справа №619/4150/18
провадження №1-в/619/246/18
УХВАЛА
19 жовтня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря
судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 представника установи
виконання покарань - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дергачі подання начальника Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, -
До суду надійшло подання начальника Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 . В обґрунтування подання зазначено, що останній відбув понад 2/3 строку покарання, за час відбування зарекомендував з позитивної сторони, працює, мав два стягнення, які на теперішній час погашені у встановленому законом порядку, один раз заохочувався правами начальника установи та двічі дисциплінарною комісією.
У судовому засіданні засуджений та представник установи виконання покарань подання підтримали, просили його задовольнити.
Суд розглянув матеріали особової справи, вислухав думку присутніх осіб та дійшов висновку про задоволення подання з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Відповідно до ч.3 ст.6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно вироку від 30 травня 2016 року Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.15 ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.
Ухвалою від 11.10.2016 колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_5 у відбутий строк його знаходження у попередньому ув`язненні з 30.05.2016 по 11.10.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За поданням Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 24 липня 2017 року Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (згідно із рішенням Центральної комісії Міністерства юстиції України від 17.07.2017 року № 1.12/7-2017) на підставі ст. 100. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України видано наряд про переведення засудженого до виправної колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для подальшого відбування покарання. Початок строку 30.05.2016, кінець строку 19.01.2020.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 характеризується адміністрацією колонії з позитивної сторони, мав два стягнення, які на теперішній час погашені у встановленому законом порядку, один раз заохочувався правами начальника установи та ще двічі дисциплінарною комісією, працює, до праці ставиться сумлінно, у взаємовідносинах підтримує дружні стосунки, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території відділення, до виконання робіт ставиться з розумною ініціативою. Після проведення виховної роботи та залучення до суспільно-корисної праці змінив своє ставлення до скоєного. За час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. За час відбування покарання утримано згідно виконавчого листа на користь потерпілої ОСОБА_6 2508,42грн.
Згідно вимог п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженимне менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 відбув понад 2/3 частини строку покарання.
Таким чином, суд переконався в тому, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання став на шлях виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, у зв`язку із чим до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України розглядається місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Керуючись ст.81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
Подання начальника Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання, визначеного вироком від 30 травня 2016 року Зміївським районним судом Харківської області, на невідбутий строк 1 рік 3 місяці. Ухвалу направити в державну установу «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали. У разі подання прокурором апеляції виконання зазначеної ухвали зупиняється.
Суддя ОСОБА_1