Провадження № 11-кп/782/189/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянула у приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_10 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Братськ, Іркутської області, Російської Федерації, громадянку України, пенсіонерку, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

визнано винною та засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 28.06.2016 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.06.2016 року по 20.06.2017 року відповідно ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 по 21.03.2018 року відповідно ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у сумі 1210,55 грн.

Питання про речові докази вирішені згідно ст. 100 КПК України.

В с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винною в умисному вбивстві ОСОБА_11 за наступних обставин.

28 червня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись у кухні квартири за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , сумісно з чоловіком ОСОБА_11 вживали спиртні напої. В ході виниклої між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 сварки, у останньої, з причини перебування у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, виник злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_11 . Реалізуючи цей злочинний намір ОСОБА_8 , ножем кухонного типу, нанесла ОСОБА_11 один удар в область грудної клітини зліва та один удар в область грудної клітини справа, чим спричинила ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини справа, проникаючого у грудну порожнину з пошкодженням правої легені, а також колото-різаного поранення грудної клітини зліва, проникаючого у грудну порожнину з пошкодженням лівої легені та серця, великої крововтрати, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки в момент заподіяння. Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці вчинення злочину, від колото-різаних поранень грудної клітини, проникаючих у грудну порожнину з пошкодженням правої та лівої легень та серця, ускладнених рясною крововтратою.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Посилаючись на однобічність розгляду судом кримінального провадження, неповноту досудового слідства та судового розгляду, вказує, що суд не в повному обсязі дослідив матеріали експертиз, показання свідків, що вона не визнала свою вину у скоєному злочині.
Суд не врахував, що характер спричинених потерпілому тілесних ушкоджень не відповідає різниці в рості між нею та потерпілим, суд не врахував її задовільну характеристику.
Вказує, що суд не врахував той факт, що на момент вчинення злочину з потерпілим знаходилось декілька чоловіків, які не були встановлені в ході досудового слідства.
Також зазначає, що на ножі відсутні її відбитки пальців, а більшість відбитків пальців належать невстановленим особам.
Крім того, обвинувачена вважає, що вказане кримінальне провадження було сфабриковано проти неї під час досудового слідства.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачена зазначає, що показання потерпілого ОСОБА_6 суд безпідставно прийняв у якості доказу її вини, оскільки він є спадкоємцем після смерті брата і був зацікавлений у визнанні її винуватою.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченій через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

Посилаючись на вимоги ст. 65 КК України та положення п.п.2,3 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» прокурор вказує, що судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується задовільно, перебувала у лікаря-нарколога внаслідок зловживання спиртними напоями, вину у скоєному злочині не визнала, у вчиненому не розкаялась, також обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, зазначає, що згідно пояснень потерпілого ОСОБА_6 наданих ним у судовому засіданні, ОСОБА_8 зловживала спиртними напоями, він неодноразово бачив її в стані алкогольного сп`яніння та в стані люті з ножем в руках, коли вона висловлювала погрози спричинити тілесні ушкодження.

В змінах і доповненнях до апеляційної скарги прокурор звертає увагу на неправильне обчислення судом початку строку відбування покарання ОСОБА_8 , який має обчислюватися з моменту набрання вироком законної сили, тоді як суд зазначив про початок строку покарання з моменту ухвалення вироку, просить внести відповідні зміни.

Заслухавши обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченої, просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив відмовити в задоволені апеляційної скарги обвинуваченої; потерпілого ОСОБА_6 , який не зміг визначити свою думку за апеляціями, проте не наполягав на призначенні більш суворого покарання ОСОБА_8 ; дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві ОСОБА_11 , при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні з дотриманням вимог кримінального процесуального закону доказами, які викладені у вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 проживала з його братом ОСОБА_11 . Від сусідів знає, що ОСОБА_8 розповідала, що особисто вбила ОСОБА_11 і просила їх повідомити про це свідка та їх сестру, щоб вони поховали брата. ОСОБА_11 та ОСОБА_8 зловживали спиртними напоями, він неодноразово бачив ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння. Одного разу, прийшовши до брата в гості, він побачив в квартирі багато людей, а ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння бігала по квартирі з ножем в руках та казала, що усіх поріже, щоб ніхто більше до них в квартиру не приходив. Коли йому повідомили про смерть брата, він прийшов у його квартиру, побачив, що брат лежить на кухні, біля нього стілець, а у квартирі працівники поліції. Сусіди йому розповіли, що приблизно о 15-00 год. бачили ОСОБА_11 біля під`їзду, а згодом виводили ОСОБА_8 , яка казала, що вбила чоловіка.
Показання потерпілого знаходять підтвердження в показаннях свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 28.06.2016 року після 15 години до неї прийшла ОСОБА_8 і повідомила, про смерть свого чоловіка, можливо, казала, що вбила його сама, за спливом значного часу свідок точно не пам`ятає.

