Справа № 203/3199/17
Провадження № 1-кп/0203/148/2018
УХВАЛА

06.06.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002422 від 12.08.2017р. відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, в обґрунтування якого посилалася на те, що на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, вказував, що підстав для його тримання під вартою немає, розгляд справи затягується.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних причин.
12.08.2017 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалами Кіровського районного суду міста Дніпропетровська дія запобіжного заходу продовжувалася.
Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності. ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, не має міцних соціальних зв`язків.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються.
Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 04 серпня 2018 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1