Номер провадження 1-кп/754/891/18
Справа№754/9934/18
Вирок
Іменем України

01 жовтня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002553 від 24.03.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Култук Слюдянського району Іркутської області, росіянина, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 24.03.2018 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні приватного будинку АДРЕСА_1 , вступив у сварку із ОСОБА_5 через те, що останній зробив зауваження з приводу голосної сварки з ОСОБА_6 , під час якої на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у нього виник умисел на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . У цей же час, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс один удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_5 , внаслідок чого потерпілий отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана (з рівними краями, гострими кутами) на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 3 межребер`я по середнє-ключичній лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, спереду назад, зверху вниз, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину, з явищами гемо пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині крові та повітря) та підшкірної емфіземи грудної клітки та шиї зліва, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та показав суду, що 24.03.2018 року приблизно о 07 годині 30 хвилин під час сварки з дружиною, до них до помешкання зайшов сусід ОСОБА_7 , у них виник конфлікт під час якого він ударив останнього ножем в область грудної клітини. Розкаюється у скоєному.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто, умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та визнає його винуватим у скоєнні даного кримінального правопорушення.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, пенсіонер, має постійне місце проживання, наведену пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілого ОСОБА_5 по мірі призначення покарання, і вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням.
Крім того, впідготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов, в якому потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на його користь завдану внаслідок кримінального провадження немайнову (моральну) шкоду у розмірі 20.000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди
повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_3 цивільному позивачу ОСОБА_5 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження його здоров`я; у порушенні звичного способу життя ОСОБА_5 та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також обставини, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та глибину його страждань. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України потерпілому ОСОБА_5 була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 20.000 грн.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 10.570,00 грн. (висновок експерта № 198ц від 20.06.2018 року в розмірі 3.951,20 грн.; висновок експерта № 202 від 06.06.2018 року в розмірі 3.951,10 грн.; висновок експерта № 793/Е від 17.05.2018 року в розмірі 1.796,90 грн.; висновок експерта № 215ц від 21.06.2018 року в розмірі 870,80 грн.).
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази чоловічу сорочку, чоловічу майну, ніж, зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , - після набрання вироком законної сили, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 10.570 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 20.000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1