Під час огляду місця події від 28.06.2016 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено труп ОСОБА_11 . В ході огляду вилучено паспорт ОСОБА_11 , кухонний ніж, сліди пальців та долоні рук, здійснено змиви речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті (т.2 а.к.п. 6-28).

Згідно протоколу огляду трупа від 29.06.2016 року, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_11 , в області грудної клітини виявлено дві рани, що проникають в грудну порожнину, вилучено одяг ОСОБА_11 - сорочка, джинсові брюки, клапоть шкіри з двома ранами грудної клітини, зразок крові трупа ОСОБА_11 та фрагмент марлі, зразок рідкої крові трупа ОСОБА_11 (т.2 а.к.п.53).

Згідно довідки про причину смерті № 226 від 29.06.2016 року, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок великої крововтрати, колото-різаного поранення, проникаючих в грудну порожнину ушкодженням правої легені та серця (т.2 а.к.п.30).

Згідно висновку експертизи № 226 від 03.08.2016 року у ОСОБА_11 встановлені колото-різані поранення в 3 міжребір`ї справа по окологрудній лінії, що проникає в грудну порожнину, раневий канал проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи, пристіночну плевру, плевру, що покриває легені, середню долю правого легеня, де сліпо завершується, довжина раневого каналу 11,5 см, напрямок раневого каналу спереду-назад, горизонтально, справа-наліво; колото-різане поранення, розташоване в 3 міжребір`ї зліва по окологрудній лінії, що проникає в грудну порожнину, раневий канал проходить шкіру, підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи, пристіночну плевру, плевру, що покриває легеню, нижню долю лівої легені, околосерцеву сумку, стінку лівого передсердя та проникає в порожнину лівого передсердя, довжина раневого каналу 9,5 см, направлення раневого каналу-зліва-направо, спереду назад; наявність крововиливу до тканин по ходу раневих каналів; наявність 1400 мл рідкої крові в правій плевральній порожнині та 700 мл в лівій плевральній порожнині, недокрів`я внутрішніх органів. Дані ушкодження утворилися від дії колото-ріжучого предмета (предметів) чи знаряддя (знарядь) одним способом.
Експертизою трупа встановлено два травмуючих впливи на тіло ОСОБА_11 . Стосовно до живої особи, встановлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, проникаючи колото-різані рани грудної порожнини з ушкодженням легенів та серця, відносилися би до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпечності для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_11 настала не менш ніж за 17 годин до моменту дослідження трупа, від колото-різаних поранень грудної порожнини з ушкодженням правого та лівого легень та серця, що ускладнено рясною крововтратою. Наявний прямий причинний зв`язок між отриманим ушкодженням та смертю ОСОБА_11 , після отримання тілесних ушкоджень час життя ОСОБА_11 обчислюється в хвилинах (3-5 хвилин), тілесні ушкодження ОСОБА_11 могли бути спричинені одного виду предметом чи знаряддям, можливо ножом, наданим на експертизу у якості речового доказу.
Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, порятунок життя ОСОБА_11 , навіть при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, малоймовірний (т.2 а.к.п.55-57).
Висновки експертизи, всупереч доводам апеляції обвинуваченої, належним чином мотивовані, знаходять підтвердження в інших доказах, зокрема, свідченнях самої обвинуваченої, наданих під час проведення слідчого експерименту, а тому суд обґрунтовано визнав їх належним доказом, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05.07.2016 року та фототаблицею до нього за участю підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_13 , підозрювана ОСОБА_8 орієнтувалася в обстановці і в обставинах скоєння кримінального правопорушення, пояснення давала чітко, швидко, впевнено, демонструючи та відтворюючи обставини подій, які стались 28.06.2016 року у квартирі АДРЕСА_2 , та пояснила, що близько 10 години до них додому прийшов знайомий ОСОБА_14 - чоловік близько 40 років, вони разом стали вживати самогон. Випивши втрьох 0,5 літра самогону ОСОБА_14 приніс ще 0,5 літра і вони втрьох продовжили випивати. У процесі розпивання спиртного між ОСОБА_8 і ОСОБА_11 виникла словесна сварка на грунті зловживання ОСОБА_11 алкоголю і систематичного приходу до них додому його знайомих. Через приблизно півтори години знайомий ОСОБА_11 пішов, а ОСОБА_8 і ОСОБА_14 залишилися удвох в кухні. Близько обіду, ОСОБА_11 приніс ще пляшку самогону, ОСОБА_8 і ОСОБА_11 продовжили випивати на кухні. ОСОБА_11 сидів за обіднім столом біля вікна на дерев`яному стільці, спиною до стіни, полубоком до столу. ОСОБА_8 сиділа в торці столу, в центрі кухні. В ході сварки, ОСОБА_8 взяла з кришки столу в праву руку кухонний ніж, після встала з-за столу, підійшла на відстань півметра де сидів на стільці ОСОБА_11 і тичкообразно завдала два удари в область грудної клітини. ОСОБА_8 пояснила, що удари наносила один за одним, зверху вниз, один в праву частину грудної клітини, інший в ліву. Навіщо наносилися удари, ОСОБА_8 пояснити не змогла, вказавши, що в момент нанесення ударів свідомість була затуманена. Відразу після завданих ударів ОСОБА_8 вийшла з кухні, десь у квартирі залишила ніж, з мобільного телефону повідомила в поліцію про те, що сталося, після чого пішла до сусідки віддати ключі (т. 2 а.к.п. 88-93).

