В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 01.10.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003417 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2013 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку 3 роки, на шлях виправлення не став, та у період іспитового строку вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

30 вересня 2016 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, із метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, перебуваючи по вул. Станційна в м. Ужгороді, неподалік будинку № 36, наніс один удар своєю правою рукою, стиснутою в кулак в задню частину поясниці потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після отриманого удару не втримавшись на ногах впав на бетонне покриття.

В результаті падіння потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лобкової та сідничної кісток справа із незначним зміщенням, які згідно висновку судово-медичного експерта №1111 від 11.11.2016 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Після чого ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 моделі «Nokia 105», чорного кольору, який згідно висновку експерта № 11/643 від 08.11.2016 року коштує 262 гривні 50 копійок, який знаходився у кишені сорочки потерпілого. Після цього ОСОБА_4 , заволодівши викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав останньому матеріальних збитків.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05.03.2018 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України визнав та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься його заява, зі змісту якої вбачається, що він не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та не має претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки, та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків з дотриманням вимог ст. 71, 72 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких обвинуваченому роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч.1 ст.187 КК України напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 67 КК України відносить рецидив злочину.

Виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 05 березня 2018 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та ОСОБА_4 , а саме позбавлення волі строком на 3 (три) роки та на підставі ст. 71 КК України призначити обвинуваченому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2013 року та остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років і 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справа № 180/746/16-к (провадження № 51-576км18), при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого частиною першої статті 72 КК України у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 17 листопада 2016 року (дня його затримання) по 20.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 березня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003417 від 01.10.2016 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2013 року та остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років і 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 16 год. 00 хв. 17 листопада 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді, а саме з 17.11.2016 року по 20 червня 2018 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України, за період з 17.11.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі: мобільний телефон моделі «Nokia 105», чорного кольору повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 439,80 грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1