АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/ 1195/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/6423/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000582 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000582 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, та застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.09.2018 року та одночасно слідчим суддею визначено заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 264300 (двісті шістдесят чотири тисячі триста) гривень. Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував наявністю обгрунтованої підозри та існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваної встановив відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вважаючи таке рішення слідчого судді необгрунтованим, захисник підозрюваної подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року скасувати та постановити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.
В апеляційній скарзі її автор посилається на те, що підозрювана не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як не визнає вини у вчиненні злочинів, стверджує, що не намагатиметься переховуватися, оскільки особиста зацікавлена в тому, щоб дана справа була закінчена. Підозрювана з березня 2018 року на всі виклики слідчого і суду з`являлася. Вважає, що такий запобіжний захід є занадто суворим та суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Вказує, що надані стороною обвинувачення докази не свідчать про обгрунтованість повідомленої підозри. Не враховано, що матеріальна шкода відсутня, підозрювана раніше не судима, має на утриманні матір пенсійного віку, злочин не пов`язаний з злочинами проти життя та здоров`я. Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрювана має постійно лікуватися, що не може бути забезпечено в умовах слідчого ізолятора. Медичні довідки слідчим суддею не прийняті до уваги. Посилається на те, що відсутні дані, які б свідчили про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваної, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Згідно матеріалів справи, в провадженні Київського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000582, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. 23.07.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, обставини якої викладені в письмовому повідомленні (а.с. 86-89).

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Матеріали клопотання свідчать про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень, оскільки саме ОСОБА_8 надала нотаріусу документацію на квартиру, власником якої вона не була, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_9 , а також при проведенні вказаної слідчої дії добровільно надала свій особистий паспорт, що підтверджується змістом вказаного протоколу (а.с. 10-13) Встановлені досудовим розслідуванням обставини підтверджуються також протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта від 20.03.2018 року № 129, відповідно до якого бланк паспорта, виданий на ім`я ОСОБА_9 виготовлений саморобно, та не відповідає аналогічним офіційно виготовленим документам. Крім того, підозрювана, перебуваючи на відеоконференцзв`язку, не змогла пояснити апеляційному суду підстав її перебування у нотаріуса 13.03.2018 року з вказаним вище паспортом на іншу особу, тому обгрунтованість повідомленої на даний час підозри не викликає сумнівів. При цьому, апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Колегія суддів погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відносить до категорії особливо тяжких злочинів, вона ніде не працює, що ставить під сумнів доводи захисника про перебування на утриманні підозрюваної її батьків пенсійного віку. При цьому, будь-яких інших відомостей про наявність у ОСОБА_8 законних джерел заробітку суду надано не було. Зі змісту клопотання встановлено, що підозрювана погодилася піти до нотаріуса та укласти договір іпотеки, предметом якого була вище зазначена квартира, на пропозицію її знайомого на ім`я ОСОБА_14 . Крім того, свідок ОСОБА_10 повідомив, що 12.03.2018 року зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_15 , який передав йому пакет документів та ключі від квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане дає достатні підстави вважати, що до вчинення злочинів причетні і інші особи, які не встановлені органом досудового розслідування. Таким чином, вказані обставини свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, реальна наявність яких свідчить про неможливість в даному випадку застосувати до підозрюваної інший більш м`який запобіжний захід. Апеляційний суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про наявність у підозрюваної захворювання, яке нібито вимагає постійного лікування, оскільки суду не було надано належного медичного висновку, який би свідчив про неможливість утримання останньої в умовах Харківської установи виконання покарань № 25 за станом її здоров`я. Підозрювана, перебуваючи на відеоконференцзв`язку скаржилася на незадовільні умови тримання під вартою. Проте, вирішення таких питань не відноситься до повноважень апеляційного суду, тоді як підозрювана не позбавлена можливості звернутися з цих питань до адміністрації вказаної установи. Враховуючи, що наявність встановлених ризиків стороною захисту не спростована, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: