АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4181/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 липня 2018 року,

за участю:

потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про надання переліку (реєстру) звернень до ФГВФО та керованого його працівниками ПАТ " Міський комерційний банк" до правоохоронних органів ГПУ і судів, самих звернень, відомостей про стан розгляду цих звернень, в т.ч. витягів з ЄРДР і "Руху ЄРДР", а також їхні копії в паперовому та електронному вигляді.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, потерпілий посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки він, як потерпілий, є стороною кримінального провадження відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України та згідно ч. 1 ст. 160 КПК України, він, як сторона кримінального провадження, мав право звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Апелянт вважає, що слідчий суддя проігнорував його статус потерпілого та права, пославшись на те, що нормою ст. 160 КПК України прямо не передбачено, що потерпілий має право на звернення до суду з відповідним клопотанням.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перелік ухвал слідчого судді, які відповідно до ст. 309 КПК України підлягають оскарженню під час досудового розслідування є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом.

Главою 26 КПК України регламентовано порядок оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування та ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, передбачено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути предметом оскарження в апеляційному порядку на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України не визначено обсяг обмежень при здійсненні своєї діяльності фізичною чи юридичною особою у зв`язку з наданням тимчасового доступу до речей та документів, а також їх вилучення для того, щоб така ухвала слідчого судді підлягала оскарженню в апеляційному порядку. А відповідно і не містить в собі прямої дії щодо неможливості оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, визначених у вказаній нормі процесуального закону.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, що у потерпілого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів, які перебувають у володінні ФГВФО та керованого його працівниками ПАТ " Міський комерційний банк".

25.07.2018 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, обґрунтовуючи його тим, що він є потерпілим і цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0001125 ( в т.ч. стосовно службової недбалості служби ФГВФО та банку, що не забезпечують своїх обов`язків стосовно повернення коштів і формування ліквідаційної маси повернення коштів кредиторам банку, в т.ч. і йому, як кредитору цього банку 4 черги), потерпілим у кримінальних провадженнях № 0000127, № 0000409, № 0001349, № 0000193 та інших, що стосуються ПАТ "Міський комерційний банк".

30.07. 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання було повернуто заявникові.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч.1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно положень п. 19, ч. 1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

За положеннями вищезазначених норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник. Потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).
Таким чином, звернення потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, нормами кримінального процесуального закону не передбачено.
Крім того, п. 11, ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено право потерпілого, зокрема, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції немає, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159-164, 309, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про надання переліку (реєстру) звернень до ФГВФО та керованого його працівниками ПАТ " Міський комерційний банк" до правоохоронних органів ГПУ і судів, самих звернень, відомостей про стан розгляду цих звернень, в т.ч. витягів з ЄРДР і "Руху ЄРДР", а також їхні копії в паперовому та електронному вигляді, залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4