Ухвала

20 вересня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-7607ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21червня 2018 року щодо нього,
встановила:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 липня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статей 427, 436 та 438 КПК України залишено без руху і надано п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах наданого судом строку засуджений надіслав до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, при цьому, зазначені в ухвалі суду від 23 липня 2018 року недоліки не усунув та припустився нових.

Так, як вбачається зі змісту уточненої скарги, засуджений повторно посилається на неповноту судового розгляду й заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Крім цього, як вбачається зі змісту уточненої скарги засуджений так і не вказує, які істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді даного провадження, а також не наведено вмотивованих доводів з цього приводу та чому ці порушення тягнуть на скасування оскаржуваних судових рішень на підставі ст. 438 КПК України.

Також, ОСОБА_4 не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.

Крім того, засуджений не погоджуються з судовими рішення в частині неправильної кваліфікації його протиправних дій за ч. 2 ст. 121 КК України разом з цим, вказує про суворість призначеного покарання та просить його пом`якшити, у зв`язку з чим допускаються суперечностей в уточненій скарзі.

Між тим, прохання ОСОБА_4 вказане у касаційній скарзі щодо результатів розгляду її не конкретизоване, як того вимагає ст. 436 КПК України, оскільки прийняття судом альтернативних рішень КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21червня 2018 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3