Єдиний унікальний номер 728/1158/18
Номер провадження 1-кп/728/145/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 12 травня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дробці Коропського району Чернігівської області, освіта професійно-технічна, не одружений, жителя АДРЕСА_1 , не працює, раніше судимого 14 квітня 1999 року до 15 років позбавлення волі за п. «г» статті 93 Кримінального кодексу України 1960 року,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 15, частиною першою статті 152 Кримінального кодексу України (далі КК)

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_7

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 11 травня 2018 року близько 15 години ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання у житловому будинку, що розташований в с. Городище Бахмацького району Чернігівської області, переслідуючи умисел направлений на зґвалтування, застосовуючи фізичне насильство, схопив ОСОБА_7 за плечі, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обох плечей, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, повалив її на ліжко та намагався стягнути з неї одяг та зґвалтувати, але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) не визнав, пояснив, що не мав наміру ґвалтувати потерпілу, а це був жарт з його сторони, а тому він і не довів свої дії до кінця.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
3. Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 11 травня 2018 року вона перебувала в гостях у своєї бабусі в с. Городище Бахмацького району Чернігівської області. Близько 15 години ОСОБА_4 , зайшов до кімнати, схопив потерпілу і поніс її в іншу кімнату до ліжка, він висловлював погрози і намагався стягнути з потерпілої шорти.
Додатково ОСОБА_7 пояснила, що вона сильно злякалась, почала кричати і вкусила обвинуваченого за плече, також відірвала руками карниз, і лише в подальшому вона змогла втекти та викликати поліцію.
Потерпіла вважала, що обвинуваченому необхідно призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

4. Заява потерпілої ОСОБА_7 (а.с.к.п.10), яка стала підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початку досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 15, частиною першою статті 152 КК.

5. Протокол огляду місця події від 14 червня 2018 року (а.с.к.п.15-16), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Так, при огляді місця події будинку АДРЕСА_1 встановлено точне місце, де відбувалося замах на зґвалтування, проведено відповідне фотографування.

6. Протокол огляду речей від 11 травня 2018 року (а.с.к.п.18-20), який підтверджує проведення відповідно до статей 103-105, 223, 237 КПК огляду жіночих шортів ОСОБА_7 , які були на ній під час вчинення кримінального правопорушення.

7. Висновок експерта № 106 від 25 травня 2018 року (а.с.к.п.27-28), зміст якого відповідає статті 102 КПК, яким підтверджується, що відповідно наданим медичним документам на ім`я ОСОБА_7 , у неї мали місце тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці обох плечей.

В утворенні їх могла мати місце неоднократна (не менше двох) дія тупих предметів з обмеженою поверхнею в місці контакту по механізму стиснення.

Орієнтовна давність виникнення вказаних тілесних ушкоджень становить не пізніше 21 години 00 хвилин 11 травня 2018 року.

За ступенем тяжкості вони, як в комплексі, так і окремо, згідно пункту 2,3.2 (б), пункту 2.3.5 та пункту 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України за № 6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого степеня тяжкості, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

8. Висновок експерта № 107 від 25 травня 2018 року (а.с.к.п.33-34), зміст якого відповідає статті 102 КПК, яким підтверджується, що відповідно наданим медичним документам на ім`я ОСОБА_4 , у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді поверхневих укушених ран в ділянці правої лопатки та правого плеча.

Орієнтовна давність виникнення вказаних тілесних ушкоджень становить не пізніше 20 години 40 хвилин 11 травня 2018 року.

В утворенні вказаних тілесних ушкоджень могла мати місце неоднократна (не менше двох) дія тупих предметів з обмеженою поверхнею в місці контакту по механізму стиснення, в тому числі, не виключено дія зубів сторонньої особи.

За ступенем тяжкості вони, як в комплексі, так і окремо, згідно пункту 2,3.2 (б), пункту 2.3.5 та пункту 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України за № 6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого степеня тяжкості, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

9. Протоколом проведення слідчого експерименту від 14 червня 2018 року (а.с.к.п.35), при якому було застосовано технічні засоби фіксації і результати якої були продемонстровані в судовому засіданні, підтверджується проведення перевірки і уточнення показань потерпілої ОСОБА_7 , наданих на досудовому розслідуванні.
Вказані обставини вона повністю підтвердила в судовому засіданні (див. пункт 3).

10. Дані, які характеризують обвинуваченого відображені в паспорті серії НОМЕР_1 , інформації щодо судимості, інформації щодо перебування на медичному обліку, характеристиці з місця проживання (а.с.к.п.44-49).

ІV. Оцінка Суду.

11. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 15, частиною першою статті 152 КК Суду надано такі докази:
?показання потерпілої ОСОБА_7 ;
?протокол огляду місця події від 14 червня 2018 року;

?протокол огляду предмета від 11 травня 2018 року;

?висновок експерта № 106 від 25 травня 2018 року;

?висновок експерта № 107 від 25 травня 2018 року;

?протокол проведення слідчого експерименту від 14 червня 2018 року;
?характеризуючи дані.

