У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "23" жовтня 2018 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0008116 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 25.04.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 19.05.2014 вирок переглянуто та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2014 на підставі ст. 1 п. А Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 звільнений від відбуття покарання; 28.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 19.04.2016 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 198 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного Дніпровським районним судом м. Києва від 28.07.2014, остаточно визначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. В силу ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період з 21.05.2015 по 19.04.2016 включно - 10 місяців 30 днів. Звільнений 21.06.2017 Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.01.2017, якою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання 31 день, по відбуттю строку покарання, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження № 0008116 від 30.08.2018 року із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив нові умисні злочини.

Так, 30.08.2018 приблизно о 05-00 год. ОСОБА_6 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_7 ..

В цей час у нього виник злочинний умисел на зґвалтування, тобто статеві зносини з потерпілою ОСОБА_7 із застосуванням фізичного насильства по відношенню до останньої та погрозами його застосування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволенні власної статевої пристрасті ОСОБА_6 з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_7 підбіг до неї ззаду та обхватив її шию передпліччям правої руки, допомагаючи собі при цьому лівою рукою. В цей же час ОСОБА_6 висловив декілька погроз її життю, в разі невиконання його вимог, які потерпіла ОСОБА_7 сприйняла як реальні, оскільки ОСОБА_6 застосував до неї фізичне насильство у вигляді здушення шиї.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на зґвалтування, тобто статеві зносини з потерпілою ОСОБА_7 із застосуванням фізичного насильства по відношенню до останньої та погрозами його застосування, ОСОБА_6 підвів потерпілу до кущів та сильно штовхнув її на землю обличчям донизу, завдавши фізичний біль, і в грубій формі наказав зняти штани та не повертатися. В свою чергу потерпіла ОСОБА_7 благала ОСОБА_6 не вчиняти проти неї більше ніяких протиправних дій та припинити свою злочинну поведінку, та боячися за своє життя, благала останнього не вбивати її, оскільки вона має малолітніх дітей.

В цей же час ОСОБА_6 , свої злочинні дії не припинив та в грубій формі наказав потерпілій встати на четвереньки, що остання зробила, усвідомлюючи реальність втілення погрози вбивством на свою адресу в життя.

В подальшому ОСОБА_6 подолавши опір потерпілої, в грубій формі наказав їй лягти на живіт та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди моральному та фізичному здоров`ю особи, розуміючи свою протиправну сексуальну поведінку, проти її волі силою вступив з нею в статевий акт.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, а саме зґвалтуванні, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства та погроз його застосування.

Крім того, 30.08.2018 приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Бучми, 8, де після вчинення згватування, тобто статевих знносин із застосуванням фізичного насильства та погроз його застосування, у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із погрозами застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, та він обрав об`єктом свого злочинного посягання жіночу сумку із речами потерпілої ОСОБА_7 , яку остання мала при собі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із погрозами застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, ОСОБА_6 заздалегідь подолавши фізично та морально, шляхом погроз, опір потерпілої, відкрито викрав сумку із речами потерпілої ОСОБА_7 , вартістю 400 гривень, всередині якої знаходилися грошові кошти в сумі 200 гривень, мобільний телефон марки «Леново», моделі «С800», темно-синього кольору, вартістю 5000 гривень, в силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 200 гривень, ланцюжок із жовтого золота довжиною 55 см, вагою 12 грамів, вартістю 10000 гривень, кулон із жовтого золота вагою 2 грами, у вигляді іконки із зображенням «Ісуса Христа» з одного боку, та хреста з іншого боку, вартістю 4000 гривень, ключі від квартири, банківські та інші картки, які матеріальної цінності не становлять.

В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 19800 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

30.08.2018 року (час фактичного затримання - 30.08.2018 о 06:10 год.) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30.08.2018 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України.

31.08.2018 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 28.10.2018.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 30 листопада 2018 року.

У даному кримінальному провадженні виконано майже усі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.

Разом з тим закінчити розслідування у 2-місячний строк немає можливості, оскільки необхідно:

отримати висновок призначеної судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_7 , з метою встановлення ступеню тяжкості та характеру завданих потерпілій тілесних ушкоджень, у тому числі тілесних ушкоджень, характерних для насильницьких статевих зносин та самооборони при застосуванні насилля по відношенню до останньої;

отримати висновок призначеної судово-медичної експертизи підозрюваному ОСОБА_6 , з метою встановлення наявності у підозрюваного тілесних ушкоджень, характерних для насильницьких статевих зносин;

отримати висновок судово-медичної експертизи призначеної по зразкам нігтьових пластин з правої та лівої рук потерпілої ОСОБА_7 ;

отримати висновок судово-медичної експертизи призначеної по зразкам нігтьових пластин з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 ;

отримати висновок судово-медичної експертизи призначеної по спідній білизні потерпілої ОСОБА_7 ;

отримати висновок судово-медичної експертизи призначеної по спідній білизні підозрюваного ОСОБА_6 ;

виконати вимоги ст. 290 КПК України;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

виконати інші слідчі та процесуальні дії, в проведенні яких може виникнути потреба.

Виконати вказані слідчі дії у двомісячний строк не виявилось можливим, внаслідок складності кримінального провадження (необхідності отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та завершення проведення експертиз).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним двох умисних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваному є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила змінити запобіжний захід, а саме застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку підозрюваного, захисника суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком того, що ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те, що він може знищити, сховати або спотворити більшу частину викраденого майна потерпілої, місцезнаходження якого на даний час не встановлено.

Ризиком того, що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на потерпілу, свідків та експертів є те, що підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_6 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має належного джерела прибутку.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним двох умисних злочинів, у тому числі тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України, відсутність у нього постійного місця роботи та навчання, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я.

Під час проведення досудового розслідування, не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , не може продовжувати утримуватись в умовах державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, необхідно зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведених обставин, з огляду на ст.ст. 177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 183 КПК України, до підозрюваному ОСОБА_6 , можливо продовжити строк тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до шести років.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_6 , мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного резонансу, враховуючи що зазначені злочини направлені у тому числі проти життя та здоров`я людини, та їх суспільна небезпека полягає в тому, що при вчиненні злочинів відбувається посягання на здоров`я та життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом, наявність викладених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Викладене вище свідчить про те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку підозрюваного та захисника суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у підозрюваного утриманців, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 184, 199 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України в межах строку досудового розслідування до 30 листопада 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя