Ухвала

18 червня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-6596ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні № 0000326 у суді першої інстанції, на вирок Бородянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 березня 2018 року щодо виправданої ОСОБА_4 ,

встановила:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, прокурор у касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судами при постановленні оскаржуваних судових рішень які відповідно до ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412, 413, 419 вказаного Кодексу є підставами для її скасування. При цьому, прокурор фактично просить суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , порушує питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, прокурор не зазначає, у чому конкретно полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які клопотання всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК України апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення в порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
постановила:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3