Справа № 303/2747/18
Провадження № 1-кс/303/818/18
У Х В А Л А
11 травня 2018 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянув клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 подане в порядку ст. 170 КПК України, про накладення арешту на майно,
10 травня 2018 року, старший слідчий СВ Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся в суд (до слідчого судді) з клопотанням погодженим прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
У судове засіданні власник майна зазначеного у клопотанні та слідчий не прибули, останній подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання просить задоволити. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши дане клопотання, перевіривши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку:
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Об`єктом злочину, передбаченого ст. 198 КК України, - є встановлений законом порядок придбання і відчуження майна, який забезпечує право власності.
Предметом злочину є майно, завідомо здобуте злочинним шляхом. Злочинний спосіб, у який здобуто таке майно, для кваліфікації діяння за ст. 198 значення не має. Це можуть бути: викрадення майна, його привласнення, вимагання, заволодіння ним шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем, одержання хабара, контрабанда, шахрайство з фінансовими ресурсами, вбивство з корисливих мотивів тощо
Частина 2 статті 167 КК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: п.3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; (Із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 18.04.2013 р. N 222-VII)
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , - автомобіль марки «AUDI А - 7», 2013 р. в., легковий хетчбек В, НОМЕР_3 , чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 .
З витягу бази «Розшук», вбачається, що автомобіль марки «AUDI А - 7», 2013 р.в., легковий хетчбек В, НОМЕР_3 , чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , - значиться викраденим з м. Рівне, дата зникнення, 13.01.2017 року (незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом шахрайства), тобто перебуває у розшуку. Крім того, Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду № 569/1266/18 накладено арешт шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатись та/або користуватись даним автомобілем.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.05.2008 року, під час огляду вилучено автомобіль марки «AUDI А - 7», чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.
Згідно огляду та затримання транспортного засобу від 09.05.2018 р., автомобіль марки «AUDI А - 7», 2013 р. в., чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , - затримано.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна погоджене прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та подано до суду у строки, встановлені ч.5 ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. 2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частина 2 статті 171 КПК України регламентує, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому, слідчим при зверненні з вказаним клопотанням не додано належних доказів, на обґрунтування необхідності арешту вказаного у клопотанні майна. Крім того, з наданої копії Витягу з бази «Розшук» вбачається, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду № 569/1266/18 накладено арешт шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатись та/або користуватись даним автомобілем. Однак, слідчим не надано до матеріалів клопотання вказану ухвалу слідчого судді, як і не обґрунтовано потребу в дубляжі арешту вказаного автомобіля і інших даних, які необхідні для вирішення клопотання по суті.
Таким чином встановлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом строку, встановленого ч.3 ст. 172 КПК України.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст.132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 подане в порядку ст. 170 КПК України, погоджене прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, - повернути прокурору для усунення недоліків протягом строку, встановленого ч.3 ст. 172 КПК України.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти діб з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1