ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000243 від 17.05.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Понінка, Полонського району, Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.

16.05.2016 року між військовослужбовцем ОСОБА_4 та командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 (три) роки.

Наказам командувача ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 160-РС від 15.07.2016 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 № 166 від 03.08.2016 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого водія оператора 1 взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_3 за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.11,16,17,30,37,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до Указів Президента України від 01.03.2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», від 02.03.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» в державі оголошено часткову мобілізацію та Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, у зв`язку із чим згідно положень ст.1 Закону України «Про оборону України» діє особливий період.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 № 237 від 04.11.2016 року солдата ОСОБА_4 направлено до військового госпіталю в АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_4 ), де в період з 07.11.2016 року по 22.11.2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні, після виписки мав повернутися до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_3 та продовжити проходити військову службу за контрактом.

Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, 24.11.2016 року не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_3 (на цей час в/ч НОМЕР_1 ) розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, з 24.11.2016 року по 11.12.2017 року, з 21.12.2017 року по 06.06.2018 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, з військової служби не звільнений, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 (колишня в/ч пп НОМЕР_3 ) до місця розташування військової частини без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання у смт.Понінка, Полонського району, Хмельницької області.

06.06.2018 року ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Луцького гарнізону.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати. Пояснив, що дійсно проходить військову службу за контрактом. У листопаді 2016 року, після перебування на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі, він не прибув до місця розташування військової частини через небажання продовжувати службу у ЗСУ у зв`язку з наявними проблемами із здоров`ям. Через наведені обставини він самовільно залишив місце проходження військової служби та лікувався за місцем свого проживання.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням відомостей по особу обвинуваченого встановлено, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, брав участь в АТО, має захворювання, пов`язане із проходженням військової служби.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції інкримінованої статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_4 , те, що він у вчиненому щиро розкаявся, є раніше не судимим, учасником АТО, всі обставини даної справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства та призначає покарання із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові доказі та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1