Справа 755/9762/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/219/2018 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
« 5 » листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця м. Києва, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз 4.02.2011р. за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 9.12.2016р. умовно-достроково на 1 рік 9 днів,-
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, визначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 4.02.2011р., ОСОБА_7 остаточно засуджено на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.
11.05.2017р., приблизно о 1 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Серафімовича, 12-а, в приміщенні ПП «Інтернет центр «Планета земля», побачив у раніше знайомої ОСОБА_8 мобільний телефон «Lenovo S820», на заволодіння яким у нього виник умисел, реалізуючи який, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , ОСОБА_7 попросив у останньої вказаний мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка, хоча повертати його не збирався. ОСОБА_9 , не маючи підстав не довіряти ОСОБА_7 , добровільно надала йому телефон, після чого ОСОБА_7 вийшов з приміщення ПП «Інтернет центр «Планета земля» наче б то для здійснення телефонного дзвінка, і, переконавшись, що потерпіла не підозрює про його злочинні наміри, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1500 грн.
Крім того, 16.05.2017 р. о 8 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з однієї з квартир цього будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , в цей же день, приблизно о 8год.30 хв., підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_2 , де проживала потерпіла ОСОБА_11 , під приводом необхідності зайти до туалету та позичити грошові кошти у потерпілої, зайшов до квартири, де з корисливих мотивів, повторно, у коридорі вказаної квартири таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: шкатулку з золотим кулоном з діамантом вартістю 2176,16 грн., ланцюг з золота вартістю 619,41 грн., дві сережки з золота вартістю 1441,43 грн., які виніс з квартири та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на 4237 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив переглянути вирок щодо нього та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, зазначивши, що вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував завдану потерпілим шкоду в повному обсязі, просив не ізольовувати його від суспільства, оскільки він зможе працювати, допомагати дружині, неповнолітній дочці, а також бабусі, яка тяжко хворіє та потребує його допомоги.
ОСОБА_7 в судові засідання апеляційного суду неодноразово не з`являвся, а саме не з`являвся 13.02.2018р.,5.04.2018р.,16.05.2018р.,7.06.2018р.,12.07.2018р., 2.10.2018р., 18.10.2018р., повістки не отримує, про розгляд справи повідомлявся у телефонному режимі.
В судове засідання на 5.11.2018р., ОСОБА_7 ,будучи повідомленим про розгляд апеляційної скарги, не з`явився, клопотань про перенесення розгляду до суду не надходило.
Враховуючи те, що участь обвинуваченого при розгляді апеляційної скарги не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_7 , який зловживає наданими йому процесуальними правами.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок законним та обґрунтованим, просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, за обставин викладених вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно та за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Відповідно до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить їх аналіз та перевіряє вирок відповідно до ст. 404 КПК України лише в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, офіційно працевлаштований,раніше судимий, проте належних висновків не зробив та вчинив під час умовно-дострокового звільнення нові умисні корисливі злочини, обставини, що впливають на покарання, в тому числі і ті, на які обвинувачений послався в апеляційній скарзі, а саме - визнання вини та щире каяття та обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.
Обране ОСОБА_7 покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, призначене з врахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, є домірним скоєному та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді __________________ __________________ _________________