Справа № 161/9882/18
Провадження № 1-кп/161/755/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 29 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 28 березня 2018 року, близько 08 год., знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме, мобільний телефон марки "Samsung SGH-C130", ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 110 грн. із сім-карткою "Vadafone" із № НОМЕР_2 , вартістю 10 грн. та гроші в сумі 700 грн., що належать ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 820 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин справи, місця і часу, вартості викраденого майна, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, вранці, 28 березня 2018 року, в будинку АДРЕСА_2 , викрав мобільний телефон із сім-картою та грошові кошти у сумі 700 грн. У вчиненому щиро розкаювався, просив суворо не карати, зазначаючи про повне відшкодування завданої шкоди.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра та за допомогою до нього не звертався, проте, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, відомості про те, що вилучений мобільний телефон повернений власнику, а також відсутність у потерпілої претензій будь - якого характеру до обвинуваченого, у зв`язку із відшкодуванням завданої шкоди та висловлену у письмовій заяві думку про призначення покарання на розсуд суду.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 51 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки "Samsung" моделі "SGH-C130", ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою "Vadafone" із № НОМЕР_2 залишити за належністю в потерпілої ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судово - товарознавчої експертизи в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1