Справа № 361/5250/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/634/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 30.05.2018
УХВАЛА
Іменем України

30 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого-судді - ОСОБА_2

суддів- - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002776 від 17 липня 2017 року за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , заступника прокурора Київської області на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не є особою з інвалідністю, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2014 р.н., працюючого водієм у ТОВ «Перший столичний хлібзавод», відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий
визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, зі встановленням йому іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Зобов`язано ОСОБА_9 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 37 звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок відшкодування моральної шкоди.
Вироком вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком 17 липня 2017 року приблизно о 14 год. 00 хв. водій ОСОБА_9 (водійське посвідчення на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_1 ), керуючи технічно справним транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною по вулиці Київська в місті Бровари Київської області, в смузі руху в сторону міста Чернігів, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого не впорався з керуванням та своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.п.2.3 «б», 2.3 «д», 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв зіткнення із задньою частиною транспортного засобу «FIAT DUCATO», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого останній відкинуло на ліве узбіччя, де допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля із перешкодою у вигляді паркану.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажир транспортного засобу «FIAT DUCATO», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до Броварської Центральної районної лікарні для надання невідкладної медичної допомоги.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 94 від 28.08.2017 року ОСОБА_11 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді підшкіряної гематоми в лівій скронево-виличній області, перелом лівої вилицевої дуги зі зміщенням уламків.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 96 від 28.08.2017 року ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого підголовчатого перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті із незначними зміщеннями відламків.
Порушення ОСОБА_9 вимог п.п. 2.3 «б», 2.3 «д», 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого, просить змінити вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2018 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначенням більш суворого покарання, ніж передбачено ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.

В решті вирок залишити без змін.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Як вбачається, санкція ч. 1 ст. 286 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого, просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 змінити та призначити ОСОБА_9 основне покарання у межах санкції частині 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

В решті вирок суду залишити без змін.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вирок ухвалений судом з порушенням норм матеріального права, без дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом, а саме судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність і призначено більш суворе покарання, ніж передбачено санкцією частини 1 статті 286 КК України.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого, просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року стосовно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання.

В решті вирок залишити без змін.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд призначив ОСОБА_9 покарання у виді 2 років позбавлення волі, в той час як санкцією ч. 1 ст. 286 КК України такий вид покарання взагалі не передбачений.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подані апеляційні скарги, захисника, яка також підтримала подані апеляційні скарги, думку представника потерпілого, який підтримав подані апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.
Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України є правильною і не оспорюється сторонами кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено основне покарання у видіштрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Як вбачається з вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року суд першої інстанції в порушення вимог закону, призначив ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, що не передбачено санкцією даної частини статті.
За змістом п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до п.4 ч.1 ст. 413 КПК України є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин доводи апеляційних скарг прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 , заступника прокурора Київської області про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та необхідності пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання є обґрунтованими.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 , заступника прокурора Київської областіпідлягають до задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 щодо ОСОБА_9 - зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 , заступника прокурора Київської областізадовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 щодо ОСОБА_9 в частині призначеного йому покарання- змінити.

Призначене ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання пом`якшити до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4