ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/732/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, Республіка Узбекистан, громадянина України, з вищою освітою, військового пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину-інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва, з 06.11. 2017 року знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України.
07.09. 2018 року стороною обвинувачення змінено обвинувачення на ч.1 ст. 368 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду від 11 вересня 2018 року про визнання винуватості, укладену між нею та обвинуваченим та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання, вважала, що вона відповідає вимогам ст. 471 КПК України та Кримінального кодексу України.
Захисник в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.09.2018 р. між прокурором та обвинуваченим та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, проте звернув увагу суду, що при призначенні міри покарання у вигляді штрафу не застосовується позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських функцій .
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав захисника та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 у присутності його захисника ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 471,473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у її затвердженні необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Так, згідно ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
У відповідності до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Крім того, дослідивши зміст угоди в частині узгодженого сторонами покарання, суд вважає, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 65 КК України- при призначенні покарання особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Відповідно до п. 12 Постанови - домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Врахування означених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.
В угоді зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Разом з тим, в угоді не зазначено, у чому саме полягає щире каяття, оскільки визнання своєї вини у вчиненні злочину само по собі не свідчить про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, та полягає у вчиненні певних дій, зокрема повне або часткове відшкодування завданої злочином шкоди, інші дії, які б давали суду можливість пересвідчитись про те що, особа виявляє жаль з приводу вчиненого, осуджує свою поведінку, бажає виправити наслідки скоєного кримінального правопорушення.
Пунктом 3 вказаної угоди передбаченого покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі одна тисяча п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно господарських функцій строком на 1 рік.

При цьому, вказавши після п. 5 угоди право прокурора у разі невиконання угоди упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, посилання на відповідні домовленості щодо певних обов`язків обвинуваченого, які б дали право у разі їх невиконання звернутись із клопотанням про скасування вироку на підставі угоди - відсутні.
Водночас, враховуючи обставини вчинення злочину, який інкриміновано ОСОБА_5 беручи до уваги, що вказані злочини є умисними, то покарання узгоджене сторонами під час підписання угоди про визнання винуватості не буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого і для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому, а умови угоди не відповідають інтересам суспільства

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність угод вимогам діючого законодавства, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у її затвердженні.
Відповідно до ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376,468,469,471,473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості , укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури АР Крим радника юстиції ОСОБА_3 , якій на підставі ст. ст. 36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000117 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 від 11 вересня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Судове провадження продовжити в загальному порядку .

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що відповідно до ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження в залі судових засідань для відому під особистий розпис.

СУДДЯ: ОСОБА_6