Справа № 145/1177/18
Провадження №1-кп/145/116/2018
ВИРОК
Іменем України

"08" жовтня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000077 від 26.02.2018 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Ямпіль Вінницької області, жителем АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого завідувачем сектором охорони культурної спадщини управління культури і мистецтв Вінницької обласної державної адміністрації, одруженим, раніше не судимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
26.02.2018 року, біля 11:00 години, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21214» держ. номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням смт. Тиврів - Шаргород, в напрямку м. Шаргород, неподалік с. Василівка Тиврівського району Вінницької області, перед здійсненням обгону попутного автомобіля ВАЗ 2106», не переконався в безпечності даного маневру та у тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав вказаний маневр, маючи об`єктивну можливість виявити зустрічний автомобіль «ВАЗ 2107» держ. номер НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_9 рухався по належній смузі руху в напрямку смт. Тиврів. Під час здійснення вказаного небезпечного маневру обгону водій ОСОБА_4 , створивши аварійну ситуацію для водія автомобіля «ВАЗ 2107» держ. номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №21 від 26.03.2018 р., внаслідок зіткнення ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з розривом серця, крововиливами в стінку серця та крововиливом в ліву плевральну порожнину, перелому грудини, двосторонніх переломів ребер, крововиливів в м`які тканини грудей, що ускладнилися гострою масивною крововтратою. Дані тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних в момент спричинення та перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

Згідно з висновком автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №393а від 12.06.2018, в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_9 не мав технічної можливості попередити зіткнення із автомобілем «ВАЗ 21214» під керуванням водія ОСОБА_4 .

З технічної точки зору для водія автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_9 була створена аварійна ситуація діями водія автомобіля «ВАЗ 21214» ОСОБА_4 .

В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «ВАЗ 21214» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 полягала у виконанні ним вимог п.п. 10.1 та 14.2 (в) Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору в діях водія автомобіля «ВАЗ 21214» держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1 та 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 10.1 та 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, де вказано:

п. - 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. - 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

Порушення водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із спричиненням смерті ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Будучи допитаним в ході судового слідства ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, пояснив, що 26.02.2018 року, біля 12-00 год. він їхав на власному автомобілі ВАЗ 21214 «Тайга» з Тиврова в службових справах в напрямку с. Черемошне до могили Д.Нечая. В автомобілі знаходився директор Сутиського музею ОСОБА_10 і архітектор ОСОБА_11 , було пасмурно, дорога була засніжена, місцями проглядався асфальт. Він розпочав обгін попутнього автомобіля, коли він порівнявся з автомашиною, яку обгонив, то на зустріч йому із-за повороту виїхав автомобіль ВАЗ 2107, тормозити було вже нереально і він добавив газ, надіючись закінчити обгін та уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем. На даний момент він зрозумів, що не знаючи рельєфу місцевості розпочав обгін в небезпечному місці. Швидкість його автомобіля була 60 км/год., після того як він добавив швидкості для уникнення зіткнення, вона могла складати до 90 км/год. Він зараз не може впевнено сказати на якій відстані він помітив зустрічний автомобіль. Зіткнення відбулось посередині дороги після того, як він обігнав попутній автомобіль. В результаті ДТП він отримав 16 переломів ребер та ряд інших ушкоджень. Він постійно використовує власний автомобіль в службовій діяльності тому просить не позбавляти його права керування автомобілем.

У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просять суд призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі та не застосовувати до нього додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, суд, врахувавши думку учасників судового провадження, вважає, за не доцільне досліджувати докази щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються і вважає за можливе обмежити дослідження доказів у справі допитом обвинуваченого, дослідженням судових експертиз.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд встановив, чи правильно зрозумів підсудний зазначені обставини, добровільність його позиції та роз`яснив підсудному, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його вина в скоєнні правопорушення доводиться:

висновком експерта № 166 від 21.03.2018 року, відповідно до якого на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля "ВАЗ-21214" державний номкер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та призвести до втрати керування не могли;

висновком експерта № 165 від 22.03.2018 року, згідно якого на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля "ВАЗ-2107" державний номер НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та призвести до втрати керування не могли;

висновком експерта № 393а від 12.06.2018 року, згідно якого в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_9 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ-21214, шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля ВАЗ-2107 до смуги руху автомобіля ВАЗ-21214.

В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля ВАЗ-21214 ОСОБА_4 з технічної точки зору полягала у виконанні ним вимог п.п 10.1,14.2(в) Правил дорожнього руху, при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля.

В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, для водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_9 з технічної точки зору була створена аварійна ситуації діями водія автомобіля ВАЗ-21214 ОСОБА_12 .

В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля ВАЗ-21214 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1,14.2(в) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Висновком судово-медичної експертизи №21 від 26.03.2018 р., згідно якої внаслідок зіткнення ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з розривом серця, крововиливами в стінку серця та крововиливом в ліву плевральну порожнину, перелому грудини, двосторонніх переломів ребер, крововиливів в м`які тканини грудей, що ускладнилися гострою масивною крововтратою. Дані тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних в момент спричинення та перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши висновки експертів, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення смерті потерпілому.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

До обставин що пом`якшують покарання, суд відносить те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання та роботи.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді від 03.09.2018 р., складеної Вінницьким міськрайонним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд, врахувавши думку потерпілих, вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і застосовує до нього ст. 75 КК України, оскільким робота обвинуваченого має роз`їздний характер, суд вважає за недоцільне застосувати додаткове покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки 6 (шість) місяців він не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави витрати за проведення експертиз №166 від 21.03.2018 р., №165 від 22.03.2018 р., №164а від 03.03.2018 р., №261 від 23.03.2018р., № 223 від 03.05.2018 року, № 329а від 07.05.2018 року, № 393а від 12.06.2018 року в розмірі 7007 (Сім тисяч сім) гривень 00 копійок.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21214" д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території майданчику для зберігання тимчасово затриманимх транспорртних засобів Тиврівського ВП ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_4 .

Автомобіль марки "ВАЗ 2107", державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні на території майданчику для зберігання тимчасово затриманимх транспортних засобів Тиврівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілій ОСОБА_6 (а.с. 61). Документи в конверті, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, а саме посвідчення водія, картка для виплат, свідоцтво про реєстрацію, посвідчення тракториста, страховий поліс повернути ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отриматим в суді випію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому щодо якого здійснюється провадження та прокурору.

Суддя: ОСОБА_13