АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3
- ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0003094 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, учня 11-го класу середньої школи № 42 м. Дніпро, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає з тіткою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, на обліку у відділенні поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не перебуває, на обліку у секторі з ювенальної превенції не перебуває,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,
учасники судового провадження :
прокурор - ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
представника органів пробації - ОСОБА_10
представник ювінальної превенції - ОСОБА_11 , ОСОБА_12
законого представника - ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року визнано ОСОБА_6 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, звільнено ОСОБА_6 від покарання і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд ОСОБА_7 строком на один рік. .
Вирішено питання стосовно речових доказів.
ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за те, що 23 жовтня 2017 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку 13 на вул.Виконкомівська в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, з корисливих мотивів, підбіг ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_13 та шляхом ривка намагався вирвати з її рук мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 6s», imei НОМЕР_1 , вартістю 8960 грн. 00 коп., з встроєною карткою пам`яті на 16 Гб та сім картою мобільного оператора зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , яка не становить для потерпілої матеріальної цінності.
Однак, ОСОБА_6 не виконав усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як потерпіла ОСОБА_13 , продовжуючи утримувати телефон руками, почала кликати на допомогу і ОСОБА_6 був затриманий громадянином ОСОБА_14 .
Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні злочину і правильність кваліфікації їх дій, просить вирок суду змінити в частині застосування примусового заходу виховного характеру ОСОБА_6 .
Вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України звільненим від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження шляхом роз`яснення неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охорошованим законом правам особи, інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Як вбачається з резолютивній частині вироку, ОСОБА_15 , якому на момент ухвалення вироку виповнилося 17 років 5 місяців, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнено від покарання і застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд рідної тітки, ОСОБА_7 , строком на 1 рік.
Отже, судом застосовано строковий вид примусових заходів виховного характеру, на строк, довший, ніж до досягнення обвинуваченим повноліття.
Враховуючи вищеперераховані обставини, вважає, що до неповнолітнього неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Тому вирок підлягає зміні в частині застосування примусового заходу виховного характеру..
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі. проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі в судовому засіданні, перевіривши матеріали провадження в межах скарги, обговоривши доводи скарги, та думку осіб, що приймали участь в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію його дій є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, не виявлено.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального права кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Стаття 105 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані судом до неповнолітньої особи.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Як вбачається з резолютивній частині вироку, ОСОБА_6 , якому на момент ухвалення вироку виповнилося 17 років 5 місяців, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнено від покарання і застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд рідної тітки, ОСОБА_7 , строком на 1 рік.
Отже, судом застосовано строковий вид примусових заходів виховного характеру, на строк, довший, ніж до досягнення обвинуваченим повноліття.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині застосування примусового заходу виховного характеру.
Вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України звільненим від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження шляхом роз`яснення неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охорошованим законом правам особи, інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3