1Справа № 335/11/18 1-кп/335/310/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

провівши в залі суду в м. Запоріжжі судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор просить продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд встановив наступне.

На досудовому слідстві відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду строк запобіжного заходу під час судового провадження було продовжено до 17.06.2018 року, проте до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершити кримінальне провадження не можливо з незалежних від суду причин..

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами кримінального провадження є обставини вчинення кримінального правопорушення, особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, обвинувачується у вчиненні злочину проти своєї доньки ОСОБА_6 , з якою спільно мешкає за однією адресою, а також спільно мешкає зі свідком по кримінальному провадженню, що підтверджує наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що в разі звільнення обвинуваченого з-під варти він може впливати на свідків, переховуватися від суду, перешкоджати завершенню розгляду кримінального провадження, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу з тримання під вартою не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на даний час відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 днів, - по 29 липня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1