Провадження № 11-сс/792/237/18
Справа № 688/567/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
доповідача-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні №0000147 про арешт майна.
Накладено арешт на автомобіль марки «Renault» моделі «Megane coupe 1.6 КАТ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », Польської реєстрації та заборонено ОСОБА_9 користуватися і розпоряджатись даним майном.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що для арешту майна є правові підстави, слідчим і прокурором наведено достатньо доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
28 лютого 2018 року автомобіль марки «Renault» моделі «Megane coupe 1.6 КАТ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », Польської реєстрації визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000147, як речовий доказ, оскільки на ньому містяться сліди кримінального правопорушення або ж він може бути знаряддям вчинення злочину.

В подальшому, під час досудового розслідування, може виникнути потреба в проведенні певних слідчих дій, у зв`язку з чим виникла необхіднісь в арешті вище перерахованого майна, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до його зникнення, або пошкодження.
В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та повернути автомобіль в його користування.
Посилається на те, що при вилученні автомобіля жодний протокол не складався. Вилучення відбулось 26.02.2018 року, в денний час, а не в 22:30 28.02.2018 року.
Вказує, що при розгляді клопотання слідчого Шепетівського ВП ОСОБА_10 , в приміщенні суду міста Шепетівки 03.03.2018 року щодо арешту автомобіля, він, як особа, яка користувалася даним автомобілем, на засідання суду не викликалась, чим було його позбавлено можливості надати покази безпосередньо в залі судового засідання. В подальшому йому не надали копію ухвали про арешт майна від 03.03.2018 року, чим позбавили можливості на вчасне її оскарження.

Даний автомобіль йому не належить, він ним тимчасово користується на підставі доручення, термін дії якої закінчується у 2018 році.

Арешт автомобіля фактично залишив його без засобів для існування, так як він працював та заробляв кошти перевезенням пасажирів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що підозрюваному ОСОБА_9 слід поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що, в ніч на 07.02.2018 року, невстановлена особа, шляхом зриву металевої решітки, проникла в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала, продукти харчування та електротехніку у вигляді квадрокоптерів, павербанків, чим завдала ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму близько 10 000грн.

Постановою слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 28 лютого 2018 року автомобіль марки «Renault» моделі «Megane coupe 1.6 КАТ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », Польської реєстрації визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000147, як речовий доказ, оскільки на ньому містяться сліди кримінального правопорушення або ж він може бути знаряддям вчинення злочину.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Виходячи, як з цих положень закону, так із завдань та мети арешту майна у кримінальному провадженні, визначених у цих же нормах закону, слідчий суддя підставно задовольнив клопотання слідчого, навівши в ухвалі докладне обґрунтування такого рішення.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказаний автомобіль, оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст. 170 КПК України.

Твердження апеляційної скарги про те, що арешт автомобіля фактично залишив ОСОБА_9 без засобів для існування, так як він працював та заробляв кошти перевезенням пасажирів, що призводить до його скрутного становища, в даному випадку, висновків слідчого судді, про необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль, з метою забезпечення його збереження, запобігання можливості пошкодження та його відчуження, як речового доказу не спростовують.

Доводи апелянта з приводу того, що вказаний автомобіль вилучався 26.02.2018 року, в денний час, за допомогою евакуатора, а не 28.02.2018 року о 22 годині 30 хвилин є необгрунтованими і спростовуються дослідженими колегією суддів матеріалами кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Судді: