Номер провадження 1-кп/754/1063/18
Вирок
Іменем України

23 жовтня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0008700 від 20.07.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, українця, громадянина України,

освіта середня технічна, неодруженого, не працюючого,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , згідно договору на право тимчасового користування землею №550 від 12.02.2004 р. отримав в оренду строком на 1 рік від Деснянської районної у м. Києві ради земельну ділянку, площею 50 кв.м., для обслуговування та експлуатації торгівельного кіоску з літнім майданчиком з накриттям, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлену слідством дату та час в період з 2013 по 2014 рік, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 діючи з прямим умислом протиправно, самовільно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання його суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою покращення свого матеріального становище, в порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на земельну ділянку, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, а також в порушення вимог пункту 8 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку користування землями водного фонду» №502 від 13.05.1996 року, провів роботи з розміщення закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та тимчасових споруд, паркану за адресою: АДРЕСА_3 (код земельної ділянки 62:211:056), на території земельної ділянки загальною площею 500 кв.м. (код земельної ділянки 62:211:056), розташованій у прибережній захисній смузі штучного кар`єрного водоймища, а саме: на відстані 47 метрів від урізу води з крайньої точки закладу харчування «У озера» та 25 метрів від урізу води з протилежної сторони закладу харчування «У озера» та обліковується, як землі не надані у власність або у користування.
Відповідно до ст. 58 «Земельного кодексу України» до земель водного фонду належать землі, зайняті: прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Відповідно ст. 60 «Земельного кодексу України» прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів.
Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.
Рішень про передачу у власність чи користування (оренду) вище вказаної земельної ділянки Київською міською радою не приймалося.
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України, а саме у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні.

16 жовтня 2018 року у відповідності до вимог ст.472 КПК України між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно угоди прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.197-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання своєї винуватості у кримінальному правопорушенні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме: за ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді 2-х (двох) років обмеження волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України та може бути затверджена судом. Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченими є можливим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду від 16.10.2018 р. про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2-х (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1-го (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: