УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 р.
м. Київ

Справа № 2012/7490/2012

Провадження № 51-3716 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
виправданої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки та жительки

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2015 року ОСОБА_5 визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю вчинення нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (в редакції Закону, що діяв до 03 червня 2014 року) кримінальну справу закрито за відсутністю в її діях складу злочину, у зв`язку з декриміналізацією.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року вирок місцевого суду від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині закриття кримінальної справи за ч. 1 ст. 367 КК України за декриміналізацією скасовано. Кримінальну справу щодо ОСОБА_5 в цій частині закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (1960 року) за відсутністю в її діянні складу злочину.
У решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувалась у тому, що вона, працюючи старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу документальних перевірок суб`єктів господарської діяльності юридичних осіб державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова, 28 жовтня 2004 року, знаходячись на своєму робочому місці, що по вул. Б. Хмельницького, 17 в м. Харкові, під час проведення зустрічної перевірки отриманих від підприємства ТОВ «Дослідний завод запорної арматури» первинних документів фінансово-господарської діяльності з питань взаємовідносин з ТОВ «ВКФ «Алів» за період червень-липень 2004 року, діючи умисно в інтересах вказаних підприємств та невстановлених досудовим слідством осіб, які створили умови для незаконного формування податкового кредиту з метою подальшого розкрадання коштів з державного бюджету України під виглядом відшкодування податку на додану вартість, вчинила зловживання службовим становищем та службове підроблення, а саме у довідці про результати зустрічної перевірки умисно зазначила завідомо неправдиві дані, не відобразила обставини заснування, реєстрації та діяльності ТОВ «Дослідний завод запорної арматури» і його взаємовідносин з підприємствами-поставщиками, що дало можливість у подальшому директору ТОВ «ВКФ «Алів» ОСОБА_7 , директору ТОВ «Дослідний завод запорної арматури» ОСОБА_8 та іншим особам реалізувати свій злочинний намір на незаконне отримання відшкодування податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «Алів» на суму 44 115 558 грн 78 коп., що на час вчинення злочину більше ніж у 250 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та потягло тяжкі наслідки державним інтересам.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, просить її скасувати та направити справу на новий апеляційний розгляд. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції формально та неповно оцінив доводи його апеляційної скарги щодо наявності в матеріалах кримінальної справи достатніх доказів винуватості ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Посилається на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно закрив кримінальну справу та виправдав ОСОБА_5 . Вказує на те, що суд апеляційної інстанції без проведення судового слідства та без безпосереднього дослідження доказів надав іншу оцінку доказам, ніж суд першої інстанції.
На касаційну скаргу прокурора захисником спільно із виправданою ОСОБА_5 подано письмове заперечення.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав подану касаційну скаргу, просив її задовольнити.
Засуджена та захисник заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 398 КПК України (1960 року) підставою для скасування чи зміни вироку, ухвали чи постанови є, зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину й особі засудженого.
Згідно з вимогами статей 362 і 365 КПК України (1960 року) суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи апеляцій, у тому числі якщо для того є підстави і шляхом проведення судового слідства. Усі доводи, що містяться в апеляціях, мають бути ретельно вивчені, проаналізовані з урахуванням наявних у справі та додатково поданих матеріалів з тим, щоб жодний довід не залишився нерозглянутим.
Ухвала апеляційного суду це рішення суду стосовно законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку. Тому вона повинна відповідати тим же вимогам, що й вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою. Окрім додержання інших, передбачених ст. 377 КПК України (1960 року), вимог, в ухвалі слід проаналізувати й співставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляції, й дати на кожен з них вичерпну відповідь.
За змістом ст. 377 КПК України (1960 року) суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення, і, якщо апеляція залишається без задоволення, зазначити підстави, через які її визнано необґрунтованою.
Однак судом апеляційної інстанції справа розглянута з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).
Як убачається з матеріалів справи, на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 прокурором та виправданою були подані апеляції.
Не погоджуючись із вироком суду, прокурор просив його скасувати та постановити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_5 в поданій апеляції, з наведенням відповідних аргументів, просила її виправдати за ч. 1 ст. 367 КК України (в редакції Закону, що діяла до 03 червня 2014 року), в іншій частині вирок місцевого суду залишити без зміни.
Апеляційний суд, хоча й розписав в ухвалі зміст апеляцій, однак належним чином вказаних доводів апеляції прокурора не проаналізував, не зазначив підстав, через які його апеляцію визнав необґрунтованою та не мотивував свого рішення. Крім того, апеляційний суд, не провівши судового слідства та безпосередньо не дослідивши доказів у справі, дав їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції.
За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно врахувати вищезазначене, з використанням усіх процесуальних можливостей, у тому числі й шляхом проведення судового слідства, належно перевірити всі доводи апеляційних скарг та відповідно до вимог кримінально-процесуального закону прийняти обґрунтоване й законне рішення.
Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3