Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1679/18
Провадження №1-кп/523/587/18
І м е н е м У к р а ї н и
11.04.2018 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3
у присутності потерпілої ОСОБА_4

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м Одеси, громадянки України, з неповною середньою освітою, працюючої неофіційно на ринку, одруженої, в силу ст. 89 КК України не маючої судимості, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, -

16.12.2017 року приблизно о 21:50 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля торгового центру «Мій Дім», розташованого по вул. Добровольського, 137-А в м. Одесі, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин та словесного конфлікту з раніше знайомою ОСОБА_4 , діючи навмисно, нанесла останній удар рукою в обличчя та лівої скроневої області голови, після чого повалила на землю, сівши зверху завдала ще декілька ударів кулаком в область передньої поверхні правого плеча та в область потиличної області голови, спричинивши потерпілій згідно висновку судово-медичної експертизи за №3274 від 17.01.2018р. тілесні пошкодження у вигляді двох синців голови, одного синця правої надлопаткової області, одного синця правого плеча та садна, які утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразилися, якими могли бути руки, механізи виникнення ушкоджень могли мати місце удари, стиснення, тертя. Вказані тілесні ушкодження викликали розлад здоров`я строком не більше 6 днів, що за критеріями п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, пояснивши, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час зустрілася з ОСОБА_6 , під час спілкування та з`ясування відносин особистого характеру між ними виник словесний конфлікт, в ході якого вона нанесла декілька ударів в обличчя потерпілої, від чого вона впала на підлогу. Будучи розлюченою, вона сіла зверху ОСОБА_4 , продовжуючи наносити удари по тулубу, в область голови, плеча. Бійку побачили оточуючи та розборонили їх, після чого потерпіла поїхала додому. Не заперечує, той факт, що нанесла ОСОБА_4 тілесні ушкодження, висновок судово-медичної експертизи не оспорює, додатково вказав, що до вчинення дій її спровокувала поведінка потерпілої, які мала відносини з її чоловіком, який її зрадив, що призвело до втрати самоконтролю. Вину визнає повністю, щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила обставини скоєного кримінального правопорушення, цивільний позов до обвинуваченої не пред`явлений.
Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважаладостатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності її позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїла умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст. 125 ч.1 КК України та її дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження та її вина повністю доказана.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, те, що вона раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, але в силу ст.89 КК України визнана такою, що не має судимості, працює, хоча неофіційно, має місце проживання та реєстрації, негативне відношення до скоєного діяння.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд відносить щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.
Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Суворовського районного сектору пробації стосовно ОСОБА_5 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачена забезпечена житлом, веде нормальний спосіб життя, працює на ринку продавцем неофіційно, розуміє проблеми власної поведінки, ймовірність ризику повторного вчинення злочину є середньою, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо без позбавлення волі або обмеження волі, не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови застосування соціально - виховних заходів, встановлених пробаційною програмою.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме компакт - диск камер спостережень торгового центру «Мій Дім» з місця події, долучений до матеріалів кримінального провадження досудового розслідування, який суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах кримінального провадження.
За змістом обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 в ході досудового розслідування та під час судового провадження не пред`являвся. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, враховуючи особу ОСОБА_5 , висновки досудової доповіді, її ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нового злочину.
Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, у зв`язку з чим враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченій міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, тобто у розмірі 850 гривень.
Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: