Номер провадження: 11-сс/785/1420/18
Номер справи місцевого суду: 501/1925/18, 1-кс/501/729/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000673, внесеному до ЄРДР 16.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволене клопотання слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморська Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000673, внесеному до ЄРДР 16.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що в ніч з 14.07.2018 року на 15.07.2018 року. Приблизщно о 02.00 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, проникли до помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого була ОСОБА_12 , де ОСОБА_9 застосував до потерпілої насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я, а саме наніс їй декілька ударів руками в область обличчя, що призвело до заковтування та вдихання потерпілою крові у дихальні шляхи з розвитком асфіксії, від чого ОСОБА_12 через невеликий проміжок часу померла. Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволоділи грошовими коштами потерпілої в сумі 300 гривень та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

21.08.2018 року ОСОБА_9 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.187 КК України.

22.08.2018 року слідчий звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 . Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, у кримінальному провадженні наявні ризики переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, знищення, переховування чи спотворення речових доказів та вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2018 року вказане клопотання було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 18.10.2018 року. Ухвала мотивована тим, що при розгляді клопотання слідчого знайшли своє підтвердження наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, заявлені слідчим ризики та неможливість запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу мотивуючи свої вимоги тим, що заявлені слідчим ризики є необґрунтованими та надуманими, а прокурор під час розгляду клопотання не довів неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.08.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.2018 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 .

Також із матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 офіційно не одружений, офіційно не працює, не навчається, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, тому у кримінальному провадженні існує обґрунтований ризик можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду. При цьому апеляційний суд вважає, що наявність у ОСОБА_9 сім`ї та проживання разом з матір`ю та цивільною дружиною, з урахуванням обставин інкримінованого йому злочину, не може свідчити про відсутність зазначеного ризику.

Крім того, в даному кримінальному провадженні не всі свідки допитані і не виконані всі експертизи, а тому існує ризик того, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_9 має змогу незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань та уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки ОСОБА_9 не працює, а джерела його існування невідомі, у кримінальному провадженні також наявний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також врахував вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування підозра обґрунтована, а також наявні ризики, які унеможливлюють застосування до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження доказами, тому підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Також слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а інших доводів суду надано не було.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені процесуальні порушення, допущені слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого, які тягнуть за собою скасування оскаржуваної ухвали.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя визначив строк дії ухвали до 18.10.2018 року.

Разом з цим, як пояснив в судовому засіданні прокурор, підозрюваному ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 15.08.2018 року, підозрюваним ОСОБА_10 та ОСОБА_9 21.08.2018 року, а після цього матеріали досудового розслідування були об`єднані в одне провадження постановою слідчого від 22.08.2018 року до постановлення ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно з ч.7 ст.217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.
Згідно з ч.4 ст.219 КПК України, загальний строк досудового розслідування у провадженнях, які розслідувалися в один проміжок часу, при об`єднанні кримінальних проваджень у порядку, передбаченому статтею 217 цього Кодексу, визначається шляхом поглинання меншого строку більшим.
Таким чином, строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні закінчується 15.10.2018 року.
Слідчий суддя вказані обставини належним чином не з`ясував, у зв`язку з чим визначив строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 до 18.10.2018 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.
Вищевказані процесуальні порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу. якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частковою

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2018 року, якою задоволене клопотання слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000673, внесеному до ЄРДР 16.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.10.2018 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4