Справа №: 343/250/18
Провадження №: 1-кп/0343/60/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Вигода, Долинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, безробітного, освіта середня, депутатом не обирався, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий, востаннє 29.10.2015 року Долинським районним судом до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік 6 місяців, звільнений з місця обмеження волі 28.03.2017 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив крадіжку, тобто таємно викрав чуже майно, повторно.

Злочин вчинено за таких обставин:

ОСОБА_5 15.09.2017 прийшов до будинку сусідки ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , та перебуваючи в приміщенні літньої кухні на кухонному столі побачив мобільний телефон фірми «Meizu M45s» IMEІ: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 належний ОСОБА_7 , який вирішив таємно викрасти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_5 , 15.09.2017 приблизно о 09.00 год., перебуваючи в приміщенні літньої кухні за місцем проживання ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю в приміщенні ОСОБА_6 , таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон фірми «Meizu M45s» IMEШ:1 НОМЕР_3 IMEI:2 НОМЕР_4 вартістю 3000 грн. з сім картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_5 вартістю 50 грн., а всього майна на загальну суму 3 050 грн., чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму коштів.
Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_5 виніс його літньої кухні і таким чином маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, довів свій злочинний умисел до кінця, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3 050 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при викладених в обвинувальних актах обставинах. При цьому пояснив, що перебуваючи в приміщенні літньої кухні громадянки ОСОБА_8 від на столі побачив мобільний телефон, який вирішив викрасти. Взяв цей телефон та вийшов з приміщення. Згодом цей телефон в нього в смт. Вигода відібрав мужчина, якого він знає тільки на вигляд. Він розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого в суду немає.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, звернулася до суду з заявою в якій просила розгляд даного кримінального провадження проводити в її відсутності, щодо визначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Аналізуючи здобуті та перевірені в ході судового провадження фактичні дані, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він, повторно викрав чуже майно.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він неодружений, не працює, на обліку в психоневрологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не має на утриманні неповнолітніх дітей, однак перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, постійне вживання.

Орган пробації дійшов до висновку, що застосування соціально-виховних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 , що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи наведене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту на певний строк.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженні у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_5 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, суд при ухваленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи, що суд дійшов до висновку про обрання покарання у виді арешту, а також репутацію обвинуваченого, який раніше судимий, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду.
Термін тримання під вартою рахувати з 15 травня 2018 року з 15 год. і до спливу строків, визначених законом.
Речовий доказ в кримінальному провадженні: мобільний телефон фірми «Meizu M45s» IMEІ: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя