АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4639/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Глобал» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 27.08.2018 року задоволено клопотанняслідчого 1-го ВРКП СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, які належать ТОВ "Фактор Глобал" (), у КБ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649), № НОМЕР_1 (Українська гривня), за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, зобов`язано ПАТ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649) надати прокурору Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , старшому слідчому першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого правління фінансових розслідувань ДПІ у Дарницькому районі Головного правління ДФС у м. Києві ОСОБА_8 або за їх дорученням, слідчим СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 або за їх дорученням оперативним співробітникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (у відповідності до ст.ст. 36, 40, 110, ч. 6 ст.218 КПК України) довідку щодо залишку грошових коштів на рахунках та в подальшому надавати відомості щодо залишку грошових коштів на рахунках за письмовим запитом старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Фактор Глобал» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 27.08.2018 року , скасувати її та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
В обґрунтування пропущення строку на апеляційне оскарження, представник зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали стало відомо лише 05.09.2018 року.
Мотивуючи апеляційні вимоги, представникТОВ «Фактор Глобал» ОСОБА_6 посилається на те, що арешт належних товариству грошових коштів є необґрунтованим, незаконним та таким, що порушує права та законні інтереси юридичної особи як добросовісного власника такого майна, спрямований на блокування належної господарської діяльності суб`єкта господарювання, а відтак є таким, що підлягає скасуванню.

Також представник вважає, що слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону при постановлені оскаржуваної ухвали, оскільки жодних належних та достатніх доказів того, що ТОВ «Фактор Глобал» () є суб`єктом господарювання, який хоч якимось чином має відношення до обставин відповідного кримінального провадження слідчим суддею не наведено.
ТОВ «Фактор Глобал» () є юридичною особою, створеною у 2017 році, здійснює свою діяльність роздрібною торгівлею тютюновими виробами в спеціалізовних магазинах(основний), оптовою торгівлею напоями, роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами та іншими видами діяльності відповідно до КВЕД.
Товариство є належним платником податків, взято на облік Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві та своєчасно звітує щодо фінансових результатів господарської діяльності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі представника ТОВ «Фактор Глобал», про існування оскаржуваної ухвали стало відомо лише 05.09.2018 року. Апеляційну скаргу було подано представником ОСОБА_6 07.09.2018 року, тобто в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування за № 0000035 від 24.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, КК України.
В ході досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_18 за попередньо змово з невстановленими слідством особи внесли завідомо не правдиві відомості в реєстраційні документи ТОВ «Вір» (), ТОВ «Брест-КОМ» (код ЄДРПОУ 3 8684072),ТОВ «Ендбіофарм» (), ТОВ «Вест Менеджмент Системс ІНК» (), ТОВ «Інвестконсалтинг - захід» (), ТОВ «Анфілд Консалтінг Груп» (), ТОВ «Фактор Глобал» (), ТОВ «Рієлті Груп» (), які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи.
Крім того, в ході проведеного огляду інформаційно-аналітичної бази ГУ ДФС України «Податковий Блок», встановлено, що вищевказані підприємства податкової звітності до ДПІ не подають, платниками ПДВ та єдиного податку не зареєстровані, відсутні трудові ресурси, офісні, торгівельні та складські приміщення, виробниче обладнання, сировина і матеріали, що вказує на відсутність факту реального здійснення фінансово господарської діяльності.
07.08.2018 року слідчий 1-го ВРКП СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, які належать ТОВ "Фактор Глобал" (), у КБ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649), № НОМЕР_1 (Українська гривня), за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, та зобов`язати ПАТ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649) надати прокурору Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , старшому слідчому першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого правління фінансових розслідувань ДПІ у Дарницькому районі Головного правління ДФС у м. Києві ОСОБА_8 або за їх дорученням, слідчим СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 або за їх дорученням оперативним співробітникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (у відповідності до ст.ст. 36, 40, 110, ч. 6 ст.218 КПК України) довідку щодо залишку грошових коштів на рахунках та в подальшому надавати відомості щодо залишку грошових коштів на рахунках за письмовим запитом старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду від 28.08.2018 року було задоволено клопотання слідчого.
Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000035 про накладення арешту на грошові кошти грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, які належать ТОВ "Фактор Глобал", слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на грошові кошти вищезазначеного товариства, оскільки метою накладення арешту на майно забезпечення збереження речових доказів.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий 1-го ВРКП СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені слідчим у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя на відсутність постанови про визнання майна речовим доказом уваги не звернув.
Разом з тим, колегія суддів також не вбачає підстав для зобов`язання банківської установи надавати довідку про суму коштів, що знаходяться на вказаних рахунках, за письмовим запитом слідчого, оскільки даний спосіб зобов`язання банківської установи не відповідає меті вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а являється по суті тимчасовим доступом до речей та документів, що є окремим заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею, до якої зокрема відносяться відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України та відомості щодо операцій, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що під час здійснення кримінального провадження орган досудового розслідування у разі виникнення потреби щодо отримання інформації, яка становить банківську таємницю, та за наявності передбачених для цього достатніх підстав, може звернутись до суду в порядку ст. 162 КПК України з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Глобал» ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 27.08.2018 року, якою задоволено клопотанняслідчого 1-го ВРКП СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, які належать ТОВ "Фактор Глобал" (), у КБ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649), № НОМЕР_1 (Українська гривня), за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, зобов`язано ПАТ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649) надати прокурору Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , старшому слідчому першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого правління фінансових розслідувань ДПІ у Дарницькому районі Головного правління ДФС у м. Києві ОСОБА_8 або за їх дорученням, слідчим СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 або за їх дорученням оперативним співробітникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (у відповідності до ст.ст. 36, 40, 110, ч. 6 ст.218 КПК України) довідку щодо залишку грошових коштів на рахунках та в подальшому надавати відомості щодо залишку грошових коштів на рахунках за письмовим запитом старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого 1-го ВРКП СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, які належать ТОВ "Фактор Глобал" (), у КБ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649), № НОМЕР_1 (Українська гривня), за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, із зобов`язанням ПАТ «ПриватБанк Київ»(МФО 320649) надати прокурору Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , старшому слідчому першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого правління фінансових розслідувань ДПІ у Дарницькому районі Головного правління ДФС у м. Києві ОСОБА_8 або за їх дорученням, слідчим СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 або за їх дорученням оперативним співробітникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (у відповідності до ст.ст. 36, 40, 110, ч. 6 ст.218 КПК України) довідку щодо залишку грошових коштів на рахунках та в подальшому надавати відомості щодо залишку грошових коштів на рахунках за письмовим запитом старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4