29 жовтня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Христівка Ізяславського району Хмельницької області, із середньою-спеціальною освітою, не працюючої, розлученої, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 05.04.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
29 жовтня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою, якою встановлено, що ОСОБА_4 01.06.2018, близько 11:00 год., перебуваючи в кімнаті №59 в якій тимчасово проживала разом із неповнолітньою ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , прийняла рішення про вчинення крадіжки з метою власного збагачення. Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в кімнаті №59, здійснила крадіжку ноутбука марки «Lenovo G50-30», моделі «80G0», серійний номер: НОМЕР_1 , вартістю 5467 грн. 50 коп., який знаходився на столі в зазначеній кімнаті, та який належить ОСОБА_5 , після чого покинула місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому, 01.06.2018 ОСОБА_4 заклала викрадений ноутбук марки «Lenovo G50-30» в ломбард, а отримані кошти витратила на власні потреби. Вказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5467 гривень 50 копійок.
Такі дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 2 статті 185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, потерпіла також зазначила, що злочин було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, сторони угоди примирилася, шкода відшкодована. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та із застосуванням статті 75 КК України шляхом встановлення іспитового строку тривалості 1 рік та обов`язків передбачених статті 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, тау кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор, потерпіла в судовому засіданні, вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із статтею 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою обвинувачена, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання. Відповідно угоди обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та ступень суспільної небезпеки обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, обставин, які обтяжують покарання не виявлено. Дані обставини є істотними і такими що відповідають дійсності та вимогам угоди і підставою для примиренні обвинуваченої з потерпілою.
Речові докази: викрадене майно відповідно до частини 9 статті 100 КПК України слід залишити потерпілій.
Згідно частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 429 грн. за проведення експертизи, запобіжний захід не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 10, 124, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 29 жовтня 2018 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік і на підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 429 гривень за проведення експертизи.
Речові докази: ноутбук марки «Lenovo G50-30», моделі «80G0», серійний номер: НОМЕР_1 , який переданий потерпілій - залишити у ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1