Справа № 404/5739/18
Номер провадження 1-кп/404/642/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0012245 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки на даний час сплинули строки давності, визначені ст.49 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України за таких обставин.

18.09.2016 року близько 19 год. 10 хв. потерпіла ОСОБА_5 , разом з двома малолітніми доньками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувала біля будинку АДРЕСА_2 . У цей час до вказаного будинку під`їхав колишній чоловік потерпілої ОСОБА_3 разом з їх спільним малолітнім сином ОСОБА_10 . Під час розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які утворилися з приводу місця перебування дітей, у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 наніс удар кулаком правої руки в область передньої частини грудної клітини ОСОБА_5 , від якого потерпіла не втримавшись на ногах та втративши рівновагу впала на бетонне покриття. У результаті неправомірних дій ОСОБА_3 у потерпілої ОСОБА_5 утворилися тілесні ушкодження у вигляді садна на правому ліктьовому суглобі, синців на зовнішній щиколотці зліва, поперекової області в центрі, які згідно з висновком судово-медичного експерта №1477 від 19.09.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що йому зрозумілі роз`яснені судом наслідки звільнення від кримінальної відповідальності із нереабілітуючих підстав, передбачених ст.49 КК України, його позиція добровільна та він наполягає на цьому, він не бажає скористатися правом на судове провадження в загальному порядку, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. Також він усвідомлює та погоджується із тим, що при звільненні від кримінальної відповідальності будуть встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, що є обов`язковою умовою звільнення від кримінальної відповідальності, хоча вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, але не бажає, щоб в суді допитували як свідка малолітнього сина, тому просить задовольнити клопотання захисника. При цьому ОСОБА_3 наполіг на звільненні від кримінальної відповідальності згідно з положеннями ст.49 КК України, які є імперативними, після додаткового роз`яснення йому того, що порядок, підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України не пов`язуються із необхідністю та встановленням підстав для допиту в якості свідків у кримінальному провадженні конкретних осіб, а клопотання про необхідність виклику і допиту свідків до суду у цьому кримінальному провадженні не надходили.

Таким чином, зважаючи на думку обвинуваченого та роз`яснені йому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, заслухавши прокурора, потерпілу та її представника, які не заперечували проти задоволення внесеного клопотання у судовому засіданні, дослідивши надані на підтвердження клопотання докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. Перебіг давності переривається, якщо особа до закінчення даного строку вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин (частини 2, 4 ст.49 КК України).
Судом встановлено, що:
- клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності відповідає та подано з дотриманням вимог ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314 КПК України, клопотання повністю підтримується обвинуваченим, його позиція добровільна та в такий спосіб він реалізує свої процесуальні права;
- ОСОБА_3 вчинено умисний злочин невеликої тяжкості, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за який передбачено найсуворіше покарання у виді виправних робіт, тобто покарання менш суворе, ніж обмеження волі, його дії кваліфіковано вірно, усі учасники судового провадження погодилися із встановленням вказаних обставин судом, як однієї із передумов звільнення від кримінальної відповідальності;
- після вчинення ОСОБА_3 18.09.2016 року злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, минуло понад два роки, тому строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказаний злочин згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.49 КК України закінчилися;
- відомості суду, які б слугували підставою зупинення або переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , учасниками судового провадження не надано.
Таким чином, зважаючи на усі встановлені обставини, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.44, п.1 ч.1 ст.49 КК України.
Відтак, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду, клопотання захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.
Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1