Справа №150/139/18
Провадження по справі №1-кс/150/31/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2018 року с. Мазурівка
Слідчий суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
начальника СВ Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4
особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 10.02.2018,-
ВСТАНОВИВ:
На адресу районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 10 лютого 2018 року до Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшла письмова заява від ОСОБА_6 про те, що в період часу з 23.01.2018 по 10.02.2018 невідома особа, шляхом зриву навісного замку, проникла до приміщення літньої кухні, що в АДРЕСА_1 , звідки таємно скоїла крадіжку металевого чану ємкістю 50 л., після чого з місця події зникла, чим завдала ОСОБА_6 матеріального збитку.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000015 від 10.02.2018.

Установлено, що ОСОБА_5 , 09.02.2018 біля 03 години 00 хвилин маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження навісного замка, проник до нежитлового приміщення літньої кухні, що належить ОСОБА_6 , звідки скоїв крадіжку бувшого у використанні одного алюмінієвого котла з кришкою ємкістю 50 літрів, вартість якого відповідно до висновку експерта №1325/18-21 від 28.02.2018 становить 395 грн. 41 коп., після чого з місця події зник. Викрадене привласнив та обернув на власну користь, чим заподіяв ОСОБА_6 , матеріального збитку на вказану суму.

А тому, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у приміщення.

За вказаним фактом 13.03.2018 у встановленому КПК України порядку, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду, під час якого ОСОБА_8 , добровільно видала працівникам поліції грошові кошти в сумі 200 грн. однієї купюрою, які їй надав ОСОБА_5 та отримав їх за продаж викраденого майна із домоволодіння ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду, під час якого ОСОБА_9 добровільно видала працівникам поліції, алюмінієвий котел з кришкою ємкістю 50л та дві алюмінієві миски ємкістю по 15л кожна, які вона придбала в ОСОБА_5 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка повідомляє про обставини купівлі нею алюмінієвого котла та двох алюмінієвих мисок в ОСОБА_5 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомляє про те, що ОСОБА_5 приносив до неї додому викрадені ним речі, а в подальшому він їх на автомобілі з с. Моївка возив в с. Мазурівка, де продавав третій особі;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомляє, що 09.02.2018 до нього зателефонував ОСОБА_5 та попросив, щоб той відвіз його з с. Моївка в с. Мазурівка. Крім того, ОСОБА_11 бачив, що ОСОБА_5 грузив в автомобіль алюмінієвий котел та миски.
Начальник слідчого відділу Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області просить задоволити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор наголосив на необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.
Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним (…) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави (…), суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 185 КК України. Зазначені обставини підтверджуються протоколами допиту свідків кримінального правопорушення та протоколами огляду місця події.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих слідчим матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоровя підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як на підставі ухвали слідчого судді було надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже відповідно до постанови органу досудового розслідування підозрюваного було оголошено у розшук; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше судимим за злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 407 КК України.
З врахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від слідства та/чи суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
За правилами ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених КПК України.
Пунктом 2 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В ухвалі суду зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).
З огляду на характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та з урахуванням особи останнього, який, достеменно знаючи, що має не зняту та непогашену судимість, підозрюється у скоєнні нового умисного злочину, який по ступеню тяжкості відноситься до тяжких злочинів, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який підлягає до визначення підозрюваному повинен становити 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У випадку внесення застави у встановленому судом розмірі ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися за кожною вимогою до слідства та/чи суду, не відлучатися без дозволу слідчого та/чи суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, повідомляти слідчого та/чи суд про зміну місця свого проживання.
У випадку, якщо ОСОБА_5 після внесення застави, будучи належно повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого та/чи суду без поважних причин чи не повідомить причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
При зверненні застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до ОСОБА_5 застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу із застосуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 176-178, 183 184, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 10.02.2018 - задоволити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області, фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого.
Строк дії ухвали відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України встановити терміном 60 /шістдесят/ днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а саме з 22 години 50 хвилин 04 травня 2018 року по 22 годину 50 хвилин 03 липня 2018 року.
У випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 має право у будь-який момент внести заставу. Розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України складає 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70 480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень (одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, депозит 37 315 033 000 401, , банк Державне казначейство України, м. Київ, МФО 820 172, призначення платежу: застава, Чернівецький районний суд Вінницької області).
У випадку внесення застави у встановленому судом розмірі ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися за кожною вимогою до слідчого та/чи суду, не відлучатися без дозволу слідчого та/чи суду із населеного пункту, в якому він проживає, повідомляти слідчого та/чи суд про зміну свого місця проживання.
У випадку, якщо ОСОБА_5 після внесення застави, будучи належно повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого та/чи суду без поважних причин чи не повідомить причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
При зверненні застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до ОСОБА_5 застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу із застосуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.309, п.3 ч.2 ст.395 КПК України на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні під час досудового розслідування може подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_12