Справа № 346/1623/18
Провадження № 1-кп/346/281/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боднарів, Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, на утриманні нікого не має, депутатом не являється,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Злочин вчинено за наступних обставин.
У другій половині грудня 2016 року, ОСОБА_7 , бажаючи спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , з яким перебуває у неприязних відносинах, виступивши замовником таких неправомірних дій, вступив у злочинну змову з раніше знайомими між собою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 для вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень, а саме поїхати у визначений день та час разом із ОСОБА_7 у с. Кийданці Коломийського району, Івано-Франківської області, де він вкаже на будинок, в якому проживає ОСОБА_8 та місце на дорозі перед будинком ОСОБА_8 , де їм необхідно вчинити протиправні дії відносно ОСОБА_8
ОСОБА_9 та ОСОБА_5 погодились на вчинення таких дій, у визначений ОСОБА_7 день та час, а саме 20.01.2017 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 направились із м. Івано-Франківськ у с. Кийданці, Коломийського району, Івано-Франківської області, на транспортному засобі марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , і який не знав про використання його транспортного засобу для вчинення протиправних дій. Для вчинення вказаного злочину з метою конспірації і неможливості в подальшому викриття їх співробітниками правоохоронних органів, зупинившись у невстановленому досудовим розслідуванням місці на ділянці дороги у напрямку від м. Івано-Франківськ до м. Коломия, ОСОБА_7 надав ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дві балонові куртки синього кольору, дві маски типу «балаклава», три палиці, з яких дві дерев`яні та одна резинова, два балончика сльозоточивої дії та металеву частину молотка, які ОСОБА_9 та ОСОБА_5 мали використати в ході вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . При цьому вони попередньо домовилися також залишити вдома свої мобільні телефони, у зв`язку з чим ОСОБА_7 надав ОСОБА_9 мобільний телефон із сім-карткою, за допомогою якого здійснювалась підтримка зв`язку перед вчиненням хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Прибувши всі разом у с. Кийданці, Коломийського району, Івано-Франківської області, на автомобілі марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , вони направились до вул. Мартовича, де зупинились біля будинку №51 у с. Кийданці, Коломийського району, Івано-Франківської області. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 залишились біля недобудованого будинку та очікували на інформацію від ОСОБА_7 , про прибуття до вказаної ділянки дороги ОСОБА_8 на власному автомобілі марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_7 автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернувся в м. Коломия, де вистежував ОСОБА_8 , пересуваючись за ним по місту на автомобілі.
Цього ж дня приблизно о 17:30 год. ОСОБА_9 перебуваючи з ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_2 , отримавши по мобільному телефону від ОСОБА_7 інформацію про наближення ОСОБА_8 до його місця перебування, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, за допомогою металевої частини молотка пошкодив капот автомобіля марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_2 ,який належить потерпілому ОСОБА_8 та зупинив вказаний автомобіль. ОСОБА_9 підійшовши до дверцят автомобіля марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_2 , зі сторони водія за допомогою дерев`яної палиці типу «бита» пошкодив вікно водійських дверцят даного автомобіля шляхом його розбиття. В цей час до автомобіля марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_2 , підбіг ОСОБА_5 , який мав при собі гумову палицю типу ПР-73 та дерев`яну палицю, який діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, спільно із ОСОБА_9 за допомогою двох балончиків сльозоточивої дії, які ОСОБА_5 та ОСОБА_9 тримав у руках, почали розпилювати через розбите вікно водійських дверцят в салоні автомобіля сльозоточивий газ та в обличчя потерпілого ОСОБА_8 .
В результаті зазначених протиправних дій, з метою захисту, ОСОБА_8 висунув ноги в розбите вікно водійських дверцят та відбивався від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які знаходилися біля водійських дверей, нанесли декілька ударів по автомобілю марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_2 та потерпілому ОСОБА_8 по нижніх кінцівках за допомогою дерев`яних палиць типу «бита», які перебували у руках ОСОБА_9 та ОСОБА_5 спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_5 наносив удари переважно по автомобілю марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_2 , а ОСОБА_9 наносив удари по ногах ОСОБА_8 .
Після вчинення хуліганських дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинули за допомогою автомобіля марки «ВАЗ21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на відстані приблизно 300 метрів від місця вчинення злочину по вул. Мартовича в с. Кийданці, Коломийського району, в якому перебував ОСОБА_7 та всі разом направились вказаним автомобілем у напрямку руху до м. Коломия.
30.01.2018 року в кримінальному провадженні № 0000076 між першим заступником керівника Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_6 за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої: обвинувачений ОСОБА_5 розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток. Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони кваліфікують дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч.4 ст. 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України вважають, що слід звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Обвинувачений розуміє про необхідність оплати судових витрат пов"язаних із залученням експертів у кримінальному провадженні, які становлять 3 389 гривень 28 копійок. При цьому, сторони угоди розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбаченихст.474 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди розуміє, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України визнав повністю, щиро розкався.
Захисник в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Представник потерпілого в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином. Разом з цим, потерпілим ОСОБА_8 надано письмову згоду прокурору на укладення вказаної угоди, про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши чи цілком сторони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між першим заступником керівника Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, та враховуючи ст. 66, 67 КК України. Зокрема, відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено. Тому, є законні підстави для затвердження судом угоди про визнання винуватості, та визнання винним ОСОБА_5 за ч.4 ст. 296 КК України, та призначення узгодженого сторонами покарання у межах санкції ч.4 ст.296 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злосчину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, та обставин, що пом`якшують покарання, такі як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення у виді арешту в частині щодо майна обвинуваченого ОСОБА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 09.03.2017 року.

Процесуальні витрати за проведення експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2018 року, укладену між першим заступником керівника Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертиз в розмірі 3389 гривень 28 копійок.
Скасувати заходи забезпечення у виді арешту в частині щодо майна обвинуваченого ОСОБА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської областві ОСОБА_12 від 09.03.2017 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1