справа №190/1235/18
провадження №1-кп/176/176/18
В И Р О К
Іменем України

02 жовтня 2018 р. м. Жовті Води Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2018 року за №0000842, -

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2018, о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи по вул. Ю. Голополосова в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_6 , підійшовши до нього почав розмову в ході якої помітив, що з кишені сорочки у ОСОБА_6 виглядає мобільний телефон марки «Bravis» C -182 чорного кольору, вартістю 280 грн., та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на свою користь.

Цього ж дня о 12 год. 10 хв. реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_3 , розуміючи, що його дії є очевидними для ОСОБА_6 витяг з кишені його сорочки мобільний телефон та залишив у себе, в цей час власник мобільного телефону ОСОБА_6 помітивши, що його телефоном відкрито заволодіває ОСОБА_3 попрохав його повернути належний йому телефон, але ОСОБА_3 : ігноруючи потерпілого, усвідомлюючи що його дії є відкритими та незаконними, заволодів вище вказаним мобільним телефоном та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 280 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся. Від дачі пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України. Докази його вини, здобуті органом досудового розслідування, визнає повністю і не оспорює. Просив розгляд справи проводити в порядку ч.3 ст.349 КПК України, про що надав відповідну письмову заяву. Правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд, враховуючи відмову обвинуваченого від дачі показань, обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про проведення судового засідання без його участі. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, згідно наданих довідок, - не перебуває; в центрі зайнятості на обліку не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого, складеної старшим інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 01.10.2018 року ОСОБА_3 на даний час працює копачем колодязів по найму, робота є постійно. Матеріальне становище задовільне. Одружений, має позитивну характеристику від дружини, з якою разом виховують двох дітей. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому не виявлено.

Згідно абзацу 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, відсутність претензій від потерпілого, майновий стан обвинуваченого та перебування на його утриманні та утриманні його дружини двох малолітніх дітей, суд, погоджуючись з позицією прокурора та органу пробації, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів буде мінімальне покарання в межах санкції частини та статті, за якими кваліфіковано його дії, у виді штрафу.

Цивільний позов під час кримінального провадження не заявлявся.

Речові докази по справі, а саме мобільний телефон марки «Bravis» C -182 чорного кольору, який передано під розписку потерпілому ОСОБА_6 слід вважати повернутим власнику.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Bravis» C -182 чорного кольору вважати повернутим власнику.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_1