Справа № 464/1181/18
пр.№ 1-кп/464/228/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження №464/1181/18, внесене 23 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, одружений, уродженець с. Куровичі Золочівського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, згідно із ст.89 КК судимості не має, не працює, має на утриманні малолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

23.02.2018 близько 04.00 ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення з метою крадіжки, через огорожу проник на охоронювану територію ТзОВ «Сіті Транспорт Групп», що за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45, та в подальшому пожежною драбиною через дах проник у приміщення складального цеху, після чого за допомогою завчасно підготовленого інструменту для різки металу, а саме: «болгарки», проник у комору електрообладнання, яка знаходилась у вищевказаному цеху, звідки намагався викрасти 825 кнопок панелі управління автобусом, вартістю 60 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 49500 грн., та 3 електронних табла, вартістю 16000 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 48000 грн., які належать ТзОВ «Сіті Транспорт Групп», однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як під час того як поскладав вищевказане майно в мішки, був виявлений працівниками охорони вищевказаного підприємства. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 намагався спричинити матеріальну шкоду ТзОВ «Сіті Транспорт Групп» на загальну суму 97500 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється і просить суд суворо не карати та врахувати, що має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також матір ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, вчинив дане кримінальне правопорушення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та матеріальну шкоду кримінальним правопорушення потерпілому не заподіяв.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
А відтак суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України є вірною, так як він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, відсутність тяжких наслідків кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який одружений, має дитину, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не працює, його соціальний статус, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття у вчиненому та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який згідно із ст.89 КК судимості немає, за місцем реєстрації заяв, скарг на нього не поступало, наявність на утриманні у нього малолітньої дитини та матері, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, відсудність претензій до нього з боку потерпілого, а також враховуючи зміст досудової доповіді представника персоналу органу пробації, який дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, за умови постійного контролю за ним, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжних заходів до ОСОБА_5 не застосовувались, відсутність відповідних клопотань та поведінку останнього під час розгляду справи, призначення покарання без реального його відбування, підстав для обрання йому запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі, а саме: 825 кнопок чорного кольору, які знаходяться у 33 картонних коробках, та 3 електронні інформаційних табла, які передані під розписку на зберігання представнику потерпілого ТзОВ «Сіті Транспорт Групп» ОСОБА_8 - залишити останньому; мобільний телефон марки «Nokia», моделі «1110», ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , які передані для зберігання у камеру схову Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази у справі, а саме: електричну болгарку марки «Einhell», яка має металевий диск для різки, дві акумуляторні батареї марки «Einhell», два металевих диски до болгарки для різки металу, ключ гайковий з надписами на ручці «chrome vanadium» «mtx», ключ металевий, «Г»-подібної форми, марки «mtx», ліхтарик, марки «ecokraft», круглогубці металеві з рукоятками чорного кольору, кусачки металеві сірого кольору, 2 пари матерчастих рукавиць помаранчевого та синього кольору, металеві пласкогубці, фомка металева, металевий ключ, сірого кольору з рукоятками резиновими сірого та помаранчевого кольору, металевий молоток, пару матерчастих рукавиць коричневого кольору, кусачки металеві з рукояткою помаранчевого кольору та резиновими ручками чорного кольору, спортивний рюкзак марки «Nike», 30 поліетиленових мішків зеленого кольору, які передані для зберігання у камеру схову Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1