Згідно висновку експерта № 09-226 від 08.09.2016 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли утворитися при обставинах, зазначених підозрюваною ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту 05.07.2016 року.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наведені докази, дав їм належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 .

Під час проведення слідчого експерименту 05.07.2016 року за участю ОСОБА_8 , її захисника, статиста та понятих, ОСОБА_8 самостійно та добровільно надавала пояснення щодо обставин скоєння нею злочину, зауважень щодо прояву тиску до неї в ході слідчої дії, як від самої підозрюваної так і її захисника не надходило. Протокол слідчого експерименту підписаний усіма учасниками слідчої дії та складений з дотриманням вимог КПК України.
Всупереч доводам апеляції ОСОБА_8 , показання потерпілого ОСОБА_6 знаходять підтвердження в іншим досліджених судом доказах, які логічно і послідовно викладені у вироку, підстави сумніватися в достовірності показань потерпілого колегія суддів не вбачає.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 171 від 25.08.2016 року, ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим болючим розладом психічної діяльності чи іншим болючим станом психіки в період інкримінованого їй діяння не страждала та в теперішній час не страждає. Виявляла раніше та виявляє у теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період інкримінованого їй діяння вона могла віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними (т. 1 а.к.п. 82-86);

Колегія суддів, оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, визнає протокол слідчого експерименту у сукупності з вищенаведеними доказами у справі достатнім доказом причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо відсутності на ножі відбитків пальців її рук, не спростовують доведеності її вини іншими доказами, а тому колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо характеру спричинених потерпілому тілесних ушкоджень є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються висновком експерта № 09-226, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли утворитися при обставинах, зазначених підозрюваною ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту.
Також не встановлено доказів, які би свідчили про можливу причетність до вбивства ОСОБА_11 інших осіб. Версія обвинуваченої щодо знаходження на момент вчинення злочину з потерпілим невстановлених під час досудового слідства чоловіків, в ході апеляційного розгляду не знайшла свого підтвердження матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невизнання ОСОБА_8 своєї вини у скоєному слід розцінювати, як спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, не вбачає їх і колегія суддів. Крім того, відповідних клопотань та заяв щодо фальсифікації доказів ані в ході досудового розслідування, ані під час розгляду справи судом першої інстанції, обвинуваченою не заявлялось.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд, при призначенні покарання винній особі, повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні вироку та при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 міри покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується задовільно, є пенсіонеркою, перебувала на обліку лікаря- нарколога внаслідок вживання алкогольних напоїв, вину у вчинені злочину не визнала, у вчиненому не розкаялась.

Суд також врахував обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, а саме: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та обґрунтовано призначив винній особі покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті обвинувачення, яке є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_8 покарання є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції враховано і ті обставини, на які прокурор послався в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Порушень матеріального чи процесуального права, які згідно ст.409 КПК України, тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Разом з тим колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні вимоги прокурора щодо неправильного обчислення судом строку відбування покарання, який слід обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, а не з моменту ухвалення вироку. Такий порядок ґрунтується на положеннях ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», згідно яким попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, та ч.2 ст. 532 КПК України, згідно якій у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини, вимоги апеляційної скарг обвинуваченої задоволенню не підлягають, а апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а змінену і доповнену апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині обчислення строку відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 26 липня 2018 року.

У строк покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.06.2016 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 року по 25 липня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 року щодо ОСОБА_8 , засудженої за ч.1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

На ухвалу суду можуть бути подані касаційні скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою ОСОБА_8 , яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2