Справа №: 398/594/18
провадження №: 1-кп/398/309/18
ВИРОК
Іменем України

"14" травня 2018 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000076 від 01.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрії, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, невійськовозобов`язаного, який зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 та проживаючого у буд. АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимостей,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2017 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , прибув за адресою: АДРЕСА_3 , який перебуває на балансі садово-огороднього товариства «Жовтень». У подальшому усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії ніким із сторонніх осіб поміченими не будуть, таємно шляхом вільного доступу з подвір`я викрав 2 металевих швелери довжиною 1,5 м та 1,3 м, які були у користуванні, придатних як брухт чорних металів, загальною вагою 36,2 кг вартість яких станом цін на 15.12.2017 року згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №808 від 22.02.2018 року складає 229 грн. 15 коп.

У подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив представнику потерпілого ОСОБА_6 матеріальних збитків.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

20 грудня 2017 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув за адресою: АДРЕСА_3 , який перебуває на балансі садово-огороднього товариства «Жовтень». У подальшому усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії ніким із сторонніх осіб поміченими не будуть, таємно шляхом вільного доступу з подвір`я викрав металеву емальовану ванну білого кольору, яка була у користуванні, придатну як брухт чорних металів, загальною вагою 35,6 кг вартість якої станом цін на 20.12.2017 року згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №808 від 22.02.2018 року складає 225 грн. 35 коп.

У подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив представнику потерпілого ОСОБА_6 матеріальних збитків.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

10 січня 2018 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув за адресою: АДРЕСА_4 , який перебуває на балансі садово-огороднього товариства «Жовтень» та належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_7 . У подальшому усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії ніким із сторонніх осіб поміченими не будуть, таємно шляхом вільного доступу з подвір`я викрав металеву рейсу довжиною 50 см, яка була у користуванні, придатну як брухт чорних металів, дві металевих труби одна з яких довжиною 2,3 м діаметром 30 мл та другу довжиною 1,5 м діаметром 80 мл, які були у користуванні, придатні як брухт чорних металів, загальною вагою 37,2 кг вартість яких станом цін на 10.01.2018 року згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №808 від 22.02.2018 року складає 244 грн. 40 коп.

У подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно викрав майно як зазначено в обвинувальному акті, бо не було чого їсти, а кошти від викраденого витратив на продукти харчування. Зазначив, що кається у скоєному, шкодує про вчинене.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора та обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України - доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, його вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину та після, зокрема, повернення викраденого майна, характеризується посередньо, відсутність обтяжуючих обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі статті 75 КК України і покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі - 1 (один) рік;

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі - 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: трубу металеву довжиною 2,3 м діаметром 30 мл, трубу металеву довжиною 1,5 м діаметром 80 мл, металеву рейсу довжиною 50 см, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити йому в користування; 2 металевих рейси довжиною 1,3 м та 1,5 м, ванну металеву, яка передана на зберігання ОСОБА_6 залишити йому в користування.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА