09.08.2018 363/3276/16-к

В И Р О К
Іменем України

09 серпня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законного представника ОСОБА_10 ,
представника КМСД ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгорода обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753, за обвинуваченням:

ОСОБА_13 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав, Київської області, українця, громадянина України, який має повну загально-середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-16.11.2012р. Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.06.2014р. на підставі ст. 6 Закону України про амністію від 08.04.2014р. невідбута частина строку покарання скорочена на 1 рік 3 місяці 14 днів та 02.08.2015р. звільнений за відбуття терміну покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_14 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Косаново, Гайсинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, який має базову загально-середню освіту, не одружений, не працює, який не має зареєстрованого місця проживання та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинили незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
29.06.2016р. приблизно о 03 годині 00 хвилин у ОСОБА_13 з неповнолітнім ОСОБА_14 , які знаходилися біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , виник спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме, автомобілем марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_7 та був припаркований біля будинку, за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_13 умисно, з метою заволодіння транспортним засобом, з мотивів покататися за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_14 підійшли до вказаного автомобіля. Після цього, ОСОБА_13 за допомогою заздалегідь приготовленої викрутки, пошкодив серцевину замка водійських дверей автомобіля марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

В цей час, неповнолітній ОСОБА_14 з метою створення сприятливої обстановки для вчинення злочину, вчасного попередження ОСОБА_13 у разі викриття їх злочинних дій, стояв поблизу автомобіля. Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_13 проник до салону автомобіля, де шляхом замкнення дротів намагався завести двигун автомобіля та зрушити з місця. Після невдалих спроби завести двигун автомобіля ОСОБА_13 покликав неповнолітнього ОСОБА_14 та запропонував зрушити автомобіль з місця за допомогою фізичної сили, поштовхати його та завести двигун без запалення за рахунок механічного руху.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_14 став позаду автомобіля та штовхав його руками у багажник.

Тим самим ОСОБА_13 разом із неповнолітнім ОСОБА_14 намагались незаконно заволодіти транспортирним засобом внаслідок запуску двигуна.

Проте, ОСОБА_13 та неповнолітній ОСОБА_14 не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, та не вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були помічені власником автомобіля ОСОБА_7 та з метою уникнення затримання зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що 29.06.2016 року приблизно о 03.00 год., він у с.Демидів зустрів знайомого ОСОБА_14 , якому запропонував вчинити викрадення автомобіля, у зв`язку із чим вони прибули за адресою: с.Демидів, вул.Київська, 55, де біля будинку був припаркований автомобіль марки ВАЗ 2101, червоного кольору, який вони намагались викрасти, але їх дії були помічені власниками автомобіля, у зв`язку із чим вони не змогли довести свої дії до кінця. У скоєному щиро розкаюються, просив суд суворо його не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_14 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, визнав у повному обсязі, надав показання, що не оспорює фактичних обставин зазначених у обвинувальному акті. Під час судового засідання у вчиненому розкаявся, зробив для себе висновки та бажає стати на шлях виправлення.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні даного кримінального правопорушення, підтверджується показаннями потерпілого та свідків, наданих у судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні надав показання, що йому належить автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який він залишає на зупинці біля будинку в якому мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Так, 29.06.2016 року він перебував вдома за вказаною адресою, та приблизно о 01.00 годині почув шум, та подивився у вікно, де побачив біля його машини чоловіків, він відразу побіг на подвір`я, а дружина в цей час, відкривши вікно почала кричати на чоловіків з вимогою відійти від їх автомобіля. Коли він вибіг на подвір`я то побачив, як два чоловіка побігли в різні сторони, та він не зміг їх наздогнати, повернувшись до автомобіля він побачив на передньому пасажирському сидінні мобільний телефон. В подальшому було встановлено, що останній належав ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні надала показання, що вона разом з чоловіком проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та їм належить автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який вони залишають біля будинку. Так, 29.06.2016 р. вони з чоловіком у ночі почули шум, який схожий на те що заводять двигун автомобіля, у зв`язку із чим чоловік подивився у вікно та побіг відразу на подвір`я, вона також підійшла до вікна та побачила двох чоловіків, з яких один знаходився в автомобілі, а інший перебував поруч з автомобілем, у зв`язку із чим вона почала їм кричати, що б вони відійшли від їх автомобіля. Після цього чоловіки побігли в різні сторони, та вона побачила, як чоловік побіг за одним із них.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_13 є його братом, з яким вони у 2016 році проживали за адресою АДРЕСА_1 . 29.06.2016р. він перебував вдома та у знайомих, які проживають поруч, допомагав клєпати чохли на автомобіль, ввечері він повернувся до дому та ліг спати, його брата вдома не було, коли останій повернувся до дому він не знає, щодо обставин події йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що тривалий час знайомий з ОСОБА_18 , з яким підтримує дружні стосунки. У вечері, приблизно о 23.00 годині, десь наприкінці червня 2016 року, більш точної дати він не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_14 та запросив погуляти, але він відмовився, потім останній ще йому телефонував, але було погано чутно. Стосовно обставин події йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що знайомий з ОСОБА_18 протягом року, ще зі школи. Приблизно наприкінці червня 2016 року, у ночі він зі знайомими перебував на зупинці у селі Демидів, в цей час до них підбіг ОСОБА_14 , а через деякій час підбіг незнайомий чоловік та запитав, чи не бачили вони чоловіка, та вони зазначили що ні. Обставини події, що відбулась, йому не відомі.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що він приблизно у 20-х числа червня 2016 року продав ОСОБА_18 , з яким раніше був знайомий, мобільний телефон марки Сони, білого кольору. Через декілька днів потому він зустрічався з ОСОБА_14 , приблизно по обіду, вони не тривалий час поспілкувались та кожен пішов по своїм справам, що в подальшому відбувалась йому не відомо.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні надав показання, що він є сусідом ОСОБА_13 , брат останнього ОСОБА_16 , йому допомагає по роботі, та 29.06.2016р. ОСОБА_22 перебував у нього та допомагає, приблизно о 22.00 год. він пішов до дому, ОСОБА_13 він того дня не бачив. Аналогічні показання були надані у судовому засіданні свідком ОСОБА_23 .
У судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_24 , який показав, що саме за його участі було оглянуто автомобіль, який належить потерпілому та мобільній телефони, та ним у повному обсязі були виконанні обов`язки експерта, з дотриманням вимог законодавства.
Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні надала показання, що нею як слідчим проводився огляд місця події та інші процесуальні дії, до яких також було залучено експерта. Дані дії проводились за участі понятих. Жодних заяв або заперечень щодо проведених процесуальних дій не надходило.
Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні надав показання, що його приблизно наприкінці червня 2016 року було залучено у якості понятого під час проведення слідчих дій, жодних зауважень від нього, або інших учасників не надходило.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні, достатніх та взаємопов`язаних між собою, доказів кримінального провадження:
Даними з протоколу огляду місця події від 29.06.2016р. за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким, було оглянуто транспортний засіб, автомобіль марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1979 року випуску. Під час огляду виявлено пошкодження серцевини замка водійської двері та в середині автомобіля пошкоджена панель приладів. Крім того, в автомобілі на передньому сидінні виявлено мобільний телефон марки «Sony R5305» IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , із номером мобільного стільникового оператору НОМЕР_4 (а.с. 74-76 т. 2).
Даними з постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, від 30.06.2016р., згідно з якою, мобільний телефон марки «Sony R5305» IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , із номером мобільного стільникового оператору НОМЕР_4 визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження та повернуто власнику ОСОБА_10 під розписку (а.с. 77,78 т.2).
Даними з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.08.2016р., згідно з яким, у приміщенні ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-А, було вилучено роздруківку мобільного стільникового оператору (а.с. 80-81).
Даними з протоколу огляду місця події від 29.06.2018р., згідно з яким було оглянуто салон автомобіля марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, та виявлено сліди рук на лобовому склі та під водійським сидіння виявлено залишки частини панелі приладів (а.с. 85-86 т. 2).
Даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 12.08.2016р., який було проведено за участі ОСОБА_27 , його захисника ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_27 - ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів (а.с. 107-116, т.2).
Даними з опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 10.08.2016р., згідно з яким, у ПрАТ «Київстар» було вилучено диск CD-R із роздруківкою по мобільному номеру телефону (а.с. 121, 122-125 т.2).
Даними з протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.07.2016р., згідно з яким, потерпілий ОСОБА_7 упізнав ОСОБА_14 , як особу, котра намагалась заволодіти його транспортним засобом (а.с. 126-127, т. 2).
Даними з протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.07.2016р., згідно з яким, потерпілий ОСОБА_7 упізнав ОСОБА_13 , як особу, котра намагалась заволодіти його транспортним засобом (а.с. 128-129, т. 2).
Даними з висновку дактилоскопічної експертизи № 19/4-03/1070 від 11.08.2016р., згідно з яким, відібрані зразки слідів рук, які були виявлені на автомобілі марки ВАЗ «2101» держаний номер НОМЕР_1 , належать ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 136-148, т.2).
Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.
Всі досліджені доказі є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою та взаємопов`язаною у зазначеному кримінальному провадженні.
Дані з протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 29.06.2016р., згідно з яким, у ОСОБА_14 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 82 т. 2), суд вважає недопустимим доказом, оскільки він отриманий з порушенням законодавства, зокрема медичний огляд ОСОБА_14 був проведений за відсутності його законного представника та захисника, оскільки останній на час його проведення був неповнолітнім.
Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, знайшла своє підтвердження під час судового засідання та їх дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_13 , раніше судимий; не працює та не навчається; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває; не одружений; за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини та щире каяття.
З урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_13 , наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи думку потерпілого, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, враховуючи його участь у скоєнні злочинів та відведену роль, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_14 , раніше не судимий; офіційно не працює, не навчається; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває; за місцем попереднього навчання характеризується задовільно, за місцем проживання характеризується посередньо; проживає разом із матір`ю та вітчимом, які приймають рівнозначну участь у вихованні, морально-побутові умови задовільні.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєних злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_14 , його вік, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи думку потерпілого, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.69 КК України при призначенні покарання, а саме призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі та застосувати ст.ст. 75, 76, 104 КК України, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Речові докази по справі у відповідності до ст. 100 КПК України, передані на зберігання законному представнику необхідно залишити останнім за належністю; речові докази долучені до матеріалів справи, а саме мобільний телефон «Nokia», який належить ОСОБА_13 повернути власнику, інші речові докази долучені до матеріалів справи необхідно залишити у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи у сумі 2116,96 гривень, згідно довідки Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, підлягає стягненню в рівних частках з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по 1058 гривень 48 копійок.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 119, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_14 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК та призначити покарання, з застосуванням статті 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ, який переданий під сохрану розписку законному представнику обвинуваченого ОСОБА_14 , ОСОБА_28 залишити останній за належністю, речовий доказ долучений до матеріалів справи, а саме мобільний телефон «Nokia», який належить ОСОБА_13 повернути власнику, інші речові докази долучені до матеріалів справи залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи у сумі 2116 гривні 96 копійок, а саме по 1058 гривень 48 копійок з кожного.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1