Справа № 199/2510/18
ВИРОК
іменем України

29.05.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005120 від 08.10.2013відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянинаУкраїни, освіта середня,непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 15.09.2007Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК Українидо позбавлення волі на строк 4 роки;

2) 28.04.2010Павлоградським міським судом Дніпропетровської областіза ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

3) 27.09.2013Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, з іспитовим строком на 1 рік;

4) 21.01.2014Красногвардійськимрайонним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

5) 11.04.2014Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровськаза ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Звільнення: 20.07.2017 з Солонянської ВК (№ 21) Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання;

6) 30.11.2017 Павлоградськимміськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком на 2 роки;

7)04.12.2017Ленінським районним судом міста Дніпропетровськаза ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. 08.05.2018 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровськавід 04.12.2017 змінено зазначено у вступній частині вироку не зняті та не погашені судимості, в решті вирок залишено без змін,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України,

за участю:прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ,будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі 28.04.2010вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України з урахуванням вимог ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, маючи не погашені та не зняті судимості, повторно вчинив злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів за наступних обставин.
Так, 08.10.2013 приблизно об 11:00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №2 по вул. Висоцького в місті Дніпрі, зустрів незнайому жінку, яка запропонувала йому придбати наркотичний засіб опій ацетильований за кошти в сумі 30 гривень за 0,5 мл. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , вчинюючи злочин повторно, у вказану дату та час, перебуваючи за вказаною адресою, у невстановленої особи незаконно придбав 1 медичний шприц, об`ємом 2 мл. з наркотичним засобом опій ацетильований в невстановленій кількості за грошові кошти в сумі 30 гривень. Після чого ОСОБА_3 поклав вказаний наркотичний засіб в медичному шприці в праву кишеню належної йому куртки, де і почав повторно незаконно зберігати при собі, без мети збуту, пересуваючись вулицями міста Дніпра.
Однак 08.10.2013 близько 12:00 години біля будинку №1 по Донецькому шосе в місті Дніпрі співробітниками Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 був зупинений В ході проведеного огляду 08.10.2013 в період часу з 12:00 години до 12:20 години за вищевказаною адресою слідчим в присутності двох понятих в правій кишені, належної ОСОБА_3 куртки, виявлено та вилучено 1 медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 0,5 мл.
Рідина коричневого кольору масою 0,5350 г. в одноразовому медичному шприці номінальною ємкістю2,0 мл., вилучена в ході особистого огляду ОСОБА_3 , у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) дорівнює 0,0626 г., який ОСОБА_3 повторно незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.
Умисні дії ОСОБА_3 ,які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого діяння при вищевикладених обставинах.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, тобто за ч. 2 ст. 309 КК України, визнав уповному обсязі, заявив про щиросердне каяття та показав, що дійсно він придбав у незнайомої жінки медичний шприц, в якому знаходився наркотичний засіб опій ацетильований за грошові кошти в сумі 30 гривень за 0,5 мл.для власного споживання, який він зберігав до вилучення співробітниками міліції.
Відповідно до протоколу огляду від 08.10.2013 слідує, що ОСОБА_3 добровільно видав працівникам міліції медичний шприц, заповнений до відмітки 0,5 мл., речовиною коричневого кольору, вказавши, що у вказаному шприці знаходиться наркотична речовина опій, яку він придбав у незнайомої жінки за 30 гривень.
Згідно висновку експерта № 70/10/2503 від 22.10.2013за результатами судово-хімічної експертизи встановлено, що рідина коричневого кольору масою 0,5350 г. в одноразовому медичному шприці номінальною ємністю 2 мл., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0626 г.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: 1) повне визнання своє вини; 2) його щире каяття у вчиненому; 3) активне сприяння ОСОБА_3 в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,суд визнає:рецидив злочинів, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи судимості за умисні злочини, передбачені ст.ст. 185, 186, 263 КК України.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий,неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
З урахуванням вищевикладеного судприходить до висновку про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин до постановлення 04.12.2017 вироку Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, а тому воно повинно бути визначено із реальним його відбуттям в межах санкції, визначеної для складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин після постановлення вироку 27.09.2013Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України,підстав для призначення покарання за правилами ст. 71 КК України не вбачається, оскільки 21.01.2014 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська при постановленні вироку за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України врахований вирок цього ж суду від 27.09.2013 і остаточне покарання визначено на підставі ст. 71 КК України. При цьому вироком від 11.04.2014, постановленого Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_3 остаточно призначалося покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, де були враховані попередні два вироку ідля відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Це покарання ОСОБА_3 відбув повністю, звільнившись 20.07.2017 з Солонянської ВК (№ 21) Дніпропетровської області.

Крім того, суд вважає за необхідне визначити, що вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, слід виконувати самостійно, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 за цим вироком засуджується до покарання, що належить відбувати реально, а тому застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписівст.ст. 122, 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк двароки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути покаранням за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04.12.2017 і остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на два роки, виконувати самостійно.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 04.12.2017.

Стягнути з ОСОБА_3 користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-хімічної експертизи (рахунок № 0004 в УДКСУ в Шевченківському районі міста Дніпра Дніпропетровської області, МФО 805012, , висновок експерта № 70/10/2503 від 22.10.2013) в сумі 489 (чотириста вісімсот дев`ять) гривень 44 коп.

Речовий доказ особливо небезпечний наркотичний засібопій ацетильований (квитанція № 19) - знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1