АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №636/978/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1443/18 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.125 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

-потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1443/18 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 24 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.

Стягнено з ОСОБА_10 :
- на користь держави в особі Чугуївської ЦРЛ витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого ОСОБА_9 у сумі 2348 грн. 80 коп.
- на користь ОСОБА_9 3972 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Кримінальне провадження було розглянуто у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як установив суд, 17 січня 2016 року приблизно о 13 годині 20 хвилині ОСОБА_7 знаходячись поблизу будинку № 15 по вул. Некрасова смт. Малинівка Чугуївського Харківської області па ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись навпроти ОСОБА_9 наніс один удар кулаком правої руки в область перенісся останнього, який від нанесеного удару впав на землю. В цей момент ОСОБА_7 нагнувшись над ОСОБА_9 наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя, після чого наніс два удари правою ногою в область голови ОСОБА_9 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у виді трьох синців на обличчі, які відповідно до висновку повторної судово-медичної експертизи №46-ч/16 від 04.03.2016 року кваліфікуються, як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний здоров`я (менше ніж 6 днів), тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яке відповідно до висновку повторної судово-медичної експертизи №46-ч/16 від 04.03.2016 року за ступенем тяжкості тілесного ушкодження, кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (більше ніж 6 днів, але менше 21 дня), а також тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням, яке відповідно до висновку повторної судово-медичної експертизи №46-ч/16 від 04.03.2016 року за ступенем тяжкості тілесного ушкодження, кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (більше ніж 6 днів, але менше 21 дня).

В апеляційній скарзі потерпілий посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що суд помилково визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, оскільки обвинувачений як на стадії досудового слідства, так і в суді не допомагав у встановлені істині по справі та заперечував, що бив його по голові ногами й досі не вибачився та не відшкодував йому завданих збитків. Наголосив, що обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані та вчинення злочину з особливою жорстокістю. Наголосив, що судом залишилися недослідженими фактичні обставини кримінального провадження, а також не були допитані свідки ОСОБА_11 та дружина обвинуваченого. Указав, що суд при задоволенні його цивільного позову не врахував рівень інфляції, а також при вирішення його позову в частині моральної шкоди не в повній мірі врахував усього болю, страждань, а також всі наслідки, які поніс він після побиття, а також не враховано, що отриманні тілесні ушкодження змінили його життя та завадили реалізації особистих планів, втратив можливість отримати преміальні доплати за місцем роботи. Крім того, не враховано, що під час його перебування на лікування рідні вимушені були відриватися від особистих справ та нести транспортні витрати. Наголосив, що він на відшкодовування наслідків побиття витратив значно більше ніж 10 000 грн. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України 2 роки обмеження волі, задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_7 на його користь 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти не цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що суд першої інстанції відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Однак, як убачається з технічного запису судового засідання від 24 січня 2018 року, обвинувачений показав, що він наніс потерпілому ОСОБА_9 лише два удари кулаком в обличчя, інших ударів, у тому числі ногами він не наносив.

За змістом цих показань, обвинувачений оспорював кількість, механізм та локалізацію нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Тобто, обвинувачений у судовому засіданні оспорив фактичні обставини кримінального правопорушення, які були викладені в обвинуваченні, чим фактично свою провину та кваліфікацію своїй дій за ч.2 ст.125 КК України - не визнав.

За таких обставин суд не мав підстав розглядати кримінальне провадження в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, а повинен був повно, всебічно дослідити всі зібрані у провадженні докази, як на підтвердження, так і на спростування вини обвинуваченого, чого не було зроблено.

Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - підставами для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження доказів та вищевказаних обставин кримінального провадження, оскільки відповідних клопотань про їх дослідження учасниками судового провадження не заявлено.

З огляду на наведене, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбаченої п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо забезпечення обвинуваченому права на захист, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, перевірити доводи апеляційної скарги потерпілого і постановити рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 24 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: