Ухвала

23 липня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-7595ск18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року,

встановила:

До суду касаційної інстанції ОСОБА_4 16 липня 2018 року подала касаційну скаргу, в якій заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, у якому зазначила про те, що 04 квітня 2018 року було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, а повний текст проголошено 17 квітня 2018 року, у зв`язку з чим строк на касаційне оскарження потрібно обраховувати з останньої дати.

Перевіривши касаційну скаргу з клопотанням та копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути скаржнику виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Як вбачається з резолютивної частини ухвали Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року (яка проголошувалася 04.04.2018 року), то у ній було зазначено про строк і порядок набрання ухвали законної сили та її оскарження.
Таким чином, зважаючи на приписи ст. 115 КПК України, трьохмісячний строк касаційного оскарження ухвали від 04 квітня 2018 року закінчився 05 липня 2018 року.
Крім того, заявляючи клопотання про поновлення строку, скаржник формально ставить питання про його поновлення, не вказуючи жодних причин пропуску, які б могли бути визнані судом поважними.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5 - 440 кс (15) 16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_4 була присутня під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, у неї було достатньо часу на належне оформлення касаційних вимог протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, тому дата проголошення повного тексу ухвали апеляційного суду в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може бути підставою для поновлення такого строку, а тому клопотання до задоволення не підлягає.
Інших причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні не наведено.
За таких обставин відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК суд вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід повернути, у зв`язку з її поданням після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:
Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року і повернути їй касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3