Справа № 388/1205/18
провадження № 1-кп/403/53/18
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Долинського району Кіровоградської області, адреса місця проживання,
зареєстрована у встановленому законом порядку:
АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання:
АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта базова загальна
середня, одруженого, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
03 серпня 2018 року близько 11 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 з метою з"ясування відносин зі своєю дружиною ОСОБА_6 прийшов до подвір"я будинку АДРЕСА_3 , який належить на праві власності матері його дружини - потерпілій ОСОБА_4 .. Зайшовши до приміщення літньої кухні, обвинувачений ОСОБА_5 намагався поговорити зі своєю дружиною, однак остання вийшла на подвір"я, і він прослідував за нею, розпочавши сварку, яку шляхом усних зауважень намагалася припинити потерпіла, яка в цей час також перебувала на подвір"ї біля вказаного будинку. В подальшому, на ґрунті особистих неприязних відносин, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_5 умисно та цілеспрямовано, підійшовши до потерпілої, наніс їй один удар головою в область обличчя. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна лобної ділянки та перенісся, які згідно висновку експерта №64 від 29.08.2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що дійсно в серпні 2018 року близько 11 год. 00 хв., точних дати та часу не пам"ятає, він прийшов до подвір"я будинку, в якому проживає його теща - потерпіла ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , оскільки напередодні він виконував в неї ремонтні роботи, внаслідок чого посварився з тещею та поїхав додому, однак на наступний день повернувся. В цей час потерпіла з його дружиною перебували в літній кухні. Він намагався поговорити з дружиною, однак потерпіла почала заперечувати проти того, що він приїхав. В подальшому, перебуваючи вже на подвір"ї, він продовжив з"ясовувати відносини з дружиною, а потерпіла продовжувала втручатись в їх розмову і нецензурними словами говорила, щоб він вийшов з двору. Втративши на хвилину самоконтроль, не розуміючи як таке могло вийти, він підійшов до потерпілої та наніс їй один удар головою в область лобної ділянки обличчя. В скоєному щиро розкаявся. Суду також показав, що після цього намагався поговорити з потерпілою, однак остання не захотіла з ним спілкуватися. Прохав суд призначити покарання у виді штрафу, оскільки влаштувався до приватної особи на роботу водієм з режимом робочого дня з 08 години ранку до 20 години вечора, а тому відбування ним покарання у виді громадських робіт завадить виконанню роботи і він її втратить.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що на початку серпня 2018 року близько 10-11 год. 00 хв., точних дати та часу не пам"ятає, вона разом зі своєю дочкою перебувала в літній кухні на подвір"ї біля свого будинку АДРЕСА_3 . В цей час обвинувачений ОСОБА_5 , який являється її зятем, зайшовши до приміщення літньої кухні, намагався розпочати сварку з її дочкою ОСОБА_6 , на що вона, як мати останньої, говорила йому, щоб він заспокоївся. В подальшому її дочка разом з обвинуваченим вийшли на подвір"я, і вона вийшла за ними. Намагаючись припинити сварку, вона декілька разів зробила зауваження обвинуваченому, сказала, що зателефонує до поліції, після чого він, підійшовши до неї ближче та намагаючись вирвати з її рук мобільний телефон, наніс їй один удар головою в область лобу та переднісся. В цей же день вона викликала працівника поліції, а на наступний день поїхала до лікаря. Цивільний позов пред"являти не буде. Міру покарання залишає на розсуд суду, головне, щоб відповідно до закону. Суду також показала, що обвинувачений телефонував до неї на мобільний телефон і внучка говорила їй, що звонить саме він, однак вона не захотіла з ним говорити.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора, потерпілої, обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, речових доказів та судових витрат.
Враховуючи зазначені обставини та показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні надав послідовні показання щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого він обвинувачується; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.50, 56).
Обвинувачений ОСОБА_5 не працюючий. Має на утриманні неповнолітню дитину. По місцю проживання характеризується задовільно. Згідно відповіді Долинської центральної районної лікарні Кіровоградської області на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.51, 53, 57, 58).
За змістом досудової доповіді, складеної 17.10.2018 року інспектором Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , останній згідно соціально-психологічної характеристики проживає разом з дружиною та неповнолітньою дочкою, займається вирущуванням сільськогосподарських культур та їх реалізацією. Випадків психічного розладу та зловживання алкогольними напоями на встановлено. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється також як середній. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк (а.п.41-43).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
На підставі викладеного, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 вважає, що йому слід призначити вид покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 є працездатним, однак не працевлаштований та не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, а тому призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим.
Разом з тим, майновий стан обвинуваченого не свідчить про той факт, що він не має джерел доходів для сплати штрафу, оскільки займається вирощуванням та реалізацією сільськогосподарських культур.
На підставі викладеного, суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним злочину,який є злочином невеликої тяжкості; особи обвинуваченого, який являється особою раніше не судимою і до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується задовільно; його щирого каяття у вчиненому злочині вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді штрафу, призначене в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судово-медичної експертизи №64 від 29.08.2018 року) відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п"ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн. 00 коп. (вісімсот п"ятдесят гривень 00 копійок).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1