Справа № 573/1136/18
Номер провадження 1-кп/573/133/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Іскрисківщина, Білопільського району, Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ст. 264 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у невстановлений день та місяць 1980 року у нежилому будинку по АДРЕСА_1 , який на даний час зруйнований, знайшов мисливську одноствольну рушницю ІЖ-5 16 калібру № НОМЕР_1 , яку забрав собі і зберігав її без передбаченого законом дозволу у будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 12.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії , та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, вогнепальна зброя, що належить окремим особам, має зберігатись в місцях постійного проживання власників в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї в розрядженому стані.

У порушення вимог Інструкції, ОСОБА_4 10 квітня 2018 року в ранковий час залишив мисливську одноствольну рушницю ІЖ-5 16 калібру № НОМЕР_1 без нагляду на підлозі в кутку за дверями до спальні будинку за місцем свого проживання, зумовивши вільний доступ до неї, при цьому патрони до вищевказаної вогнепальної зброї зберігались в тій же кімнаті.

10 квітня 2018 року близько 09.00 год. ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_4 , маючи вільний доступ до вказаної рушниці, взяла її до рук, зарядила в неї патрони, перейшла до приміщення літньої кухні домоволодіння по АДРЕСА_1 , де здійснила постріл у скроню, завдавши собі тяжке тілесне ушкодження у виді вогнепального кульового наскрізного поранення голови з руйнуванням кісток мозкового та лицевого черепу та руйнуванням головного мозку, від якого миттєво померла.

Одноствольна рушницю ІЖ-5 16 калібру № НОМЕР_1 , з якої ОСОБА_6 здійснила постріл собі в скроню, є вогнепальною зброєю, вироблена промисловим способом, знаходиться в справному стані та придатна до стрільби, гільза, знайдена поруч з ОСОБА_6 , стріляна з вказаної рушниці.

Таким чином, зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 264 КК України, а саме: недбале зберігання вогнепальної зброї, що спричинило загибель людини.

Під час досудового розслідування 10 липня 2018 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду на укладення зазначеної угоди.
12 липня 2017 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою по визнання винуватості.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме: у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 теж просили затвердити зазначену вище угоду.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не прибула, направила заяву про проведення судового засідання без її участі, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, виходячи із наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
В абзаці 5 частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 264 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

З урахуванням особи обвинуваченого, який є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, обставин провадження, оскільки загибла ОСОБА_6 була дружиною ОСОБА_4 , обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.
З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати за залучення експерта в сумі 6435 грн.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази мисливську одноствольну рушницю ІЖ-5 16 калібру № НОМЕР_1 , яка зберігається в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, необхідно конфіскувати в доход держави; гільзу, чотири фрагменти повсті, три паперові прокладки, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, необхідно знищити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 липня 2018 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 264 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 6435 грн. в доход держави.
Речові докази мисливську одноствольну рушницю ІЖ-5 16 калібру № НОМЕР_1 , яка зберігається в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, конфіскувати в доход держави; гільзу, чотири фрагменти повсті, три паперові прокладки, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя