справа № 489/1377/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/91/18
УХВАЛА
Іменем України
08 травня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзя Читинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
встановив:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень не зменшився та не змінився.
На підтвердження ризику прокурором вказано на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, один з яких тяжкий, не працює та не має постійного джерела доходів, та постійного місця проживання в м.Миколаєві.
Обвинувачений та його захисник в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити з підстав на недоведеності зазначеного прокурором ризику та з посиланням на наявність в ОСОБА_6 сім`ї, постійного місця проживання та його стану здоров`я просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, в п.103 справи «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08) Європейський суд з прав людини вказав, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.
Залишається ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_6 обвинувачується у неодноразовому вчиненні корисливих злочинів, зокрема, особливо тяжкого, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює та не має постійного джерела доходу та постійного місця проживання в м.Миколаєві.
За таких обставин, є доведеним наявність вказаного ризику, і те, що йому неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене, клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд -
постановив:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 06 липня 2018 року (включно).
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3