Справа № 171/1093/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апостолівського районного суду Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_6 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «Дар`я» про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
25.06.2018 р. ОСОБА_6 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «Дар`яqqqзвернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування поданого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2018 р. накладено арешт на майно, крім того в провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000078 внесене до ЄРДР 15.05.2018 року за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..197-1 ч.1 КК України. 22.06.2018 року прокурором Апостолівського відділу прокуратури разом із невстановленими працівниками поліції в Селянського (фермерського) господарства «Дар`я» без будь якого оформлення документів було вилучено зерно ячменю в кількості 1240кг. При винесені ухвалою слідчого судді встановлено що земельна ділянка використовується невстановленими особами незаконно. Але це не відповідає дійсності, так як відповідно до розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації від 29.12.2012 року №1347-р-12 на цю земельну ділянку яку використовує громадянин ОСОБА_3 який є головою селянського фермерського господарства «Дар`я» накладений сервітут та актом встановлення меж дії зони сервітуту від 11 листопада 2013 року земельна ділянка передана землекористувачу ОСОБА_3 . Крім того, зазначає, що скаржник не був належним чином повідомлений про розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно, тому вважає, що це призвело до порушення його прав на захист.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, та пояснив, що відповідно до розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації від 29.12.2012 року №1347-р-12 ця земельна ділянка йому надана для ведення фермерського господарства. Однак на даний час в нього договорів та будь яких інших документів які б підтвердили право користування даною земельною ділянкою в нього не має.

Прокурори у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволені клопотання з підстав його необґрунтованості, зважаючи зокрема на те, що в даному клопотанні скаржник ОСОБА_6 який діє в інтересах Селянського (фермерського) господарства «Даря» в особі директора ОСОБА_3 посилається в описовій частині зовсім на іншу ухвалу слідчого судді, що зовсім не стосується земельної ділянку площею 34,7 га. Також зазначили, про те, що у 2017 року на гр.. ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо незаконного зайняття земельної ділянки, відповідно до якого його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурорів, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до п.1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, при цьому, згідно вимог ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1, 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 170 КПК України вказано, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінальног о провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. За таких обставин, підставою для скасування арешту в порядку ст.174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу або необґрунтованість його застосування.

В судовому засіданні встановлено, що потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала через незавершеність досудового розслідування.

Крім того, слід зазначити, що в ухвалі слідчого судді від 11.06.2018 року необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, обумовлена необхідністю збереження речового доказу у кримінальному провадженні, до прийняття остаточного рішення в ньому.

Щодо інших доводів клопотання, то суд зауважує, що вони стосуються таких ознак рішення слідчого судді як законність та є питаннями оцінки слідчим суддею підстав, якими визначається необхідність застосування такого заходу як арешт майна, тобто невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Перевірка зазначених доводів відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції і є підставою для оскарження рішення в апеляційному порядку.

За таких обставин, підстав для скасування накладеного ухвалою слідчого судді від 11.06.2018 року арешту майна в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання ОСОБА_6 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «Дар`я» задоволенню не підлягає.

Крім того, при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання суд виходить з принципу пропорційності, оскільки на даній стадії досудового розслідування інтереси держави щодо збереження арешту майна превалюють над правом власника майна мирно володіти своїм майном.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «Дар`я» про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1