Справа № 352/2030/18
Провадження № 1-кп/352/271/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ кримінальне провадження від 12.09.2018 року за №0000431 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та незаконному заволодінні шляхом крадіжки паспортом, а саме у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.185 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Встановлено, що 11 вересня 2018 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 , прийшов до житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , до свого знайомого ОСОБА_6 , де вони разом перед цим розпивали алкогольні напої.

В подальшому, ОСОБА_4 , підійшовши до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 виявив, що вони відчинені. Зайшовши через незачинені двері в середину квартири ОСОБА_4 почав гукати ОСОБА_6 . У подальшому, ОСОБА_4 в приміщенні вітальні побачив, що ОСОБА_6 спить.

Тоді ж, у ОСОБА_4 , виник умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме телевізором марки «Philips» та грошових коштів у сумі 500 грн., після чого, ОСОБА_4 реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, з єдиним умислом на крадіжку чужого майна та маючи на меті незаконне збагачення, користуючись тим, що власник квартири спить та переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, доводячи свій злочинний намір до кінця, вчинив крадіжку телевізора марки Philips, сірого кольору, модель LQ315T3LZ33 та 500 гривень однією купюрою серії ЗД № 0339261 що належали ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи у помешканні ОСОБА_6 та здійснюючи пошук майна, яке б можна було викрасти, виявив на полиці дерев`яної шафи поліетиленовий пакет із паспортними книжками ОСОБА_6 , а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказані паспортні книги є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаними документами, таємно викрав зазначені вище паспорти, розпорядившись ними на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини вчинення ним кримінальних правопорушень і при цьому пояснив, що дійсно вчинив крадіжку телевізора марки Philips, сірого кольору, модель LQ315T3LZ33 та 500 гривень однією купюрою серії ЗД № 0339261, що належали ОСОБА_6 , а також таємно викрав паспорти ОСОБА_6 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Крім визнання підсуднім своєї вини, його вина підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень: таємному викраденні чужого майна (крадіжки) та незаконному заволодінні, будь-яким способом, паспорта або іншого важливого особистого документа і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка та за ч. 3 ст. 357 КК України, як викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного.
Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують вину обвинуваченого суд вважає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Передбачені ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання підсудного не встановлено.
Злочин, скоєний ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Злочин, скоєний ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Беручи до уваги наявність кількох обставин, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів і пом`якшують покарання, а також, враховуючи особу підсудного, конкретні обставини справи, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання встановлене санкціями ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України. З урахуванням викладеного, особи підсудного котрий вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, думку потерпілого, який просив його суворо не карати, суд призначає ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам і вважає можливим виправлення підсудного без відбування покарання у виді позбавлення волі призначаючи покарання за вчинені кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів вирішити в силу ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп.;
-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп.
Речові докази:
-Телевізор марки Філіпс, сірого кольору, модель LQ315T3LZ33, який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 повернути за належністю останньому;
-паспорт громадянина України, на ім`я ОСОБА_6 , серійний номер НОМЕР_4 від 11 квітня 2002 року, який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 повернути за належністю останньому;
-паспорт України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , серійний номер НОМЕР_3 від 01 лютого 2011 року, який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 повернути за належністю останньому;
-паспорт України для виїзду за кордон, біометричний, на ім`я ОСОБА_6 , серійний номер НОМЕР_5 від 28 серпня 2018 року, який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 повернути за належністю останньому;
-банкноту номіналом 500 гривень, ЗД 0339261 - повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з часу отримання його копії, через Тисменицький районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в судді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1