Провадження № 1-кп/761/1663/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018 року

Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження № 0000476 від 24 травня 2018 року

по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,4 ст. 358 КК України

Прокурор у підготовчому судовому засіданні уважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Обвинувачений не заперечував проти призначення обвинувального акта до досудового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками ч.1 ст. 358 КК України, обов*язковою ознакою диспозиції якої є спеціальна мета використання офіційного документу підроблювачем. Проте у формулюванні обвинувачення зазначено про мету дій особи, які полягають у підробленні документів, - з метою отримання прибутку, одночасно зазначається про реалізацію злочинного умислу, спрямованого на використання особою завідомо підроблених документів. При цьому кваліфікація дій за ознаками ч.1 ст. 358 КК України містить визначення щодо мети - з метою використання документу підроблювачем. Такі обставини свідчать про суттєві протиріччя між формулюванням обвинувачення та кваліфікацією дій особи.

Крім того, обвинувальний акт не містить кваліфікації кожних окремо дій ОСОБА_4 стосовно складу кожного із інкримінованих злочинів окремо як за частиною 1 ст. 358 КК України, так і за частиною 4 ст.358 КК України і в обвинувальному акті не зазначено, які саме конкретні дії особи утворюють склад кожного із інкримінованих злочинів.

Такі обставини в своїй сукупності не дають повне та чітке уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , що у свою чергу не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових, зазначених в кваліфікації, є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, суттєві протиріччя між формулюванням обвинувачення та кваліфікацією дій є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Такі недоліки обвинувального акту позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися з вирішенням питань, передбачених ч.3 ст. 290 КПК України, щодо прийняття передбачених судових рішень, позбавляє суд можливості визначити межі обвинувачення та судового розгляду стосовного кожного з обвинувачених та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Такі фактичні обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст. 291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.

Статтею 338 КПК України передбачене право прокурора змінити обвинувачення в суді, проте зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді, оскільки статтею 338 КПК України не передбачене усунення недоліків обвинувального акту в суді.

Крім того, слід звернути увагу, що з матеріалів справи не убачається, що обвинуваченому роз*яснене право бути звільненим від кримінальної відповідальності з огляду на строки давності відповідно до ст. 49 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.314 КК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000476 від 24 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст.358 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя