У Х В А Л А

07.08.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» модель «Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Органом досудового розслідування встановлено, що 31.07.2018 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що на окружній автодорозі М06 в с. Баранинці неподалік «Мітсубісі центру» трапилась дорожньо-транспортна пригода з потерпілими.
Виїздом СОГ на місце події встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 керуючи автомобілем марки «ToyotaRav 4» д.н.з. НОМЕР_3 допустила зіткнення з автомобілем марки «FordFiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , де в подальшому продовжила рух по автодорозі, де в подальшому остання не впоралась з керуванням і допустила лобове зіткнення з причіпом марки «HYVA» д.н.з. НОМЕР_4 , який на момент даної події перебував на узбіччі де був припаркованим. В результаті чого гр. ОСОБА_4 була доставлена до ЦМКЛ м. Ужгород із тілесними ушкодженнями, інші учасники даної дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження не отримали.
31 липня 2018 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000945 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
31 липня 2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди о 16 години 00 хвилин Н/Причіп-Самоскид-Е д.н.з. НОМЕР_4 було оглянуто та вилучено, а в подальшому Н/Причіп-Самоскид-Е поміщено на територію за адресою м. Ужгород вул. Гранітна №48 під відповідальне зберігання директора ПП «Євроітекс-інвест» - ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що Н/Причіп-Самоскид-Е д.н.з. НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_5 » визнані речовими доказамим та можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У судове засідання слідчий не зявився, одна подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, про причину неявки суд не повідомив.
Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.
В провадженні СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування злочину, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань «31» серпня 2018 року за № 0000945, в рамках якого досліджуються обставини ДТП, що мало місце на окружній автодорозі М06 в с. Баранинці неподалік «Мітсубісі центру», в якій є потерпілі.
31 липня 2018 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, Н/Причіп-Самоскид-Е д.н.з. НОМЕР_4 визнаний речовим доказом.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на зазначене рухоме майно з тих підстав, що таке має значення речового доказу та може містити сліди кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна ( в даному випадку причіп ) критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речового доказу, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, зокрема експертиз, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на Н/Причіп-Самоскид-Е д.н.з. НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_5 », який наразі перебуває на території за адресою м. Ужгород вул. Гранітна №48 на відповідальному зберіганні в директора ПП «Євроітекс-інвест» - ОСОБА_5 .

Заборонити використання та розпоряджання Н/Причіп-Самоскид-Е д.н.з. НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_5 », та визначити місце їх зберігання за адресою: м. Ужгород вул. Гранітна №48.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1