11-сс/775/351/2018(м)

Категорія: ст. 199 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Маріуполя Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на початку 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, володіючи зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних речовин на території м. Маріуполя Донецької області, вступив у злочину змову із раніше знайомими йому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , яка передбачала придбання вказаними особами наркотичного засобу у ОСОБА_9 , зберігання і подальший збут наркозалежним особам на території м. Маріуполя Донецької області.
ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених обставинах, придбав у ОСОБА_9 наркотичний засіб метадон і згідно з раніше розробленим планом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених обставинах, передав вказаний наркотичний засіб ОСОБА_7 для подальшого збуту, який останній став зберігати при собі з метою його подальшого збуту.
21 листопада 2017 року о 15.57год., з метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_7 , знаходячись на одному з поверхів житлового будинку по АДРЕСА_3 , групою осіб, незаконно збув «оперативному покупцю» ОСОБА_15 вказану наркотичну речовину, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, маса якого склала 0,026 г (у перерахунку на суху речовину).
17.07.2018 року о 20.55год. ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Постановою заступника прокурора Донецької області від 10.09.2018 року продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 17.11.2018 року.
За вказаним кримінальним провадженням 11.09.2018 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до чотирьох місяців, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести додаткові слідчі і процесуальні дії.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.09.2018 року задоволено клопотання слідчого і продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 10.11.2018 року включно, з можливістю внесення застави, яка визначена ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.07.2018 року та відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання слідчого не розглянув можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку апелянта, суд першої інстанції при постановлені ухвали не взяв до уваги, що на час обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній мав постійне місце реєстрації і проживання у м.Маріуполі, постійне місце роботи і офіційні джерела доходів; позитивно характеризується за місцем роботи і проживання; має на утриманні двох малолітніх дітей, на утримання яких сплачував аліменти; проживав разом з матір`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, що є вагомим стимулом для належної процесуальної поведінки.
Окрім того, слідчий у клопотанні зазначив, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий за вчинення злочинів, які пов`язані зі збутом наркотиків, на шлях виправлення не став, не має постійного джерела доходів, окрім як незаконного, але ці дані не відповідають дійсності.
Зазначені у клопотанні слідчого і ухвалі слідчого судді ризики не доведені належними доказами, а є припущеннями.
Зазначає, що ОСОБА_7 не має можливості знищити або спотворити докази, оскільки всі речові докази у цьому кримінальному провадженні вилучені та знаходяться у розпорядженні слідчого.
Позиції учасників судового провадження
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду апеляційної скарги, проте в судове засідання не з`явився захисник, надавши заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі. Клопотання від підозрюваного про бажання брати участь у апеляційному розгляді не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не визнав апеляційних вимог, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Мотиви Суду
В апеляційній скарзі захисник оскаржує наявність ризиків, вважає, що можливе застосування щодо його підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Слідчий суддя перевіряв в судовому засіданні доводи захисника, у тому числі і зазначені в апеляційній скарзі та дав їм належну оцінку.
Також, слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.
Відповідно до вимог частин 3, 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового.
При постановленні судового рішення слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, які не зменшились на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, з урахуванням складності кримінального провадження та необхідністю виконання ряду процесуальних, слідчих дій по даному кримінальному провадженню, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного на 60 днів.
Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає правильним.
Переконливих даних про те, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, стороною захисту не надано і в ході апеляційного розгляду таких даних не встановлено.
Колегія суддів вважає, що доводи захисту про те, що підозрюваний мав постійне місце реєстрації і проживання у м.Маріуполі, постійне місце роботи і офіційні джерела доходів; позитивно характеризується за місцем роботи і проживання; має на утриманні двох малолітніх дітей, на утримання яких сплачував аліменти; проживав разом з матір`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, не можуть вплинути на вирішення питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , оскільки наведене не зменшує заявлених ризиків щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Колегія суддів також вважає безпідставними апеляційні доводи захисника про те, що слідчий у клопотанні зазначено дані, які не відповідають дійсності, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий за вчинення злочинів, які пов`язані зі збутом наркотиків, на шлях виправлення не став, не має постійного джерела доходів, окрім як незаконного, оскільки слідчим суддею ці дані не враховувалися, а в матеріалах справи міститься тільки довідка про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст. 185 ч.1 КК України (а/с 33-34), що і було враховано під час розгляду клопотання.
Що стосується апеляційних вимог про зменшення розміру застави, вони також не підлягають задоволенню, оскільки слідчий суддя визначив розмір застави, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України та з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, згідно якого розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 36 820 до 147 280 гривень, з урахуванням тих обставин, на які посилається захисник в апеляційній скарзі. Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
З урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, правильним.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 листопада 2018 року включно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4