АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1414/18 Справа № 211/3604/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження №0000541 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 27 квітня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської

області, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та закрити кримінальне провадження. Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновки суду 1 інстанцій не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, ОСОБА_7 пояснював в суді, що у нього давно виникли неприязні відносини з ОСОБА_10 , які прийшли до його додому та почали сильно стукати у двері, а після того як він відкрив їм двері, потерпілі, намагалися увірватися в його квартиру, і почалася обоюдна бійка з ОСОБА_10 , в ході якої вони спричинили один одному тілесні ушкодження. Потерпілу ОСОБА_9 , обвинувачений умисно не бив, а може випадково зачепив рукою, під час бійки, коли вона стала між ними.

Крім того, зазаначає в апеляційній скарзі, що в показаннях потерпілих та свідків є розбіжності, так потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 в своїх поясненнях зазначили, що в під`їзді було багато людей, у тому числі три слюсарі, а свідок ОСОБА_12 , пояснила, що коли вона підійшла до під`їзду, то побачила бійку між чоловіками, свідок ОСОБА_13 , також підтвердила, що чула тільки голоси обвинуваченого ОСОБА_7 , дітей та жінок.

В заперечені на апеляційну скаргу захисника, прокурор просить залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, зазначаючи, що в ході судового засідання судом всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, в тому числі надані безпосередньо у судовому засіданні покази потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 .

Вироком Довгінцевського районного суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 131,77 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 2570,64 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 04 березня 2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись на східцевому майданчику, першого поверху, другого під`їзду, будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_9 , за мотивами неприязні до неї, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проявляючи агресію, умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс гр. ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки зжатою в кулак в область обличчя а саме в область носу. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення гр. ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, умисно наніс останній один удар правою ногою в область правого плеча. В результаті своїх злочинних дій гр. ОСОБА_7 спричинив гр. ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу, які згідно висновку експерта № 467 від 15 березня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні, а також тілесні ушкодження у вигляді: забою ділянок м`яких тканин обличчя, синців обличчя і правого плеча а також саден обличчя, які згідно висновку експерта № 467 від 15 березня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають не значні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.
Крім того, ОСОБА_7 , 04 березня 2016 року, приблизно о 16 год. 05 хв., знаходячись на східцевому майданчику, першого поверху, другого під`їзду, будинку АДРЕСА_3 , де спричинив тілесні ушкодження гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же момент до гр. ОСОБА_7 підійшов гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився там же, та зробив гр. ОСОБА_7 обґрунтоване зауваження щодо припинення протиправних злочинних дій відносно гр. ОСОБА_9 .
Почувши зауваження, гр. ОСОБА_7 відреагував агресивно, в результаті чого між ним та гр. ОСОБА_10 сталася сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у гр. ОСОБА_7 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_10 , за мотивами неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проявляючи агресію, умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс гр. ОСОБА_10 не менше трьох ударів руками зжатими в кулак в область обличчя, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носу, пара орбітальної гематоми ліворуч, які згідно висновку експерта № 686 (568-16) від 14 квітня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу захисника, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечувала проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому його визнано винним за викладених у вироку обставин, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_9 , показала, що між нею та обвинуваченим виникла суперечка, під час якої ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження, в область носу від якого пішла кров та вона почала кричати, потім ОСОБА_7 вдарив її своєю ногою по руці і вона впала на підлогу та була госпіталізована до лікарні.
Потерпілий ОСОБА_10 , пояснив, що ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 по обличчю, а коли пішла кров і остання почала кричати, ОСОБА_16 намагався затягнути її в квартиру, а він став відтягувати сестру назад, в ході чого ОСОБА_7 штовхнув її, ОСОБА_9 впала на підлогу де ОСОБА_7 вдарив її ногою по руці, а потім почав лупцювати його, наніс йому біля десяти ударів по голові та обличчю.
Свідок ОСОБА_11 підтвердив обставини, зазначені потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і вказав на наявність в потерпілих тілесних ушкоджень.
Суд у вироку навів і інші докази, а саме покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , висновки судово медичних експертиз (а.с.29-30) (а.с.66-67), якими

підтверджено тяжкість спричинених тілесних ушкоджень потерпілим та механізм їх спричинення. При проведені слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 показав, яким чином були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 ( а.с.61-63), і експерт у висновку (а.с.67) зазначив, що враховуючи локалізацію і характер виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, можна зробити висновок, що механізм їх утворювання не суперечить судово- медичним даним отриманим під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 під час проведення експерименту 22.04.2016 року.
Даний висновок судово- медичного експерта також спростовує пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та доводи викладені в апеляційній скарзі адвоката , що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 були спричинені не навмисно , а в момент, коли вона стала між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 і можливо випадково зачепив рукою потерпілу та підтверджують покази потерпілих та свідка ОСОБА_11 , що тілесні ушкодження потерпілим наносилися навмисно ОСОБА_18 .
Оцінюючи всі докази, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у вироку суду, апеляційний суд приходить до висновку що вони узгоджуються між собою та в повній мірі підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Отже доводи обвинуваченого та його захисника у апеляційній скарзі не грунтуються на матеріалах кримінального провадження, тому підстав вважати, що вирок суду не відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України колегія судів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження в зв`язку з невинуватістю ОСОБА_7 на зазначених у ній підставах.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 27 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4