У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/615/18
Провадження №1-кп/348/207/18

05 червня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000569 за обвинувальним актом від 21.03.2018 року щодо обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , йорданця, уродженця м.Ірбід, Йорданія, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, студента 6 курсу Івано-Франківського національного медичного університету, не судимого, громадянина Йорданії,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

23.08.2017 року приблизно о 3 год. 30 хв., в темну пору доби, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки BMW 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, рухався ділянкою автодороги Н-09 Мукачево-Львів, що по вул.Рамішвілі у м.Надвірна Івано-Франківської області у напрямку м.Львів.

У салоні автомобіля, під керуванням водія ОСОБА_5 , перебували пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Рухаючись прямою ділянкою дороги зі швидкістю 80 км/год., що значно перевищує максимально-допустиму швидкість у населених пунктах, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав в установлених межах безпечної швидкості, не справився з керуванням і виїхав за межі проїзної частини вліво, де вчинив наїзд на електроопору, після чого з`їхав у кювет.

При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3.б), в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9.а), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п.10.1., згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.14.4., відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, а саме: закрита травма живота у вигляді підкапсульного розриву правої нирки та заочеревинною гематомою без загрозливих для життя явищ, закрита травма тазу у вигляді розриву лонного симфізу, які згідно висновку експерта № 34/313-Д від 18.01.2018 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, при обставинах викладених у обвинувальному акті визнав повністю, суду пояснив, що 23.08.2017 року приблизно о 3 год. 30 хв., в темну пору доби, він керуючи автомобілем марки BMW 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, рухався ділянкою автодороги Н-09 Мукачево-Львів, що по вул.Рамішвілі у м.Надвірна Івано-Франківської області у напрямку м.Львів.

У салоні автомобіля, під його керуванням перебували пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Рухаючись прямою ділянкою дороги зі швидкістю 80 км/год., він проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав в установлених межах безпечної швидкості, не справився з керуванням і виїхав за межі проїзної частини вліво, де вчинив наїзд на електроопору, після чого з`їхав у кювет.

У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Ним повністю відшкодовано потерпілій завдані збитки, яка будь-яких претензій до нього не має. Крім того ним повністю відшкодовано цивільні позови, заявлені прокурором та витрати по справі.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні від обвинуваченого поступило клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки він повністю визнає свою вину у вчинення злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості, і відшкодував збитки, завдані даним правопорушенням, про що подав письмову заяву.
Потерпіла у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження. Зазначила, що претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, шкоду їй відшкодовано.
Прокурор в судовому засіданні не заперечила про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям, так як він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і відшкодував завдані потерпілій збитки та витрати по справі. Цивільні позови про відшкодування витрат за лікування потерпілого просить залишити без розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження прийшов до висновку, що клопотання обвинуваченого є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено покарання у виді карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тому вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин є злочином невеликої тяжкості, відповідно до ст.12 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула шкоду.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю визнає свою вину у вчинені злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, оскільки під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, справа була розглянута в порядку вимог ч.3 ст.349 КПК України, відшкодував завдані збитки, потерпіла зазначила, що не має претензій майнового та морального характеру до нього, що останній відразу після вчиненого злочину просив вибачення у неї, не уникав спілкування та відшкодував завдану їй шкоду, повністю відшкодував витрати згідно цивільних позовів.

Суд також враховує те, що він не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічній лікарні та характеризується по місцю проживання позитивно.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000569 за обвинувальним актом від 21.03.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат за лікування потерпілого слід залишити без розгляду.
Долю речових доказів слід вирішити керуючись ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 1 ст. 286, 288, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000569, щодо обвинувачення ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат за лікування потерпілого залишити без розгляду.
Речовий доказ: автомобіль марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 який перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_10 повернути ОСОБА_10 .

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя ОСОБА_1