В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000118 від 20.12.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кищинці Фастівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно пилорамником ТОВ «Ресурсліс» (Васильківський район, с.Здорівка, вул.Соборна (Щорса), 116) , розлученого, не є інвалідом, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

встановив:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2013 року було розірвано шлюб зареєстрований 02 липня 2011 року відділом РАЦС Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис №149 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . На підставі виконавчого листа № 381/4413/13-ц від 21.08.2013 року, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 01.08.2013 року.

В подальшому згідно актового запису №10 від 27.06.2015 складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_7 було змінено прізвище на ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, на виклики до відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції не з`являється. та працюючи неофіційно, починаючи з вересня 2017 року по даний час на пилорамі ТОВ СВБП «Рінт», за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Здорівка, вул.Соборна, 116, ОСОБА_4 отримував заробітну плату в сумі 5 000 гривень на місяць. Проте, діючи умисно, достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 злісно ухилявся від їх сплати. До того ж, ОСОБА_4 не повідомляв посадових осіб відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції про зміну місця роботи.

Внаслідок таких дій у ОСОБА_4 за період часу з 21.08.2013 року по 17.05.2018 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 75162,64 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у інкримінованому йому діянні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають обставинам, встановленим досудовим розслідуванням.
Так, ОСОБА_4 , дав суду покази, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_6 він травмував руку і не міг працювати, не мав можливості сплачувати аліменти. В подальшому він почав жити з іншою жінкою, яка згодом народила дитину і їм самим не вистачало коштів на життя. Лише в грудні 2017 року він влаштувався пилорамником у ТОВ «Ресурсліс» (раніше мало назву ТОВ СВБП «Рінт»), проте аліменти не сплачував, оскільки коштів не вистачало. Виконавчу службу про працевлаштування не повідомляв, оскільки не вважав за необхідне. В судовому засіданні ОСОБА_4 просив вибачення у представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обіцяв в подальшому сплачувати аліменти на дитину.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3ст. 349 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння доведено у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини, позицію представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка зазначила, що покарання, яке просив прокурор у виді громадських робіт буде недостатнім, оскільки на її думку обвинувачений зможе ухилитись від їх виконання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Згідно доповіді Фастівського РВ з питань пробації ЦМУПВКПП Міністерства юстиції України та матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується добре, скарг від громадян не надходило. Згідно довідок Фастівської ЦРЛ на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягувався. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - низький. На думку органу пробації його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, з метою виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів відповідно до ст.50 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у межах санкції ч.1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі.

Водночас, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся, а також з урахуванням висновку органу пробації, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до ОСОБА_4 , покарання не буде відповідати визначеній у ст.50 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Арешт не накладався. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_9