Справа №583/3726/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/292/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими (виключними) обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2017 року, якою її заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, -

ВСТАНОВИЛА:

11 травня 2017 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернулася ОСОБА_8 , засуджена 24 грудня 2015 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, із заявою про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами.

05 грудня 2017 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_8 було відмовлено, оскільки вказані в ній обставини, на переконання суду, не можна визнати нововиявленими, а доводи її заяви фактично зводяться до оскарження вироку з питань його неправильності і неповноти та вирішення питання про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні та надання їм переоцінки.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням засуджена ОСОБА_8 оскаржила його в апеляційному порядку, просила колегію суддів його скасувати з підстав допущення судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а матеріали кримінального провадження просила направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії відкриття провадження в іншому складі суду.

Так, на переконання засудженої ОСОБА_8 суд безпідставно залишив поза увагою вказані нею в заяві порушення норм кримінального-процесуального закону України, що були допущені на досудовому та судовому слідстві в її кримінальній справі, зокрема це:

- штучне створення та підроблення доказів, яке полягає в зникненні з матеріалів кримінального провадження частини протоколів первинних допитів її та свідків;

- завідомо неправдиві показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- неправильність перекладу та висновків і пояснень експерта, щодо часу та механізму утворення в потерпілої ОСОБА_11 тілесних ушкоджень;

- допущені прокурором, слідчим та суддею в ході розгляду матеріалів кримінального провадження зловживань службовим становищем, а саме вплив слідчого на понятих в ході слідчого експерименту, не здійснення суддею в ході розгляду її заяви допиту свідків, експерта та інших учасників кримінального провадження;

- в основу обвинувачення судом покладено не допустимі докази;

- порушення її права на захист в ході її допитів 03.10.2015 року та 05.10.2015 року;

- порушення судом в ході розгляду матеріалів справи принципу презумпції невинуватості, а саме здійснення суддею залякування свідка ОСОБА_10 .

Вказані порушення, на переконання апелянта, істотно вплинули на правильність судового рішення в суді першої інстанції та в провадженні за нововиявленими обставинами.

Крім цього, засуджена ОСОБА_8 до своєї апеляційної скарги подала доповнення в яких звернула увагу колегії суддів на те, що в суд першої інстанції не забезпечив повного ознайомлення її з матеріалами кримінального провадження, не видав на її прохання відповідних копій з неї, безпідставно мотивуючи це перебуванням даних матеріалів в суді апеляційної інстанції, а також виніс рішення по розгляду її заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не дочекавшись кінця досудового слідства в кримінальній справі № 591/3900/17 відомості про яку внесені 20.11.2017 року до ЄРДР України за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 357 КК України по факту зникнення документів в матеріалів кримінального провадження. Тому, з огляду на викладене, засуджена просила матеріали кримінального провадження, за наслідками розгляду апеляційним судом вимог її скарги, направити на новий судовий розгляд до іншого, окрім Охтирського міськрайонного суду, суду Сумської області.

Також,до початку апеляційного розгляду справи, від засудженої ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду було надіслано ряд клопотань (а.с. 156-162) в яких остання, крім заявлених нею раніше вимог, просила колегію суддів:

- скасувати вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року та направити кримінальну справу до прокуратури на нове судове розслідування;

- викликати до суду в якості свідка незалежного експерта з метою надання ним оцінки висновкам експерта Яковлева, щодо того від яких саме ударів настала смерть потерпілої ОСОБА_11 ;

- викликати до суду в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою їх допиту для з`ясування можливої причетності до смерті потерпілої ОСОБА_11 інших осіб;

- призначити проведення та здійснення слідчих дій з метою встановлення особи співмешканця потерпілої ОСОБА_11 для виклику його до судового засідання з метою з`ясування обставин бійки яка відбулася між ОСОБА_11 та її співмешканцем в ніч із 02.10.2015 року на 03.10.2015 року напередодні її смерті;

- зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк її перебування в установі попереднього ув`язнення з 11.05.2017 року по 06.06.2018 року.

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8 було проведено без її участі, оскільки вона будучи належним чином повідомленою, направила до апеляційного суду відповідне клопотання про розгляд її апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши суддю доповідача, щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 який підтримав вимоги апеляційної скарги ОСОБА_8 та просив скасувати оскаржуване рішення суду, і направити матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд а також підтримав заявлені письмові клопотання засудженої, думку прокурора ОСОБА_6 яка заперечила проти задоволення як клопотань так і вимог апеляційної скарги засудженої та просила оскаржувану ухвалу суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, відмовивши в задоволенні заявлених засудженою ОСОБА_8 клопотань, дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України їй було призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

31.03.2016 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області вказаний вирок суду був залишений без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника без задоволення.

30 березня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року та ухвала Апеляційного суду Сумської області від 31.03.2016 року були залишені без зміни, а касаційну скаргу засудженої ОСОБА_8 та її захисника, без задоволення.

Виходячи зі змісту поданої засудженою ОСОБА_8 до суду заяви про перегляд винесеного відносно неї вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року за нововиявленими обставинами, остання посилається на відсутність в матеріалах кримінального провадження пояснень свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , недопустимість як доказів пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , невірне зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення, не врахування судом при винесенні рішення того, що потерпіла ОСОБА_11 до події злочину вже мала тілесні ушкодження, того, що висновок судово-медичної експертизи не містить фактичного часу смерті потерпілої, що не виключає її настання від заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень її співмешканцем. Крім того, засуджена ОСОБА_8 наголошувала на здійсненні на неї в ході досудового розслідування справи прокурором тиску, та здійсненні тиску суддею на свідка ОСОБА_10 і безпідставній відмові суду в задоволенні її клопотання про виклик в судове засідання з метою допиту співмешканця потерпілої.

Однак, вказані обставини судом першої інстанції не розцінено як нововиявлені, оскільки зазначені доводи засудженої ОСОБА_8 фактично зводяться до її незгоди з вироком суду за яким вона відбуває покарання, при цьому, вони були відомі засудженій як в ході досудового розслідування так і в ході судового розгляду матеріалів даного кримінального провадження.

З даними висновками суду погоджується й колегія суддів апеляційної інстанції.

Так, ст. 460 КПК України передбачено право учасників судового провадження на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Між тим ч. 2 ст. 459 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що слід вважати нововиявленими та вони виступають підставами для перегляду судових рішень.

При цьому, обов`язковою умовою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення, повинні бути абсолютно новими, суттєвими та раніше не відомими слідчим органам і суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження.

Однак, як вбачається зі змісту заяви засудженої ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами таких обставин нею дійсно не наведено, а викладені нею доводи фактично зводяться до оскарження вироку з питань його неправильності і неповноти та вирішення питань про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні і їх переоцінку.

ОСОБА_8 в своїй заяві вказала обставини які їй та суду були відомі на час ухвалення вироку, показам свідків надана належна оцінка як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції, тому ці обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, враховуючи положення ст. 459 КПК України, цілком обґрунтовано не визнав нововиявленими та дійшов вірного висновку про те, що вони не можуть виступити підставою для перегляду вироку суду.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про невідповідність оскаржуваного засудженою судового рішення чи-то вимогам ст. 370 КПК України чи-то допущення судом в ході його винесення істотного порушення норм кримінального процесуального закону України, як на тому наголошує засуджена.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 , на які вона посилається як на нововиявлені обставини, зокрема про відсутність в матеріалах кримінального провадження пояснень окремих свідків та здійснення судом розгляду її заяви не дочекавшись завершення досудового розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України внесеного до ЄРДР України за її заявою, то їх на переконання колегії суддів слід визнати безпідставними, оскільки вони виступали предметом дослідження суду першої інстанції та їм надана обґрунтована оцінка, зокрема суд вірно вказав про те, що протоколи допитів свідків до матеріалів справи не долучалися, оскільки вказані засудженою свідки були допитані судом безпосередньо в залі суду і саме на них суд послався в ході винесення вироку. Між тим, дана обставини, в розумінні ст. 459 КПК України не може виступати як нововиявлена.

