Справа № 461/776/18
Провадження № 1-кс/461/8106/18
УХВАЛА
25.09.2018 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нижня Стинава Стрийського району Львівської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, раніше не судимої, керуючої Першим відділенням ПАТ «Креді Агріколь Банк» у м. Сколе, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

слідчим управління ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 01 січня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.190, ч.1 ст. 366 КК України.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що ризики, які мали місце при обранні підозрюваній запобіжного заходу не зменшились, у разі закінчення строку тримання під вартою ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватись від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити речові докази по справі, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки підозрюваної, при цьому, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, не виявляється можливим завершити досудове розслідування в межах строку дії попередньої ухвали.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, з підстав, наведених у ньому.

Підозрювана та її захисник клопотання заперечили з мотивів наведених у письмових запереченнях та додаткових пояснень.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 03.08.2018 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з альтернативою внесення застави.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Приймаючи рішення за клопотанням враховую, також те, що згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що має місце в даному випадку.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих злочинів, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, чи продовження інкримінованої діяльності підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій, а строк досудового розслідування продовжено.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій, зважаючи на особу підозрюваної, яка перебуваючи на волі може переховуватись від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити речові докази по справі, незаконними засобами впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, приходжу до висновку, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу не зменшились, а відтак необхідним є продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, у зв`язку із чим немає підстав для застосування більш м`яких(альтернативних) запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленого їй обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження і суспільному інтересу.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваної, наявність у неї на утриманні малолітньої дитини, тяжкості заподіяних злочином наслідків, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, вважаю за можливе залишити підозрюваній ОСОБА_7 раніше встановлений розмір застави, достатньої для забезпечення виконання нею своїх процесуальних обов`язків, у сумі, що становить 2 000 000гривень.

Разом з тим, зважаючи на те, що в ході розгляду клопотання встановлено, що у підозрюваної на утриманні є неповнолітня дитина, яка залишилась на піклуванні у пристарілих батьків ОСОБА_5 , вважаю за необхідне, з метою захисту інтересів дитини, застосовуючи аналогію положень ст. 378 КПК України, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повідомити відповідний орган опіки і піклування про затримання підозрюваної і необхідність встановлення контролю за недопущенням порушення прав її неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.183, 197, 199 КПК України, -

постановив:
Клопотання задоволити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваною ОСОБА_5 , у сумі 2 000 000(два мільйони) гривень 00 копійок

Підозрювана ОСОБА_5 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 її обов`язки та наслідки їх невиконання.

Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 23.11.2018 року.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повідомити відповідний орган опіки і піклування про затримання ОСОБА_5 і необхідність встановлення контролю за недопущенням порушення прав її неповнолітньої дитини.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1