Справа № 598/1227/18
провадження № 1-в/598/72/2018
УХВАЛА
іменем України
"13" серпня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , представника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, щодо засудженої
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград - Волинський Житомирської області, гр. України, розлученої, з середньою освітою, до засудження непрацюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої:
1. 24.06.2014 року Новоград Волинським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.317, ст.75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2. 26.10.2015 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі;
засудженої: вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі,
встановив:
До Збаразького районного суду Тернопільської області звернулася засуджена ОСОБА_4 з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, призначеного вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, до набуття вироком законної сили з 21.06.2017 року по 27.04.2018 року.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 клопотання підтримала.
Представник державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» вважає, що клопотання засудженої до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.05.2016 року по 20.06.2017 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, що ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27.04.2018 року вирок залишений без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього її ув`язнення з 29.05.2016 року по 20.06.2017 року.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України і положення ч. 5 ст.72 КК України у такій редакції Закону передбачали, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У подальшому такий підхід законодавець визнав недостатньо обґрунтованим, та з 21 червня 2017 року набрав чинності Закон від 18 травня 2017 року №2046-VIII, яким ч. 5 ст.72 КК України викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, не можна вважати такими, що визначають «караність» або «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
У зв`язку із цим положенням указаної правової норми в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII не може надаватися ультраактивна дія, яка би забезпечила можливість їх застосування після набрання 21 червня 2017 року чинності новою редакцією цієї норми відповідно до Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.
Водночас, оскільки зазначене вище зарахування не є передбачуваним кримінально-правовим наслідком злочину самого по собі, а безпосередньо обумовлене фактом застосування кримінально-процесуальних заходів (без якого таке зарахування неможливе), то застосування ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII з дати набрання ним чинності щодо періодів попереднього ув`язнення, що мали місце в період дії цієї норми, означає пряму, а не зворотну дію, а тому не порушуватиме положення ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 КК. І лише застосування ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII до періодів попереднього ув`язнення, що тривали до набрання цим Законом чинності, становило би заборонену ч. 2 ст. 5 КК зворотну дію закону.
Таким чином, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК України у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.
Такий підхід узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 12 лютого 2008 року у справі «Кафкаріс проти Кіпру», в якій Суд не встановив порушення ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті заборони зворотної дії закону. Як убачається з практики Суду, цей міжнародний судовий орган при визначенні автономного поняття «покарання», яке вживається у п. 1 ст. 7 Конвенції, розрізняє норми власне кримінально-правові, що стосуються визнання певного діяння злочином і встановлення відповідальності, та норми, які стосуються процесуальних питань чи питань виконання покарань, які можуть впливати на обсяг покарання, але вони не є такими, що визначають покарання саме по собі (п. 142 рішення).
Суд, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши засуджену, представника установи та думку прокурора, приходить до висновку, що клопотання засудженої ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, за вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року суду до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_4 засуджена вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі та на підставі ч.5 ст.72 КК України їй зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.05.2016 року по 20.06.2017 року, відповідно до ст. 72 КК України у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.
На підставі наведеного та керуючись ст.72 КК України, ст.539 КПК України, суд,-
ухвалив:
В клопотанні засудженої ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1