Ленінський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАНИ
25 червня 2018р. Справа №642/2690/18-к Провадження 1-кп/642/556/18

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

Обвинувачений ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Колодязне, Дворічанського району, Харківської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працює на посаді провідного сортувальника у виробництві харчової продукції ТОВ «ЮФК», одружена, має на утриманні доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 раніше не судиму, проживає за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному правопорушенні за статтею ч.4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.12.2017 року близько 10:00 ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на отримання підроблених документів, а саме листків тимчасової непрацездатності за період з 27.07.2017 по 28.08.2017 та за період з 20.09.2017 по 19.12.2017, і маючи на меті подальше використання вказаних документів, що засвідчують її тимчасову непрацездатність, видача яких передбачена Законом України від 18.01.2011 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» (зі змінами та доповненнями) та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455 «Про затвердження інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» (зі змінами та доповненнями), за допомогою власного мобільного телефону через Всесвітню мережу «Інтернет», знайшла невстановлений Інтернет сайт з надання послуг по виготовленню та продажу листів непрацездатності, на якому заповнила анкету, необхідну для отримання листків непрацездатності, надавши невстановленій особі відомості про себе: прізвище ім`я по батькові, місце роботи, кількість днів необхідних для лікування, вказала дати з якого по яке начебто перебувала непрацездатною, адресу ТОВ «Нова пошта», куди направити листки тимчасової непрацездатності, та вказала свій номер телефону. Після цього, 26.12.2017 о 18.43 годині ОСОБА_4 знаходячись у відділені №2 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Харківська область, Куп`янський район, м. Куп`янськ, вул. Садова, 1, отримала відправлення за номером №6722, у якому знаходилися підроблені листки непрацездатності, а саме: листок непрацездатності серії АГХ№354194 за період з 27.07.2017 по 28.08.2017, бланк якого, згідно висновку судової технічної експертизи документу №152 від 17.04.2018 «не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України» та листок непрацездатності серії АГХ№354195 за період з 20.09.2017 по 19.12.2017, бланк якого, згідно висновку судової технічної експертизи документу №152 від 17.04.2018 «не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України», з внесеними до зазначених листків непрацездатності анкетними даними ОСОБА_4 , з підробленими штампом, печатками та внесеними неправдивими відомостями про перебування на амбулаторному лікуванні в період з 27.07.2017 по 28.08.2017 та з 20.09.2017 по 19.12.2017 відповідно, при цьому, ОСОБА_4 під час отримання зазначеного поштового відправлення сплатила платіж за виготовлення зазначених листків непрацездатності в сумі 700 гривень.

В подальшому, 28.12.2017 близько 08:30 години ОСОБА_4 перебуваючи на робочому місці у приміщенні, яке займає ТОВ «Трейдмар» за адресою: м. Харків, вул. Суздальські ряди, 12, будучи працевлаштованою згідно наказу №59-ос від 19.06.2017 на посаді касира торгівельного залу ТОВ «Трейдмар», керуючись умислом на використання завідомо підроблених документів, а саме листків непрацездатності АГХ№354194 за період з 27.07.2017 по 28.08.2017 та АГХ№354195 за період з 20.09.2017 по 19.12.2017, які виправдали би її відсутність на робочому місці у вказаний період, достовірно знаючи, що у зазначений період вона не звертався за медичною допомогою з приводу тимчасової непрацездатності до будь-якого медичного закладу та не проходила у зв`язку з цим амбулаторного лікування, надала начальнику відділу кадрів ТОВ «Трейдмар» - ОСОБА_7 , завідомо підроблені невстановленою особою документи - листки непрацездатності серії АГХ№354194 за період з 27.07.2017 по 28.08.2017 та АГХ№354195 за період з 20.09.2017 по 19.12.2017, видані від імені неіснуючого комунального неприбуткового підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» на її ім`я, які містять неправдиві відомості про те, що ОСОБА_4 начебто проходила амбулаторне лікуванням у період з 27.07.2017 по 28.08.2017 та з 20.09.2017 по 19.12.2017 відповідно, таким чином ОСОБА_4 використала завідомо підроблені документи.

В судовому засіданні прокурор надав укладену з обвинувачуваною ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості за ч.4 ст.358 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочинів за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті та погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди.

Сторони скріпили своїми підписами угоду 25.05.2018 року, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку ухваленого внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України.

Таким чином, обвинувачена письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої їй за вину, про що власноруч розписався в цій угоді.

Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч.1 ст.26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачувана в судовому засіданні пояснила суду, що угоду вона уклала добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Клопотань про виклик для допиту осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило його свободу від самовикриття, не заявила. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

Суд, оцінивши всі обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання винуватості у скоєному.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинила використання завідомо підробленого документа кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто. Сторонами угоди правильно кваліфіковані як нетяжкий злочин, яким шкоди завдано лише державним та суспільним інтересам, і щодо яких допускається укладення угоди згідно з ч.4 ст. 469 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченої з`ясовано, що ОСОБА_4 є не судимою особою. Дії ОСОБА_4 свідчать про наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та сприяння розслідування.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Таким чином, сторони при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахували характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.

Суд вважає, за можливе її затвердити з ухваленням вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винної в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Керуючись ст.ст.314, 368, 373, 374, 468, 469, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду укладену 25 травня 2018 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ., визнати винною у кримінальному правопорушенні за ст..358 ч.4. КК України, призначити покарання, у виді 50(п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850грн.

Стягнути ОСОБА_4 судові витрати на користь держави код доходів 24060300, на р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова у сумі - 1001 грн.

Копія вироку негайно надати ОСОБА_4 , прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області, через Ленінський районний суд м.Харкова - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1