Провадження №11-сс/772/761/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 25.10.2018 про накладення арешту на майно ОСОБА_8 .
Слідчий суддя наклав арешт на грошові кошти в сумі 1200грн, мобільний телефон IPHON 6S сірого кольору, SAMSUNG DUOS чорного кольору, банківську картку № НОМЕР_1 мотивував прийняте рішення тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 12.10.2018 близько 13.25 ОСОБА_9 рухався по вул. Соборній у м. Вінниці в напрямку центрального мосту на автомобілі марки Audi A6 синього кольору, державний номерний знак республіки Болгарія НОМЕР_2 .
На перехресті вул. Соборної та Князів Коріатовичів ОСОБА_9 зупинено працівниками патрульної поліції м. Вінниці, на підставі орієнтування про перебування водія вказаного автомобіля у стані наркотичного сп`яніння.
Після особистого огляду ОСОБА_9 та його автомобіля працівниками патрульної поліції, останні повідомили, що через деякий час прибуде командир роти ОСОБА_10 , який доставить його до медичної установи з метою проведення медичного огляду на стан сп`яніння.
По прибуттю на місце останнього ОСОБА_9 наказано сісти в салон патрульного автомобіля, де ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_11 домовитись, про непритягнення його адміністративної відповідальності та уникнути складання адміністративного протоколу про перебування в стані наркотичного сп`яніння за ст. 130 КУпАП, оскільки за таке порушення правил дорожнього руху штраф 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік, на що останній відмовився та повідомив, що не вживає наркотичні засоби. У ході розмови ОСОБА_10 запропонував проїхати для проходження медичного огляду, вказавши що ОСОБА_11 не уникне відповідальності, на що останній погодився.
Дорогою до наркодиспансера ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_11 зателефонувати знайомому працівнику поліції ОСОБА_12 та під час здійснення дзвінка на телефон останнього ( НОМЕР_3 ) взяв слухваку та сам з останнім домовився зустрітись біля магазину «Форум», вул. Князів Коріатовичів. На місці зустрічі ОСОБА_10 переговорив з ОСОБА_12 в стороні. Крім того на місці зустрічі був інший працівник поліції ОСОБА_8 та ще один невстановлений слідством працівник поліції. Після їхньої розмови ОСОБА_12 підійшовши до ОСОБА_11 вказав що він є поручителем передачі коштів в сумі 5 000 грн. ОСОБА_10 за непритягнення його до адмінвідповідальності за ст. 130 КУпАП.
На виконання вказаних умов ОСОБА_11 був змушений погодитись та після цього здав аналіз сечі, емність з якою у туалеті заповнив ОСОБА_10 , пройшов огляд на стансп`яніння та алкотестер.
Після цього ОСОБА_11 , розуміючи неправомірність дій працівників патрульної поліції, та небажаючи бути безпідставно притягнутим до адміністративної відповідальності звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою та на виконання вказівок ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та залучених ними посередників ОСОБА_13 18.10.2018, повідомив останньому по телефону, за допомогою телефонного додатку «Viber» про наявність необхідної суми коштів та можливість її передачі останнім.
На наступний день, 19.10.2018, ОСОБА_11 , на виконання вказівок ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та залученого ними посередника ОСОБА_13 , діючи під контролем прокурорів прокуратури Вінницької області, у під`їзді будинку по АДРЕСА_1 , за місцем проживання останнього, в 11:16 передав посереднику ОСОБА_13 5 000 грн. неправомірної вигоди для подальшої передачі останнім ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у якості неправомірної вигоди за непритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП заявника.
У подальшому ОСОБА_13 , на виконання вказівок ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , у період часу з 15:00 до 15:30 цього ж дня, біля будинку за азресою АДРЕСА_2 , за місцем проживання батьків ОСОБА_13 , передав обумовлену суму коштів ОСОБА_8 , який приїхав на місце зустрічі разом з ОСОБА_12 , при цьому останній залишався у автомобілі.
Пізніше, період часу з 15:40 до 16:00 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 прибули на зустріч з ОСОБА_10 до кав`ярні «Філіжанка» по вулиці Василя Стуса 3/1 у м. Вінниця, де ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 передали частину коштів неправомірної вигоди ОСОБА_10 , після чого останніх затримано на місці події та під час обшуку вилучено майно яке має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди злочину та може бути використано під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події, та відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно належне ОСОБА_8 .

На думку скаржника майно, власником якого він є, безпідставно було вилучене та не є відповідно до ст. 98 КПК України речовим доказом, та не містить ознак кримінального правопорушення, а клопотання про арешт майна містить посилання на норми КПК в старій редакції.

Крім того, в ухвалі слідчого судді не зазначено номери та родові ознаки арештованого майна, а саме: номери сім-карт та імеї мобільних телефонів, які можуть бути підмінені в майбутньому.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_8 та його адвоката, які просили скасувати ухвалу слідчого судді, відмовивши у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу слід залишити без задоволення.

Як убачається з клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів арштоване майно вилучено саме під час обшуку при затриманні, а тому має безпосереднє відношення до обставин злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В звязку з цим прийняте слідчим суддею рішення є вірним.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 25.10.2018, якою накладено арешт на майно ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала остаточна оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4