Дата документу 04.09.2018
Справа № 334/5960/17
Провадження № 1-кп/334/231/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, не має на утриманні дітей, має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
-10.02.1996 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з додатковим заходом у вигляді конфіскації майна;
-20.06.2001 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.15, ч.2 ст.153, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 296, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 роки з додатковим заходом у вигляді конфіскації майна. Звільнився 19.08.2006 по відбуттю строку покарання;
-16.07.2008 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст.342, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з додатковим заходом у вигляді конфіскації майна. Звільнився 16.01.2014 по відбуттю строку покарання;
-29.12.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 роки з додатковим заходом у вигляді конфіскації майна. Звільнився 27.01.2017 умовно-достроково з не відбутим строком 9 місяців 9 днів,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 № 0003802, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч.2 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, оскільки судовий розгляд у справі не закінчено, а крім того, відсутні підстави змінювати запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який. Обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на свідка, вчинити інший злочин.
ОСОБА_5 заперечував.

Захисник заперечувала, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховує також і практику Європейського суду з прав людини.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінальних правопорушеннях, за який КК України передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Крім цього відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Також суд враховує і вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоев проти України»), а саме, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, оскільки його раніше було засуджено за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, та після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знов вчинив новий умисний тяжкий злочин.
Крім того, розгляд справи ще триває, у судовому засіданні не допитані всі свідки, а тому існує ризик того, що знаходячись на свободі, обвинувачений зможе впливати на свідка.
Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час, у судовому засіданні, ще не допитані свідки, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на два місяці.
Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, ч.3 ст.331, ч. 3 ст. 383 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 03.11.2018 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1