Справа № 468/414/18-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

23.06.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000009 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніне Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з незакінченою базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 24.04.2008 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з пробуванням з іспитовим строком два роки; 19.03.2009 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 297, 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, 10.04.2012 року звільненого умовно-достроково за ухвалою Вознесенського міського суду Миколаївської області з невідбутим строком один рік п`ять місяців сімнадцять днів;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 року близько 17.30 год. ОСОБА_3 , який мав не зняту та непогашену судимість за ч.2 ст. 186 КК України за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 24.04.2008 року, перебував в с. Лук`янівка Баштанського району Миколаївської області за місцем свого проживання та в цей час у останнього виник злочинний умисел на викрадення металевих секцій паркану з непрацюючого магазину, який розташований по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 направився до вищевказаного магазину, де шляхом вільного доступу таємно викрав, зламавши руками, дві секції металевого паркану, який виготовлено з металевих кутів прямокутної форми та сітки рабиці, довжиною 4 м та висотою 0,8 м вартістю 675 грн. кожна та загальною вартістю 1350 грн., після чого залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1350 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що 05.01.2018 року в вечірній час з метою крадіжки виламав дві секції металевого паркану, який виготовлено з металевих кутів прямокутної форми та сітки рабиці, одну секцію залишив неподалік, а іншу відніс та обміняв на продукти харчування, яких йому здалось достатньо, тому ОСОБА_3 передумав повертатись за другою секцією щоб збути і її. У вчиненому розкаюється, домовився з потерпілою про способи відшкодування їй завданої злочином шкоду шляхом виконання підсобних робіт.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.01.2018 року місцем вчинення злочину є територія непрацюючого магазину по АДРЕСА_1 , в паркані, який огороджує даний магазин на момент огляду відсутні дві секції

Відповідно до розписки ОСОБА_7 від 05.01.2018 року останній добровільно видав слідчому два кута довжиною 3 м та сітку «рабицю», які йому 05.01.2018 року приніс ОСОБА_8 .

Згідно з протоколом огляду предмета від 10.01.2018 року предметами огляду є дві секції паркану, одна з яких розібрана на складові частини.

Постановою від 15.01.2018 року слідчим визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню дві секції паркану.

Відповідно до розписки ОСОБА_6 від 06.01.2018 року остання отримала від працівників поліції два кутки довжиною 4 м та сітку «рабиця» розміром 4х1 м з прикріпленими до неї кутниками довжиною 1 м.

Аналітичною довідкою №13 від 18.01.2018 року підтверджується вартість викраденого майна.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 25.01.2018 року слідує, що підозрюваний ОСОБА_3 в присутності понятих та захисника розповів та показав обставини вчинення ним крадіжки двох секцій металевого паркану, який виготовлено з металевих кутів прямокутної форми та сітки «рабиця» біля магазину, що розташований по вул. Центральній, 22 в с. Лук`янівка Баштанського району Миколаївської області.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_6 від 28.03.2018 року остання в даному кримінальному провадженні цивільний позов заявляти не має наміру.

Вказані вище докази свідчать про вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В даному випадку повторність, як кваліфікуюча ознака діяння ОСОБА_3 , утворюється у зв`язку з вчиненням ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за який ОСОБА_3 був засуджений 24.04.2008 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, який є тяжким злочином, та строк погашення вказаної судимості в подальшому двічі переривався у зв`язку з засудженням ОСОБА_3 19.03.2009 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 297, 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі та 14.07.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.2, 75 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який має дві непогашені судимості, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, визнання ним своєї вини, вартість викраденого майна, вжиття заходів до усунення шкідливих наслідків свого діяння та відсутність матеріальних претензій до нього з боку потерпілої, характер вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, що віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (який при проведенні слідчого експерименту повідомив відомі лише йому через таємний характер даного діяння обставини вчинення даного злочину).

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів, лише щодо попередньої судимості за ст. 297 КК України, яка не утворює повторність для ст. 185 КК України, щодо попередньої судимості ОСОБА_3 за ст. 186 ч.2 КК України, то оскільки відповідно до ст. 34 КК України рецидив злочинів є особливим видом повторності, а в даному випадку повторність є кваліфікуючою ознакою складу злочину вчиненого ОСОБА_3 , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - його попередня судимість за ст. 186 ч.2 КК України не утворює рецидиву злочинів як обтяжуючої покарання обставини.

З врахуванням особи винного і вказаних вище обставин, що враховуються судом та обставин, які пом`якшують покарання та, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з рахуванням позиції державного обвинувачення щодо достатності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, суд приходить до висновку про достатність призначення покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і можливість застосування ст.75 КК України, ухваливши звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: дві секції паркану необхідно залишити у власника ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання в виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, дві секції паркану - залишити у власника ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: