Справа № 369/392/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/307/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 07.05.2018

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6

представника юридичної особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7

перевіривши матеріали апеляційної скаргипредставника юридичної особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт в особі директора ПрАТ «Київспецмонтаж`Грозного Ю.В. на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року, -
в с т а н о в и л а:
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗель» (ГАЗ-32213) номерний знак НОМЕР_1 , який належить ПрАТ «Київспецмонтаж», мотивуючи його тим, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 10.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
11.01.2018 вказане клопотання задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «ГАЗель» (ГАЗ-32213), номерний знак НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «Київспецмонтаж», заборонено розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим було доведено наявність правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна на підставі п.1 ч.2 ст. 170 КПК України. Крім того вказане майно має ознаки матеріальних об`єктів, визначених ч.1 ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді директор ПрАТ «Київспецмонтаж» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу вякій просив скасувати ухвалу слідчого судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що максимальний строк для проведення експертизи у тому числі комплексної становить 3 календарні місяці. Однак, протягом приблизно 3,5 місяців з дня арешту автомобіля жодної експертизи щодо вищевказаного транспортного засобу не було проведено. Перебування автомобіля під арештом понад 3,5 місяців призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ПрАТ «Київспецмонтаж».
Окрім того, просив поновити строк на подачу апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення:
представника ПрАТ «Київспецмонтаж» ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, підтвердила її доводи і просила задовольнити. Клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підтримала, пояснивши при цьому те, що копію ухвали слідчого судді від 11.01.2018 року товариство не отримувало;
прокурора, який просив залишити без змін ухвалу слідчого судді та без задоволення вимоги апеляційної скарги;
перевіривши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до змісту положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Підставою застосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном, є наявність обґрунтованих ризиків вважати що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішенні питання про арешт майна, крім наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання про накладення арешту дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме можливість його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також із урахуванням того, що дане майно визнано речовим доказом, прийшов до вірного висновку про необхідність накладення арешту.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Київспецмонтаж» щодо незаконності ухвали слідчого судді внаслідок тривалого терміну проведення експертизи є необґрунтованими, оскільки завданням та метою накладення арешту на майно в кримінальному провадженні є не проведення експертизи, а відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України є запобігання його приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. У випадку накладенні арешту на майно, визнане речовим доказом метою накладення арешту є саме збереження речових доказів, а не необхідність приведення із ним будь-яких слідчих дій.
Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апелянта про необхідність скасування ухвали слідчого судді щодо арешту майна у зв`язку із неналежними умовами його зберігання в період часу, який минув після винесення ухвали про його арешт, оскільки ці обставини дійсно виникли після постановлення ухвали про арешт майна, не могли перевірятись та враховуватись слідчим суддею, а тому не можуть бути підставою для визнання незаконною відповідної ухвали слідчого судді. Окрім того, колегія суддів вважає, що питання місця зберігання та умов зберігання майна перебувають поза межами предмету доказування при розгляді апеляційної скарги ПрАТ «Київспецмонтаж». Так, із ухвали слідчого судді вбачається, що арешт було накладено у спосіб заборони розпорядження та користування зазначеним вище автомобілем. Будь-яких рішень щодо володіння цим автомобілем слідчим суддею не приймалось. При цьому ні місце зберігання цього автомобіля, ні умови його зберігання слідчим суддею не визначались. Ці питання не були предметом дослідження при розгляді слідчим суддею відповідного клопотання. Правових підстав, із яких цей автомобіль повинен перебувати на зберіганні у органах Національної поліції, чи у місцях ними визначеними у ході розгляду апеляційної скарги також не встановлено.
Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді винесеної відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2018 є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим, залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія суддів не розглядає клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. Як вбачається із ухвали слідчого судді від 11.01.2018 року розгляд клопотання слідчого відбувався без виклику ПрАТ «Київспецмонтаж». Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було ухвалено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Надані суду апеляційної інстанції матеріали не містять будь-яких даних ні про отримання ПрАТ «Київспецмонтаж» копії ухвали від 11.01.2018 року, ні про направлення товариству копії цієї ухвали. У зв`язку із викладеним колегія суддів приходить до висновку про те, що ПрАТ «Київспецмонтаж» не пропустило строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 11.01.2018 року, що указує на відсутність правових підстав для розгляду клопотання про поновлення відповідного строку.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу представника юридичної особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт в особі директора ПрАТ «Київспецмонтаж» ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_3