Ухвала
Іменем України
22 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа №717/141/18
Провадження № 51-9312 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 10 липня 2018 року,
встановив:
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та звільнено від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 та ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Апеляційного судуЧернівецької області від 10 липня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки формально посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність засуджений у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності судових рішень та не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення; яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, відповідно до положень статей 370, 412, 413, 419 КПК України. Натомість засуджений аргументує свої доводи неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження та ставить під сумнів достовірність окремих доказів, однак ці обставини, згідно зі статтями 433, 438 КПК України, не входять до предмета перегляду суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений не зазначає, які доводи апеляційної скарги захисника, в порушення ст. 419 КПК України, апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також, до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3