ЄУН № 337/738/17
Провадження №1-кс/337/915/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 і його представника адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

17.07.2018 року заявник ОСОБА_3 , представник заявника адвокат ОСОБА_4 , звернулись до суду з клопотанням, про скасування застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що на даний час суттєво змінилися обставини, та відпала необхідність у накладеному арешті. Крім того, наявність такого обтяження перешкоджає заявнику реалізувати свої спадкові права щодо вказаної квартири.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, про скасування арешту не заперечує.

На підставі ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не проводилось.

Дослідивши надані матеріали та клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2017 року ЄУН №337/738/17 Провадження №1-кс/337/297/2017, в рамках кримінального провадження №0002966 від 24 вересня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості 16.09.2016 року, на підставі договору купівлі-продажу належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

При цьому, заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 року у справі ЄУН №337/692/17 провадження №2/337/594/2017 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позов задоволено. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , у реєстрі №880 від 16 вересня 2016 року, засвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 .
На даний час ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки нотаріуса, квартира АДРЕСА_1 входить до складу спадкового майна.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Ухвала про арешт майна мотивована тим, що шахрайські дії невідомих осіб були спрямовані на заволодіння майном, а саме квартирою, яка є предметом злочину. Постановою слідчого Хортицького ВП ОСОБА_9 від 08.12.2016 року квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом по справі.
ОСОБА_3 син ОСОБА_8 , якому на момент смерті належала квартира, не був присутній в судовому засіданні під час вирішення питання про накладення арешту.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Разом з цим, відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
На цей час ОСОБА_3 реалізує свої спадкові права щодо вказаної квартири, що підтверджується наданими суду матеріалами.
Викладені обставини свідчать, що у справі зменшилися ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, як підстави для подальшого втрачання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням наведеного, клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 131, 174 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2017 року(ЄУН №337/738/17 Провадження №1-кс/337/297/2017), в рамках кримінального провадження №0002966 від 24 вересня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку попереднього власника ОСОБА_5 скасовано(витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 89708687, дата держреєстрації 15.06.2017 року, підстава рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 року у справі ЄУН №337/692/17 провадження №2/337/594/2017).
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1