Справа № 445/1322/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 27 липня 2018 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого вироком Золочівського районного суду Львівської області від 07.05.2018 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2018 року ОСОБА_4 був засуджений Золочівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 160 годин громадських робіт. 27.06.2018 року у Золочівському РСзПП філії Державної установи «Центр пробації» засудженого ОСОБА_4 під розписку було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також встановленими обов`язками. Однак, з 16.07.2018 року по 26.07.2018 року включно ОСОБА_4 для відбуття громадських робіт не з`являвся без поважних причин, тобто умисно ухилився від відбування призначеного йому покарання та порушив порядок і умови відбування покарання, передбачені ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та надав покази, що він дійсно був засуджений Золочівським районним судом до 160 годин громадських робіт. У Золочівському РСзПП філії Державної установи "Центр пробації" Львівської області його було ознайомлено з порядком та строками відбування вказаного покарання. Повідомив, що він приступив до виконання громадських робіт у Полянській сільській раді, однак після смерті матері припинив їх виконувати. На даний час повністю відбув покарання. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, перебуває на диспансерному обліку з приводу психіатричного захворювання, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта №27 здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, на диспансерному обліку з питань наркологічного захворювання не знаходиться, з середньо-спеціальною освітою, не одружений. Також, суд враховує, що ОСОБА_4 усвідомив наслідки вчиненого ним діяння та станом на 19.10.2018 року повністю відбув покарання у виді громадських робіт.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння у розкритті даного кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, особу ОСОБА_4 та його ставлення до скоєного діяння, суд вважає за можливе за злочин, передбачений ч.2 ст.389 КК України призначити ОСОБА_4 такий вид покарання як обмеження волі, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку - 23 жовтня 2018 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1