УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3868/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,.,
захисників: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27 квітня 2018 року., -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2018 року в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відмовлено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26 червня 2018 року.
Покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: 1. Не покидати власне помешкання за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу дії даної ухвали. 2. Прибувати до слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимого
25.04.2018 року старший слідчий в ОВС-криміналіст СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 03 березня 2018 року, близько 18 години 45 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходились у приміщенні кафе «Імперія», що розташоване за адресою: м.Коростень вул.Корольова, 29, де розпивали спиртні напої. В цей час у приміщення кафе зайшов ОСОБА_13 з двома невстановленими особами та наблизились до компанії ОСОБА_7 ..
ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, безпричинно, ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності відкрито виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та впорядкованого функціонування суспільних відносин, не маючи на те будь-яких вагомих підстав, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, з хуліганських спонукань із застосуванням невстановленої слідством вогнепальної зброї, з метою умисного вбивства ОСОБА_14 здійснив постріл у місце розташування життєво-важливих органів останнього, а саме у ділянку черевної порожнини і таким чином умисно його вбив.
04 березня 2018 року за підозрою у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з хуліганських мотивів, в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 .
13.04.2018 року апеляційним судом Житомирської області підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 травня 2018 року.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строк застосування до підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.07.2018 року та прийняти рішення про взяття підозрюваного ОСОБА_7 під варту в залі суду апеляційної інстанції. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки слідчий суддею не враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме на даний час не встановлено місце знаходження вогнепальної зброї за допомогою якої підозрюваний здійснив вбивство ОСОБА_14 , також може впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, а тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний буде намагатися вплинути на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду. Стверджує, що існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти умисні кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_7 раніше судимий 20.09.2016 рішенням апеляційного суду Житомирської області за ст.296 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі, та був звільнений від відбуття покарання в зв`язку з амністією на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин. Таким чином вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги прокурор підтримав доводи, викладені в ній, підозрюваний та його захисники заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисників, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Так, матеріали, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України. Разом з тим, органом досудового розслідування в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_7 має намір переховуватися від органу досудового слідства та суду, спотворити або знищити речові докази, незаконно впливати на свідків або потерпілих. Такі твердження обвинувачення грунтуються виключно на припущеннях обумовлених тяжкістю кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 ,з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Не є обґрунтованими також і посилання слідчого та прокурора на те, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки стан здоров`я підозрюваного після отриманих трьох вогнепальних поранень виключає таку можливість.
Як вбачається з матеріалів провадження, відповідно до довідки Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» від 24.04.2018 року, ув`язнений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшов до слідчого ізолятора установи 13.04.2018 року в стані середньої важкості, який зумовлений станом після оперативного втручання (05.03.2018 року) з приводу вогнепального поранення черевної порожнини з враженням шлунку та печінки, грудної порожнини з враженням правої легені, післятравматичного синовіїту лівого колінного суглобу. На час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею підозрюваний потребував динамічного нагляду лікаря-хірурга (відсутній в штаті медичної частини установи), періодичних інструментальних методів обстеження, фізіотерапевтичних методів реабілітації (необхідне обладнання в медичній частині установи відсуне), дієтичного харчування.
Не знайшли у судовому засіданні свого підтвердження ризики щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілих, свідків тощо, також не доведений суду і ризик щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, зважаючи на характеризуючі дані про особу, стан здоров`я.
У зв`язку із зазначеним слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею вірно встановлено, що такий запобіжний захід в даному випадку продовжено бути не може, оскільки ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, проте він в силу ст.89 КК України не судимий, має визначене місце проживання, працює, має хворобливий стан здоров`я та потребує лікування в зв`язку з вогнепальним пораненням. Доказів того, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, прокурором та слідчим не надано, а також вони відсутні в матеріалах провадження.
З вказаним висновком також погоджується і колегія суддів, оскільки зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні як прокурором, так і слідчим та відповідають матеріалам кримінального провадження
Посилання прокурора на той факт, що не встановлено місце перебування знаряддя злочину вогнепальної зброї, не може бути безумовною підставою для подальшого тримання підозрюваного під вартою, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що в момент вчинення дій, наведених в повідомленні про підозру, ОСОБА_7 від отриманих поранень втратив свідомість та не вчинив будь-яких дій щодо переховування вказаного знаряддя злочину, де зараз перебуває зброя та хто міг її забрати з місця вчинення злочину, пояснити не може. Не встановлено вказаних обставин і ході досудового слідства.
Крім того на час розгляду клопотання судом першої інстанції та перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку фактів або ризиків уникнення підозрюваного від явки до слідчого чи прокурора не встановлено, як не встановлено і фактів або ризиків перешкоджання підозрюваного ходу досудового розслідування чи чинення тиску на свідків провадження.
На час апеляційного розгляду провадження підозрюваний перебуває на амбулаторному лікуванні у зв`язку з наявними пораненнями.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інший злочин, тобто існують ризики, передбачені п.п.2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки є передчасними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 , - без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :