Справа №333/2161/18
Провадження №1-кп/333/392/18
ВИРОК
Іменем України
20 червня 2018 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий: 15.11.2017 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 850грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 будучи раніше судимий за злочин проти власності, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.

Так, 18 березня 2018 року о 18.00.год. ОСОБА_5 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що його дії ніхто не помітить, шляхом вільного доступу демонтував зі стіни в під`їзді №2 будинку АДРЕСА_2 , 1 секцію поштової металевої скриньки на 6 комірок, згідно висновку експерта №10-595 від 20.04.2018 року вартістю 213грн.60коп., що належить ОСББ «Комарова 29».

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Описаними діями ОСОБА_5 , ОССБ «Комарова 29» завдано майнову шкоду на загальну суму 213грн. 60коп.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, в середині березня 2018 року в вечірній час доби, він знаходячись під`їзді №2 будинку АДРЕСА_2 , будучи впевненим, що його дії ніхто не помітить, шляхом вільного доступу демонтував одну секцію металевої поштової скриньки, яку в подальшому здав в пункт прийому металобрухту, а отримані гроші витратив на свої потреби.

У скоєному щиросердечно розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючи особистість обвинуваченого обставини раніше судимий за вчинення корисного злочину, має постійне місце проживання та реєстрацію, не одружений, офіційно не працює.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, наявність у обвинуваченого судимості, відшкодування завданої матеріальної шкоди, щире каяття обвинуваченого, його позитивну поведінку після вчинення злочинів (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, суду), суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримі нальному провадженні складають 429грн. 00коп. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертиз №10-595 від 20.04.2018 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: одна секція поштової металевої скриньки на 6 комірок, яка знаходиться на відповідальному зберігання у представника потерпілого ОССБ «Комарова 29» ОСОБА_4 - залишити у користуванні останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1