Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1152/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2018 м.Виноградів
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Букове, Виноградівського району та мешканки АДРЕСА_1 , освіта середня, офіційно не одружена, на утриманні має одну малолітню дитину, не працююча, раніше не судима,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України,
26.04.2018р. до Виноградівського районного суду для розгляду поступив обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.
Прокурор, якого підтримали і потерпілий, обвинувачена та її захисник, висловився про призначення справи до судового розгляду, зазначив, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття справи, зупинення чи повернення обвинувального акта немає.
Разом з тим, захисник обвинуваченої подав до суду письмове клопотаня про зміну запобіжного заходу обвинуваченій з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що обвинувачена хворіє на хворобу туберкульоз легенів, обвинувачена не скоювала вбивство свого малолітнього сина, не буде ухилятися від суду і перешкоджати встановленню істини по справі.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши зміст обвинувального акта, додатки до нього, суд приходить до переконання про необхідність повернення прокурору Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України (ч.ч.1,3 ст.370 КПК). Згідно ч. 4 ст.370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення , висунути додаткове обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Між тим, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
За ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Так, згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 інкримінується скоєння кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України за кваліфікуючими ознаками- умисне вбивство малолітньої дитини.
Між тим, відповідно до ч.1 ст.384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчинені злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
До обвинувального акта відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного поозбавлення волі, не додано письмове роз`яснення прокурора про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних
Так, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.384 КПК України, а відтак з цих підстав підлягає поверненню прокурору.
Вирішуючи заявлене захисником обвинуваченої клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання, суд вважає що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, у відповідності до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а згідно ч.3 зазначеної статті КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та ін.).
Між тим, ОСОБА_8 обвинувачується згідно формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне вбивство малолітньої дитини.
Так, 28.03.2018р. ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду відносно ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 28.05.2018р.
При застосуванні до обвинуваченої даного запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Суд вважає, що з часу обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
Зокрема, з врахуванням характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченій злочину, даних про її особу, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10-ти до 15-ти років, або довічного позбавлення волі, а відтак суд вважає, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Наведене унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м"якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, так-як такий не може запобігти зазначеним ризикам, а отже у задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.177,178,183,314,350,372,384 КПК України, суд
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Ухвала в частині поверення обвинувального акта може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення через Виноградівський районний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.
Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_9 Бак