12. З іншої сторони обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 15, частиною першою статті 152 КК не визнав, пояснив, що не мав наміру ґвалтувати потерпілу, а це був жарт з його сторони, а тому він і не довів свої дії до кінця (див. пункт 2).

13. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує:

13.1 Сторони кримінального провадження не заперечували, що 11 травня 2018 року близько 15 години за місцем проживання обвинуваченого, у житловому будинку, що розташований в с. Городище Бахмацького району Чернігівської області, ОСОБА_4 мав контакт з потерпілою ОСОБА_7 .
Крім цього, дані щодо місця вчинення злочину підтверджуються протокол огляду місця події від 14 червня 2018 року (див. пункт 5).

13.2 При цьому, потерпіла ОСОБА_7 повністю пояснила обставини за яких обвинувачений намагався її зґвалтувати та заподіяв їй тілесні ушкодження, але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі (див. пункт 3).
13.3 Показання потерпілої повністю узгоджуються з висновком експерта № 106 від 25 травня 2018 року (див. пункт 7), яким підтверджується наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, та висновком експерта № 107 від 25 травня 2018 року (див. пункт 8), яким підтверджується наявність укусів у обвинуваченого.

Вказані висновки експертів в своїй сукупності підтверджують показання потерпілої про те, що обвинувачений її схопив і результатом чого стала наявність у неї тілесних ушкоджень, а також те, що вона захищалась і вкусила обвинуваченого.
Також додатково наведені факти можливо встановити з протоколу огляду речей від 11 травня 2018 року (див. пункт 6).

13.4 Сукупність проаналізованих доказів спростовують твердження обвинуваченого про наявність в його діях жарту та не вчинення ним злочинних дій.

14. Таким чином, аналіз доказів по справі, дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_4 .
Суд звертає увагу, що кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується ряд принципів.
Наприклад із частини другої статті 17 КПК можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який є характерним для англосаксонської правової системи. При доктринальному тлумаченні висловлюється позиція, що для стандарту «поза розумним сумнівом»: не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що рішення є неправильним; для вирішення поставленого питання необхідно, щоб була впевненість, непохитність, відсутність будь-яких вагань; поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість».

Із статті 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», що є характерним для континентальної системи права і застосування якого є доцільним для правовідносин, які розглядаються (додатково див. пункт 13).
Зокрема, виходячи із проведеного вище аналізу доказів сторін кримінального провадження, Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

15. Проте, Суд звертає увагу, що діяння ОСОБА_4 органами досудового розслідування були кваліфіковані за частиною першою статті 15, частиною першою статті 152 КК, як вчинення замаху на зґвалтування.

В цій ситуації частина перша статті 15 КК розкриває зміст загального визначення категорії «замах на злочин». В свою чергу за змістом частини другої та третьої вказаної норми Закону «замах на злочин» поділяється на «закінчений» та «незакінчений».

Хоча різниця між «закінченим» і «незакінченим» замахом на злочин має місце в межах однієї і тієї ж стадії вчинення злочину, такий поділ має значення як для кваліфікації (оскільки їх визначення дано в різних частинах статті 15 КК), так і для призначення покарання.

Так за змістом частини третьої статті 15 КК замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежала від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Зокрема в даних правовідносинах в обвинувачені вказано лише загальне визначення «замаху на злочин» і зроблено посилання на частину першу статті 15 КК, але за обставинами справи підтверджено, що обвинувачений не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, що характеризує замах на вчинення злочину, який є «незакінченим» (частина третя статті 15 КК), що необхідно уточнити при кваліфікації дій обвинуваченого.
У зв`язку із чим діяння ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною третьою статті 15, частиною першою статті 152 КК, як, незакінчений замах на зґвалтування.
Вина ОСОБА_4 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

16. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК є рецидив злочинів.

17. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_4 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статей 65-68 КК бере до уваги:

? ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є злочином середньої тяжкості;

? ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця;

? враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

? особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

? наявність постійного місця проживання та формально посередньої характеристики за таким;

? відсутність обставин, які пом`якшують покарання, за наявності обставини, яка обтяжує таке;

? попереднє притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання;

? вимоги потерпілої про призначення суворого покарання;

? зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого (а.с.16-17), згідно із якою орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

У зв`язку з чим, Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань ОСОБА_4 , не пов`язаних з позбавленням волі, але, обираючи таке, є всі підстави обрати його в межах мінімальної санкції закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань ОСОБА_4 . Суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

18. Цивільний позов по справі не заявлявся.

19. Відповідно до статті 100 КПК речові докази: жіночі шорти, надані ОСОБА_7 , які передані на зберігання ОСОБА_7 , залишити останній як власнику.

20. Процесуальні витрати по справі відсутні.

21. Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 визнати винуватим за частиною третьою статті 15, частиною першою статті 152 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

3. Речові докази: жіночі шорти, надані ОСОБА_7 , які передані на зберігання ОСОБА_7 , залишити останній як власнику.

4. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1