Провадження № 1-кс/750/4867/18
У Х В А Л А

01 листопада 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000776 від 28.07.2018 відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виблі, Куликівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, із професійно технічною освітою, не працюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і, та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :

Слідчий Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з тим, що 28.07.2018 близько «14» год. «00» хв., діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом відкриття незамкненої вхідної хвіртки, проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , звідки зі складеного шиферу таємно викрав мобільний телефон «Huawei P Smart (Fig-LX1) Dual Sim Blue», вартістю 6044 грн. 07 коп., що належить ОСОБА_7 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

15.08.2018 о «15» год. «30» хв., ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Необхідність застосування такого запобіжного заходу слідчий мотивує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а тому враховуючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою його уникнення, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, з вересня поточного року органам досудового розслідування не було відоме місцеперебування останнього, за місцем реєстрації ОСОБА_4 не проживав, у зв`язку з чим проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Також, ОСОБА_4 може надалі вчиняти кримінальні правопорушення майнового характеру, оскільки на даний час він офіційно ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини проти власності, після чого на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Крім того, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останньому достеменно відоме місцезнаходження потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, підозрюваний може схиляти їх до надання інших свідчень.

У зв`язку з чим, враховуючи викладене вище, застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що жодним чином не переховувався від слідства, на даний час проживає у своє співмешканки в АДРЕСА_2 , а тому просить застосувати до нього домашній арешт.

Захисник також не погодився з клопотанням, звернув увагу на те, що клопотання не обґрунтоване на законі, вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, просить застосувати відносно підозрюваного домашній арешт.

Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріли кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною, а захід відповідав обставинам справи, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний має постійне місце мешкання в м. Чернігові та визнає пред`явлену йому підозру.

Враховуючи, вищевикладене слідчий суддя вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Аналіз доводів клопотання, доданих до нього матеріалів та пояснень учасників процесу не дають підстав вважати, що існує такий ризик, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний на даний час має постійне місце мешкання на території м. Чернігова та цивільну дружину, якій допомагає по роботі.

Не доведеним прокурором є й ризик можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки жодних доводів такого впливу прокурором в судовому засіданні не наведено.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто за наявності саме лише одного цього ризику, який дає достатні підстави вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, його характеристику, майновий стан, є достатні підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, зазначених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховував вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, справу "Комарова проти України" від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути "загальним правилом", і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 13.00 год. до 07.00 год. щоденно без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на нього обов`язок:

не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановити до 29 листопада 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1