Справа № 357/4247/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №4 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, проживаючого за рахунок тимчасових джерел заробітків, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:
29 листопада 2016 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Форд» під`їхав до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 та припаркувавши його біля під`їзду вказаного будинку, вийшов із автомобіля та почув крики в свою адресу від невідомих йому чоловіків, які йшли в його сторону, одним із яких був ОСОБА_6 . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла розмова, яка переросла в конфлікт та штовханину. У подальшому, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно, наніс останньому один дар кулаком правої руки в область верхньої щелепи спереду.

У результаті умисних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді повного вивиху одного зуба зліва, рана на верхній губі зліва, синці на нижній губі та щоках, струс головного мозку, уламкового перелому альвеолярного відростка протягом 1 2 зубів на верхній щелепі зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості так, як для повного зрощення перелому необхідний тривалий строк - більш ніж 3 тижні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав, стверджує, що умислу на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому у нього не було. Вказані тілесні ушкодження потерпілий отримав в результаті падіння в ході їх боротьби. Щодо обставин вчинення злочину зазначив, що коли з дружиною підходив до під`їзду будинку, то потерпілий паркував свій автомобіль біля під`їзду, здаючи заднім ходом. При цьому обвинувачений йшов попереду, а дружина - дещо позаду опинившись біля задньої частини автомобіля, який, рухаючись, трохи штовхнув її. Після цього обвинувачений, який на той момент вже підійшов до дверей під`їзду, повернувся та підійшовши до передньої частини автомобіля поклав руку на капот та зробив зауваження водію з приводу необережного керування автомобілем. Потерпілий, вийшовши з автомобіля підійшов до обвинуваченого та двома руками схопив його за одяг, потягнувши на себе. У відповідь обвинувачений також схопив потерпілого і вони почали боротись та кілька разів падали на землю. Під час боротьби обвинувачений ударів не наносив. Стверджує, що потерпілий в момент конфлікту був у стані сп`яніння. Цивільний позов прокурора визнав. Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди визнав та не визнав у частині моральної шкоди.

Незважаючи на невизнання своєї вини вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доведена повністю наданими прокурором доказами у їх сукупності: показаннями потерпілого та свідків, досліджених судом, документами - протоколами слідчих дій та процесуальними рішеннями з додатками у вигляді фото таблиць; висновками судових експертиз.

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до яких 29.11.2016 року він приїхав на власному автомобілі до будинку матері своєї дружини за адресою АДРЕСА_3 . Коли припаркував автомобіль та виходив з нього почув нецензурну лайку та до нього підійшли двоє незнайомих йому чоловіків та один з них, а саме обвинувачений наніс удар кулаком йому в обличчя. З висловлювань обвинуваченого потерпілий зрозумів,що їх дії були обумовлені тим, що він ніби то наїхав на жінку. Після нанесення удару ОСОБА_6 йому також став наносити удари по голові інший чоловік. Потерпілий зателефонував дружині та повідомив про бійку та вона повідомила, що викликала поліцію.
Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких, він проживає у квартирі АДРЕСА_4 на 3 поверсі. Восени, у вечірній час, дати не пам`ятає, перебуваючи у себе вдома він почув крики у дворі виглянувши він побачив, як кілька чоловік нецензурно лаялися з хлопцем та його дружиною. Усі щось доказували один одному. Він викликав поліцію. Коли вийшов на вулицю то впізнав ОСОБА_6 , його дружину та ОСОБА_5 . Останній був з побитим лицем, у крові в районі носа та бороди.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких остання 29.11.2016 року приблизно о 19 годині перебувала вдома у матері за адресою: АДРЕСА_5 , що на 8 поверсі та чекала чоловіка ОСОБА_5 .. Вікна кухні входять у двір. У вікно вона побачила ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , його дружину та ще якогось чоловіка, Побачила як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 удар правою рукою в район рота. В момент нанесення удару ОСОБА_6 стояв спиною до під`їзду, а ОСОБА_5 лицем та водночас спиною до автомобіля. Від удару ОСОБА_5 упав на землю. Стверджує, що жінка та чоловік які були присутні при цьому нічого не робили. Вона відразу вибігла на вулицю.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких 29.11.2016 року приблизно о 17 годині вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , та його другом ОСОБА_12 йшли до них додому у будинок за адресою: АДРЕСА_3 . Коли вони підходили до під`їзду то там під під`їздом паркувався автомобіль, який, здаючи заднім ходом штовхнув її, на що її чоловік ударив рукою по капоту. Після нанесення удару вона почула на їх адресу нецензурну лайку. Між її чоловіком та водієм почалося з`ясування стосунків, штовханина. Було слизько і ОСОБА_5 падав 2-3 рази на бордюр. Стверджує, що останній був у нетверезому стані. Хто, кому і які удари наносив не бачила.

- заявою від 06.12.2016 року, у якій ОСОБА_5 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які 29.11.2016, приблизно о 19 год. біля 4 під`їзду, будинку АДРЕСА_3 нанесли тілесні ушкодження. (а.с. 101)
-висновком експерта №119/д від 17.03.2017 року, відповідно до якого при вивченні медичної документації ОСОБА_13 1990 року народження, знайдені наступні ушкодження: повний вивих 1 зуба зліва, рана на верхній губі зліва; синці на нижній губі та щоках; струс головного мозку, уламковий перелом альвеолярного відростка протягом 1 2 зубів на верхній щелепі зліва. Описані тілесні ушкодження заподіяні тупими предметами можливо у строк, указаний у постанові. Дані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більш ніж 3 тижні. (а.с.102)

-висновком експерта №137/д від 27.03.2017 року, відповідно до якого не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень на обличчі та голові у ОСОБА_13 за обставин, вказаних ним як у протоколі допиту потерпілого від 16 грудня 2016 року так і в протоколі проведення слідчого експерименту від 12 березня 2017 року. (а.с. 107)
-висновком експерта №196/д від 14.04.2017 року, відповідно до якого всі перераховані в п. № 1 підсумків висновку експерта № 119/д від 17-23 березня 2017 року не вкладаються у механізм їх виникнення при падінні з положення стоячи (при падінні з висоти власного зросту). (а.с. 111)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2017 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 показав характер та механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, зокрема вказав, що обвинувачений кулаком правої руки наніс йому удар в область його щелепи спереду та від даного удару йому було вибито передні зуби. (а.с.103-106).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2017 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_5 показала характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченим, зокрема вказала, що обвинувачений кулаком правої руки наніс удар в область щелепи потерпілого спереду. (а.с.108-110).

За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого в частині механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та що їх заподіяння носило неумисний характер. Виходячи з досліджених судом наведених вище висновків експертиз у сукупності з даними, зафіксованими у протоколах слідчих експериментів як з потерпілим, так і зі свідком суд приходить до однозначного висновку, що тілесні ушкодження були завдані виключно активними діями обвинуваченого, шляхом нанесення удару кулаком правої руки в спереду. Вказаний механізм свідчить виключно про умисний характер заподіяння тілесного ушкодження.

Суд звертає увагу, що відповідно до наведених висновків судових експертиз механізм отримання потерпілим тілесних ушкоджень за обставин описаних обвинуваченим та свідком ОСОБА_11 , тобто від падіння з висоти власного зросту виключається. Вказані висновки експертів будь - якими іншими об`єктивними доказами не спростовані та не викликають у суду будь-яких розумних сумнівів.

Суд також звертає увагу, що потерпілий в момент конфлікту не перебував у нетверезому стані як на це вказують обвинувачений та свідок ОСОБА_11 . Їх показання повністю спростовуються висновком експерта №119/д від 17.03.2017 року, в описовій частині якого зазначено, що при поступленні 29.11.2016 року хворого до лікарні проведено тест на алкоголь. Результат тесту 0,00 %0.

Таким чином позицію обвинуваченого щодо обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень суд розцінює як форму захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов до висновку, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої обвинувачений умисно наніс потерпілому один удар кулаком руки в обличчя чим заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ч.1 ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 вчинив закінчений умисний злочин середньої тяжкості, проти здоров`я особи, посягнувши тим самим на найвищу в Україні соціальну цінність, гарантовану ст.ст. 3, 27 Конституції України. Заподіюючи потерпілому тілесне ушкодження, обвинувачений застосував небезпечний для життя спосіб у вигляді нанесення удару в життєво-важливий орган. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді фізичної шкоди здоров`ю потерпілого.

Враховуючи характер вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що хоча вчиненню злочину і передувала неправильна поведінка потерпілого, який, керуючи джерелом підвищеної небезпеки в пішохідній зоні, не був достатньо уважним, водночас подальші дії обвинуваченого є явно не співрозмірними з діями потерпілого. Дослідивши усі надані докази суд дійшов до переконання, що вчинення злочину було обумовлене відсутністю належного рівня культури людського спілкування у обвинуваченого та потерпілого і як наслідок неспроможністю конструктивно вирішити конфліктну ситуацію. Суд бере до уваги, що вчинення злочину не було наслідком сталої антисоціальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується в цілому позитивно, що підтверджено характеристикою офіцера поліції, з якої видно, що обвинувачений громадський порядок не порушує, у сім`ї та з сусідами сварок не вчиняє, зв`язки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя не підтримує. До порушення громадського порядку не схильний та до адміністративної відповідальності не притягувався. Обвинувачений одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2007 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 . На час вчинення злочину не працював. Має постійне місце проживання. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя з міцними соціальними зв`язками.

Суд також враховує, що обвинувачений протягом досудового розслідування та судового розгляду не вживав заходів до відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, хоча під час судового розгляду неодноразово висловлював готовність до відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди потерпілому у межах доведеної в суді та визнав частково позовні вимоги.

З огляду на поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого суд не встановив обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, розмір якого з огляду на усі вищевказані обставини у їх сукупності має бути максимальним. З огляду на вказані обставини суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш суворого виду покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням усіх наведених вище обставин, суд приходить до висновку, про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку максимальної тривалості.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_6 потерпілим у відшкодування 100 000 грн. матеріальної шкоди та моральної шкоди в розмірі 3420 гривень то він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із фізичним болем та стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: повністю визнавши в частині стягнення матеріальної шкоди та не визнав в частині моральної шкоди.

З огляду на викладене вимоги на суму 3 420 грн. підлягає стягненню в рахунок погашення матеріальної шкоди.

Також суд вважає обґрунтованими доводи цивільного позивача що злочином йому було завдано моральну шкоду у вигляді фізичних, душевних та психічних страждань, порушення способу життя, тривалий час на лікування та відновлення здоров`я. З урахуванням ступеня вини відповідача його майнового стану, характеру вчинення злочину суд оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 60 000 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 .

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3 420 (три тисячі чотириста двадцять) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 60 000 (шістдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради та Білоцерківської міської лікарні №1 про стягнення з ОСОБА_6 коштів, витрачених Білоцерківською міською лікарнею №1 на лікування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави кошти, витрачені Білоцерківською міською лікарнею №1 на лікування потерпілого ОСОБА_5 від злочину в сумі 2 878 (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 76 коп.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1