але серед іншого також в Данії. Ці керівники агентів по пакетам називаються «дроповодами» англ. Dropholder). Агенти по пакетам позначаються як «дропси». Як правило, це особи, які в Інтернеті вербуються шляхом пропонування роботи, або такі, які свого роду шляхом LoveScam притягаються до того, щоб отримувати пакети від фірм посилторгу та відправляти їх далі. Агенти по пакетам діють рівно один місяць. На початку їм шахрайським шляхом обіцяють довготривалу, цікаву та зручну роботу. Фактично вони не отримують, як правило, ніякої платні. «Штаферам» направляється певна кількість агентів по пакетам. При їх замовленнях вони мають звертати увагу на те, щоб ці агенти по пакетам отримали відповідні пакети. При цьому окремі агенти обслуговуються різними «штаферами».
Відповідно з базою даних «штафер» замовляє з даними кредитної карточки у різних фірм товари свого вибору або ж за вказівкою через базу даних. Це залежить від того, у якого на думку окремого «штафера» можна добре замовляти, а також від того, чи можна добре продати на стороні збуту. При чому «штафер» як замовник вказує дані особи, яка була ним завербована до цього як агент по пакетам. Ці в свою чергу отримають вказівки відкрити пакети, перевірити їх зміст та наклеїти на них іншу поштову етикетку посилки, яка була так само оплачена викраденими даними кредитної карточки. За вказівкою «штаферів», які отримують агентів по пакетам через базу даних, вони відправляють пакети особам, які їм невідомі, насамперед в східноєвропейському закордоні, але також і в Фінляндію, Англію, Італію, Грецію та інші країни.
Стосовно цих іноземних отримувачів мова йдеться, як правило, про цих самих агентів по пакетам, які в свою чергу передають пакеті так званим «баєрам» англ. Buyer). На відміну від німецьких «дропсів» вони отримають незначну плату. Як правило вони не посилають товари далі, а тільки передають їх «баєрам» особисто, при чому їм невідомо, хто точно стоїть за особою «баєра».
«Баєр» має право продати товар, по меншій мірі частину товару, на власний рахунок, при чому здається, що його частка в різних країнах буває різною. Частину виручки або частину товару «баєр» пересилає знов-таки обвинуваченому, адміністратору вище названої бази даних. При пересилці грошей мова йдеться виключно про користування готівкою, або ж про переказ грошей через „Bitcoins, „Webmoney тощо. «Штафер» в свою чергу отримує наприкінці свою платню. Вона залежить від ціни та роду товару. За особливо бажані продукти „Арр1е виплачується, наприклад, 35%, а за просту одежу тільки 15%.
ОСОБА_4 як адміністратор забезпечує названій базі даних безперебійну функцію окремих частин, так що в їх розпорядженні мається достатньо «дропсів», замовлення забезпечені, а продавці приймають товари і можуть їх продавати. Окрім того, він турбується про потік плати від прибутку продавців до «штаферів». Частину виручки з товарів він залишає собі і фінансує тим самим своє проживання і проживання родини. Він шукає окрім того в сіті, в особливості в форумах, інших «штаферів», які займаються для нього замовленнями на основі даних кредитних карток (,,carden). Одночасно він гарантує «Штаферам», що замовлені товари будуть дійсно прийняті, так що оплата забезпечена. Окрім того, він інформує «штаферів» про те, які товари є бажаними або які можна добре продати.
Обвинувачений ОСОБА_7 програмує інформаційно-технічну систему разом з обвинуваченим ОСОБА_8 або для нього. Найпізніше з 18.05.2015 в його розпорядженні знаходяться так звані «кореневі привілеї» (,,Rootrechte ) системи, що означає, що він може контролювати всі управління програмою та всі перебіги програми. По меншій мірі з січня 2013 року він провів програмні роботи для обвинуваченого ОСОБА_4 . Він проводив через виклик базових програмних структур адміністративну діяльність в інформаційно-технічній системі. Він сконфігірував по меншій мірі сторінку panel.logistikfrt.com і в значній мірі приймав участь в побудові такої ж самої діяльності в США на сторінці uss-design.com.
По меншій мірі, в час з 18.08.2014 до 28.11.2017 обвинувачений ОСОБА_4 при підтримці обвинуваченого ОСОБА_7 забезпечив таким чином, що по меншій мірі в 25.826 випадках різні «штафери» замовили товари з середньою вартістю в 500,00 ЄВРО. Ці товари були поставлені агентам по товарам, які приведені в списку. Збиток, який виник при цьому, не можна на цей час точно оцінити в цифрах, але все ж таки становить 12,5 міліонів ЄВРО.
Ця IP-адреса була окрім того використована тими, хто входив на рахунок Webmoney НОМЕР_10 . Там також була вказана електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 та рахунок (аккаунт) відносився до ОСОБА_9 . Вона мешкає на АДРЕСА_2 . Це має бути прийнятим за те, що рахунок належить обвинуваченому, бо з цього рахунку регулярно здійснювались платежі, які треба віднести до «ексемпшена».
ОСОБА_10 та ОСОБА_5 обвинувачуються дільничним судом м. Дрезден від 12.04.2018 у скоєнні кримінальних правопорушень, а саме: в шахрайстві на промисловій основі і в рамках групи або ж за комп`ютерне шахрайство згідно з додатком, а також за відмивання грошей в особливо тяжкому випадку згідно з параграфами 261 абзац 1, номер 4а, абзац 4, 263 абзац 1, абзац 3, абзац 5, 263а абзац 1 і 2, 53 Кримінального уложення.
14.06.2018 під час обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлене та вилучене наступне майно, а саме:
- ноутбук «Lenovo», серійний номер АВ 20975600;
- мобільний телефон Samsung J-3 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім картою оператора Київстар з номером НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон Sony E 2312 IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з сім картою оператора Київстар з номером НОМЕР_6 , з сім картою оператора МТС з номером НОМЕР_7 .
Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що вилучені мобільні телефони та ноутбук належать йому.
Як зазначено слідчим, вилучені мобільні телефони та ноутбук містять в собі інформацію про діяльність між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у всесвітній мережі Інтернет, яка вказана у запиті компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина, у зв`язку із чим вони є доказом кримінального правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 дільничним судом м. Дрезден від 12.04.2018.
Вилучення вказаних предметів було метою проведення обшуку згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2018, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
Слідчим зазначено, що з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення ОСОБА_5 можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, орган досудового розслідування просить накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання без її участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не з`явився; через слідчого ОСОБА_3 до суду надано заяву від ОСОБА_5 про розгляд поданого слідчим клопотання за його відсутності, заперечуючи проти накладення арешту на вилучене під час проведеного за його місцем мешкання обшуку майно.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області розглянуто запит компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина про надання правової допомоги у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з якою ОСОБА_10 та ОСОБА_5 обвинувачуються дільничним судом м. Дрезден від 12.04.2018 у скоєнні кримінальних правопорушень, а саме: в шахрайстві на промисловій основі і в рамках групи або ж за комп`ютерне шахрайство згідно з додатком, а також за відмивання грошей в особливо тяжкому випадку згідно з параграфами 261 абзац 1, номер 4а, абзац 4, 263 абзац 1, абзац 3, абзац 5, 263а абзац 1 і 2, 53 Кримінального уложення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 568 КПК України на підставі запиту про міжнародну правову допомогу відповідні органи України проводять передбачені цим Кодексом процесуальні дії, а також інші передбачені спеціальним законом дії з метою виявлення та арешту майна, грошей і цінностей, отриманих злочинним шляхом, а також майна, яке належить підозрюваним, обвинуваченим або засудженим особам. За запитом запитуючої сторони виявлене майно: 1) може бути передане компетентному органу запитуючої сторони як доказ у кримінальному провадженні з дотриманням вимог статті 562 цього Кодексу або для повернення власнику; 2) може бути конфісковане, якщо це передбачено вироком чи іншим рішенням суду запитуючої сторони, які набрали законної сили.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довела наявність вважати, що з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 14.06.2018 р. в період часу з 07-24 год. до 08-45 год. під час проведення на підставі ухвали слідчого судді від 13.06.2018 р. обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання запиту компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина про надання правової допомоги у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , майні, що належить останньому, та яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372, 568 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 за запитом компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 14.06.2018 під час обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- ноутбук «Lenovo», серійний номер АВ 20975600;
- мобільний телефон Samsung J-3 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім картою оператора Київстар з номером НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон Sony E 2312 IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з сім картою оператора Київстар з номером НОМЕР_6 , з сім картою оператора МТС з номером НОМЕР_7 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову прокуратуру міста Дрезден Федеративної Республіки Німеччина.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1