ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/346/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
ВИРОК
Іменем України
25 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, працюючий, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений зач.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2(два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та розв`язаний заявлений цивільний позов.
Згідно вироку, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщені б. АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_7 з дочкою ОСОБА_9 , знаючи, що в однієї із кімнат будинку в шкатулці зберігаються ювелірні вироби, які належать потерпілої ОСОБА_7 , діючи умисно, за раніше виниклим наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, а саме, всіх ювелірних виробів, які належать потерпілій ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, перебуваючи за вищевказаною адресою в гостях у знайомої ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, у період часу з листопада 2015р. по 02.02.2016р., точна дата в ході досудового розслідування не встановлено, в денний час, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_7 вдома, та переконавшись, що ОСОБА_9 не спостерігає за його злочинними діями, таємно, діючи з єдиним злочинним умислом, зі шкатулці, яка знаходилась в кімнаті будинку викрав: каблучку 583 проби, загальною вагою 8,43гр. чистою вагою 8,3гр., вартістю 4983грн. 82коп., обручку 375 проби, загальною вагою 5,14гр. чистою вагою 5,14гр., вартістю 1985грн. 22коп., сережки 583 проби, загальною вагою 4,73гр. чистою вагою 4,73гр., вартістю 2840грн. 18коп., сережки пара 583 проби, загальною вагою 4,67гр. чистою вагою 4,63гр., вартістю 2779грн. 94коп., каблучка з діамантовим каменем 750 проби, загальною вагою 18,26гр. чистою вагою 17,95гр., вартістю 13865грню 66коп., браслет 500 проби загальною вагою 20,17гр. чистою вагою 20,1гр., вартістю 10350грн. 90коп., сережки 750 проби, загальною вагою 9,83гр. чистою вагою 9,83гр., вартістю 7593грн. 28коп., браслет 750 проби загальною вагою 40,28гр. чистою вагою 39гр., вартістю 30125грн. 94коп., браслет 585 проби загальною вагою 15,29гр. чистою вагою 15,23гр., вартістю 9176грн. 23коп., браслет 750 проби загальною вагою 41,28гр. чистою вагою 41гр., вартістю 31670грн. 86 коп., браслет з діамантами 583 проби, загальною вагою 28,7гр. чистою вагою 27,4гр., вартістю 16452грн. 60коп., сережки 583 проби, загальною вагою 2,09гр. чистою вагою 2,01гр., вартістю 1206грн. 92коп., пірсінг з каменем цирконій 585 проби загальною вагою 2,61гр. чистою вагою 2,3гр., вартістю 1385грн. 77коп., ланцюг 583 проби загальною вагою 11,07гр. чистою вагою 11гр., вартістю 6605грн. 06коп., каблучка 583 проби, загальною вагою 4,48гр. чистою вагою 4,25гр., вартістю 2551грн. 96коп.

Після чого, ОСОБА_8 залишив місце скоєного злочину та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 143574грн. 34коп., що є значною шкодою, завданою потерпілій.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить вирок скасувати в частині призначено покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідність, а саме ст.75 КК України, що потягло за собою неправильне звільнення від відбування покарання та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора та потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.36-38), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку), що завдала значної шкоди потерпілій то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст.65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення вперше, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується за місцем роботи позитивно, в скоєному покаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, за відсутністю обставин, які б обтяжували покарання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, за переконанням колегії суддів, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але разом з цим, з тих саме підстав суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, колегія суддів находить таким, що не відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, обставини справи свідчать, що ОСОБА_8 за два з половиною року не намагався примиритися з потерпілою і не відшкодував їй завдану матеріальну шкоду, а сплачені ним в рахунок відшкодування шкоди незначні суми, колегія суддів розцінює як намагання таким чином добитися пом`якшення покарання.
Отже з урахуванням вищевказаної поведінки обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність застосування судом першої інстанції положення ст.75 КК України до ОСОБА_8 .

З урахуванням наведеного,колегія суддів вважає, що висновки суду про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства є хибними.

Таким чином колегією суддів встановлено порушення передбачене п.2 ч.1 ст.413 КПК України тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення. А оскільки в наслідок встановленого порушення відбулось неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання то згідно п.4 ч.1 ст.420 КПК України апеляційній інстанції слід ухвалити свій вирок.

Разом з цим, враховуючи особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_8 достатньо буде призначити, за вчинення даного злочину покарання у мінімальних розмірах встановлених в санкції відповідної частини вказаної статті.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413, п.4 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2018р. відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України 3(три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати починаючи з дня його фактичного затримання для виконання цього вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді