Справа № 386/488/18
Провадження № 1-кс/386/131/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської областів складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Голованівського відділу поліції Головного Управління національної Поліції в Кіровоградській області від 02.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 000002, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками правової кваліфікації передбаченої ч.1 ст. 172 КК України-

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 000002 посилаючись на те, що 02 травня 2018 року слідчий СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 внаслідок злочинних дій незаконно виніс постанову про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження від 02 травня 2018 року є злочинною, такою, що не відповідає нормам КПК України, прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому підлягає скасуванню.

Зазначила, що слідчими СВ Новоархангельського ВП ГУНП в Кіровоградській області винесено чотири постанови про закриття кримінального провадження №000002 за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: 30 червня 2016 року, 29 березня 2017 року, 20 червня 2017 року та 09 вересня 2017 року.

Вказані постанови прпо закриття кримінального провадження скасовані слідчими суддями Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, так і прокуратурою Кіровоградської області, а саме: 11 листопада 2016 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, 10 квітня 2017 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, 12 липня 2017 року постановою прокуратури Кіровоградської області і та 13 жовтня 2017 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

Вказала, що рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2016 року скасовано незаконні накази директора ПТУ № 30 с. Торговиця від 27.11.2015 № 133, від 16.12.2015 № 88. Визнано незаконними дії директора ПТУ №30 с. Торговиця ОСОБА_6 щодо накладення дисциплінарного стягнення, ненадання 175 годин викладання та звільнення з посади юрисконсульта ПТУ №30 с. Торговиця ОСОБА_4 . Зобов`язано директора ПТУ № 30 с. Торговиця поновити ОСОБА_4 на посаді юрисконсульта ПТУ № 30 с. Торговиця.

У рішенні Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2016 року, зокрема суд зазначає, що директор ПТУ №30 с. Торговиця ОСОБА_6 не створила належні умови праці позивачці, проявляла до неї негативне та ганебне ставлення, що є неприпустимим, переслідувались тільки особисті неприязні стосунки, які склались між директором, як роботодавцем, так і позивачкою, як працівником, суд відмічає, що стосунки склались з вини відповідача. Крім того, ні відповідач, ні третя особа не надали суду переконливих доказів, щодо наявності у позивачки робочого кабінету та взагалі, де вона здійснювала свої повноваження відповідно до посадової інструкції та чи належним було її робоче місце.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року, рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2016 року у справі залишено без змін.

Крім того факт незаконного її звільнення з роботи підтверджено Управлінням Держпраці у Кіровоградській області під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про працю за моїм зверненням.

Наголошувала на тому, що подія незаконного звільнення її з посади юрисконсульта ПТУ № 30 с. Торговиця встановлена судами першої та апеляційної інстанції.

Зазначила, що слідчий СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , при винесенні постанов про закриття кримінального провадження, маючи у матеріалах справи підтверджуючі докази незаконних дій директора ПТУ № 30 с. Торговиця ОСОБА_6 , які підтверджуються рішеннями судів, умисно виніс постанову про закриття кримінального провадження 02.05.2018 року, у зв`язку із встановленою відсутністю в діях директора ПТУ № 30 ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172 КК України. В постанові про закриття кримінального провадження слідчий , зокрема, зазначив, що виходячи із зібраних матеріалів кримінального провадження, встановлено, що для звільнення ОСОБА_4 з посади юрисконсульта ПТУ № 30 було достатньо законних підстав, які виражаються по фактах прогулів та накладення дисциплінарного стягнення за проступок, тобто слідчі констатують факт про законність звільнення її з посади, крім того, слідчий не керуються в своїх постановах нормативно-правовими актами, які безпосередньо захищають права останньої.

Вважала, що слідчими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , порушено встановлений порядок реалізації конституційних засад здійснення кримінального процесуального законодавства. Адже під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст.9 КПК України).

На її думку слідчий привласнили собі функції суду, чим грубо порушив положення ст. ст. 8, 19, 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1-4. 61 ЦПК України, ст. ст. 2, 7, 9, 21, 40, 56, 84, 93, 94, 110, 133, 135, 220, 284, 533 КПК України та інші нормативно-правові акти.

Просила скасувати постанову слідчого СВ Головавнівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000002.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду письмову заяву в якій просила розгляд скарги проводити у її відсутність, просила скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, але його неявка відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_4 .

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, заслухавши позицію прокурора слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Кіровоградській області 27.01.2016 року внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000002.

Підставою для внесення даних до ЄРДР стало повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

В період досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню приймались рішення про його закриття, які в подальшому скасовувались із зазначенням мотивів скасування.

02 травня 2018 року слідчим СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області вкотре було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Виходячи із положень ст. 91 КПК України, які регламентують обставини, які підлягають доказуванню, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином в ході досудового розслідування слідчий, який здійснював розслідування у кримінальному провадженні повинен був повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини в сукупності та прийняте виважене та обґрунтоване рішення.

Законодавцем в ст. 2 КПК України першочергово закріплено пріоритет напрямку діяльності органу досудового розслідування, а саме охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 КПК України вказує на те, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, та згідно до вимог ч. 2 зазначеної статі передбачає повноваження слідчого в період проведення досудового розслідування.

З досліджених матеріалів закритого кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування досліджувалось питання наявності або відсутності в діях директора ПТУ № 30 с. Торговиця ОСОБА_6 ознак злочину передбаченого ст. 172 КК України, було допитано низку свідків, долучено матеріали, які мають значення для прийняття рішення по справі (належні та допустимі докази).

Разом з тим слідчий суддя відмічає, що за деякі порушення ОСОБА_6 було визнано винною за ст. 41 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження мається рішення Новоархангельського районного суду від 21.10.2106 року, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково, а саме поновлено її на роботі, скасовано незаконні накази, стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу та заподіяну моральну шкоду.