Також, не виступають підставою для скасування оскаржуваного засудженою судового рішення її доводи про неврахування судом першої інстанції і інших викладених нею в заяві обставин як нововиявлених, зокрема доводів в частині неналежності пояснень свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , неправильність перекладу та висновків і пояснень експерта, щодо часу та механізму утворення в потерпілої ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, оскільки вони виступали предметом дослідження суду безпосередньо при винесенні відносно ОСОБА_8 вироку, були відомі як учасникам кримінального провадження так і суду, а тому їх не можна в розумінні ст. 459 КПК України визнати нововиявленими обставинами.

Також, колегія суддів вважає безпідставними і твердження апелянта в частині порушення її права на захист в ході її допитів 03.10.2015 року та 05.10.2015 року, оскільки дана обставина не може виступати підставою для зміни чи скасування оскаржуваного ОСОБА_8 судового рішення, так як по-перше право на її оскарження надається обвинуваченому в ході судового розгляду справи, її апеляційному та касаційному перегляді, а по-друге, дана обставина аж ніяк не є такою, що на момент винесення вироку не була та не могла бути відомою учасникам кримінального провадження та суду.

Щодо тверджень засудженої ОСОБА_8 про здійснення слідчим тиску на понятих в ході проведення слідчого експеременту, здійснення тиску на неї прокурором та здійснення тиску судом на свідка ОСОБА_10 , то їх слід визнати безпідставними, оскільки вони не містять жодного доказового підгрунття. При цьому, за змістом викладених ОСОБА_8 доводів, вони були їй відомі на момент здійснення досудового розслідування та судового розгляду, а тому остання не була позбавлена можливості звернутися із заявою до відповідних органів чи-то на незаконні дії слідчого і прокурора, чи-то на незаконні дії суду.

Також, слід визнати безпідставними і доводи засудженої ОСОБА_8 в частині того, що в основу її обвинувачення судом покладено не допустимі докази, оскільки вони виступають фактично як висловлення засудженою незгоди із вироком суду, який був переглянутий як судом апеляційної інстанції так і судом касаційної інстанції та аж ніяк не відносяться до обставин які слід вважати нововиявленими.

Не впливає на законність оскаржуваного засудженою судового рішення і її доводи про не забезпечення судом першої інстанції її повного ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та позбавлення її права отримати з нього відповідні копії, оскільки в доводах своїх доповнень до апеляційної скарги сама засуджена не заперечує того факту, що виникнення вказаних обставин було зумовлено відсутністю в районному суді даних матеріалів у зв`язку з їх перебуванням в суді апеляційної інстанції, а тому вважати вказані дії суду як порушення прав засудженої колегія суддів не може. Між тим, слід звернути увагу на ту обставину, що із заявами аналогічного змісту, засуджена ОСОБА_8 , до суду апеляційної інстанції, в межах даного кримінального провадження, не зверталася.

Будь-яких порушень процесуального закону судом при розгляді заяви засудженої ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено, а тому оскаржуване нею рішення суду слід визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим. Підстав для його скасування, як на тому наголошує засуджена, колегія суддів не вбачає, як не вбачає підстав і для задоволення вимог її апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів не вдається до надання оцінки викладеним засудженою доводам в частині направлення матеріалів даного кримінального провадження на новий судовий розгляд до іншого суду Сумської області, окрім як до Охтирського міськрайонного суду.

Щодо клопотання засудженої ОСОБА_8 про зарахування на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк її перебування в установі попереднього ув`язнення з 11.05.2017 року по 06.06.2018 року, то відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України вирішення вказаного роду питань покладено на місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2017 року, якою засудженій ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні її заяви про перегляд вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 із її доповненнями без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_8 , у той самий строк з дня отримання нею копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4