Зазначене рішення 25.01.2017 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області залишено без змін.

Зокрема, в рішенні суду першої інстанції в мотивувальній частині наведені підстави незаконного видання наказів, незаконного звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та заподіяної моральної шкоди.

Положеннями ч. 1 ст. 90 КПК України рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Тобто законодавець в процесуальному законі чітко закріпив преюдицію, тобто обов`язок прийняти без перевірки певні докази, які встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентує, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Слідчий суддя звертає увагу особи, яка проводила досудове розслідування, що вирішення питання про наявність чи відсутність у діях директора ПТУ № 30 с. Торговиця ознак кримінального правопорушення залежить від багатьох чинників.

Так об`єктом зазначеного злочину є право особи на працю, гарантовану заробітну плату, право на відпочинок.

У випадку із ОСОБА_4 вона була позбавлена зазначених прав в силу незаконності наказів винесених керівництвом ПТУ №30 с. Торговиця, крім того поновлення скаржниці в зазначених правах відбулось протягом тривалого періоду до часу винесення рішення судом. Тобто протягом тривало часу остання була безпідставно позбавлена права на працю та доходи, ніде не працювала при цьому керівництво ПТУ № 30 с. Торговиця не вживало жодних заходів для самостійного усунення неправомірності своїх дій.

Диспозицією ч. 1 ст. 172 КК України визначена відповідальність за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів.

В даному випадку звільнення з роботи без законних на те підстав вже будь-якому випадку визнається незаконним.

Із суб`єктивної сторони злочин характеризується виною у вигляді прямого умислу, при цьому слід враховувати особисті неприязні стосунки, помста, тощо, які виникають між працівником та роботодавцем та чи дотримується баланс інтересів сторін у трудових правовідносинах.

Слідчий суддя звертає увагу, що робітник певної установи, підприємства, організації є залежним та обмеженим в своїх правах по відношенню до роботодавця - керівника установи.

Згідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 43 Основного Закону України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Поняття «інше грубе порушення законодавства про працю», яке використане законодавцем у частині 1 статті 172 КК, має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід звертатися до відповідних норм Кодексу законів про працю України. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння. Визнання порушення законодавства про працю грубим залежить від оцінки таких критеріїв, кожний з яких має самостійне значення: 1) характеру порушуваних трудових прав людини; 2) категорії працівника, права якого порушуються; 3) об`єктивних ознак здійснюваного порушення (тривалість, систематичність, тяжкість можливих наслідків, кількість потерпілих тощо); 4) суб`єктивних ознак здійснюваного порушення (злісність мотивів, особисті неприязні стосунки тощо). Отже, вирішуючи питання про те, чи є порушення законодавства про працю грубим, суд у кожному окремому випадку має виходити з характеру порушених трудових прав людини, обставин, за яких вчинено це порушення, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду. (правова позиція ВС України, постанова від 01.10.2015 року справа 5-106кс15).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 458 КПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У даному випадку під іншим грубим порушенням, крім незаконного звільнення працівника з роботи, слід констатувати видачу завідомо незаконних наказів щодо притягнення скаржниці до дисциплінарної відповідальності, на підставі яких в подальшому останню незаконно було звільнено із займаної посади, відібрання педагогічного навантаження без відповідного повідомлення скаржниці, несвоєчасне вручення їй трудової книжки, що в свою чергу вплине на подальше її пенсійне забезпечення.

Усі зазначені дії керівництва ПТУ № 30 с. Торговиця в сукупності істотним чином порушили право на працю скаржниці, а саме позбавлення працювати, отримувати заробітну плату, враховуючи, що у скаржниці перебуває на утриманні малолітня дитина, що тривало протягом тривалого періоду.

З`ясування вказаного має значення для кваліфікації дій особи, що вчинила протиправні дії, що посягають на охоронювані законом права і свободи потерпілої.

Для прийняття рішення по кримінальному провадженню слідчому слід встановити мотив злочину, а саме внутрішню волю особи, враховуючи вчинені нею дії, які в подальшому були визнані незаконними, що встановлено рішеннями судів, з`ясувати у потерпілої, яким чином вплинуло на неї та на її родину неотримання заробітної плати в період вимушеного прогулу, при цьому виходячи не тільки із показань самого директора ПТУ № 30 с. Торговиця, а виходячи з наявних в матеріалах кримінального провадження документів, показань потерпілої та свідків, виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування.

Окрім цього слідчим під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, не виконано всіх вказівок прокурора, які давались у кримінальному провадженні слідчим, так і посиланнях викладених в ухвалі слідчого судді від 13.10.2017 року.

У відповідності до пунктів 1), 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання вчинити певну дію.

За наведених обставин постанова слідчого підлягає безумовному скасуванню, а кримінальне провадження направленню для подальшого проведення досудового розслідування.

На підставі викладено та ст. ст. 2, 40, 91, 237, 303, 306, 307, 309, 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Голованівського відділу поліції Головного Управління національної Поліції в Кіровоградській області від 02.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 000002, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками правової кваліфікації передбаченої ч.1 ст. 172 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Голованівського відділу поліції Головного Управління національної Поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 02.05.2017 року, про закриття кримінального провадження № 000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2016 року за ознаками правової кваліфікації передбаченої ч.1 ст. 172 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - скасувати.

Ухвалу надіслати слідчому СВ Голованівського відділу ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , направити для проведення досудового слідства у кримінальному проваджені та процесуальному прокурору Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури, для здійснення контролю за досудовим розслідуванням, а скаржнику для відома.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Повний текст ухвали складено 08.06.2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1