Справа № 484/3939/16-к
Провадження №1-кп/472/9/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №1 в смт. Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003237 від 02.12.2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, має базову загальну середню освіту, не одруженого, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.2 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілий - ОСОБА_8 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 10 серпня 2016 року ОСОБА_5 , вступивши в злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вирішив вчинити корисливий злочин та незаконно заволодіти транспортним засобом.
З метою реалізації свого умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, близько 19 год. 10 хв. 10.08.2016 року, за домовленістю з ОСОБА_5 викликала автомобіль таксі бази "1506" за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Коли до домоволодіння під`їхав автомобіль марки ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , ОСОБА_5 перед тим як сісти до автомобілю сказав особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, взяти з собою молоток, після чого вони сіли до вищезазначеного автомобіля. Діючи за попередньою змовою, виконуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном - транспортним засобом ВАЗ-2110, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вказали ОСОБА_8 їхати в напрямку с. Чаусове Первомайського району Миколаївської області по польовим дорогам (відрізок автодороги 61 км + 800 м. "Ульянівка-Миколаїв" перед в`їздом до м. Первомайськ).
В ході руху по вказаному напрямку з метою незаконного заволодіння транспортним засобом особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за вказівкою ОСОБА_5 нанесла ОСОБА_8 три удари молотком в область голови, після чого ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_8 ще один удар кулаком в завушну область голови, вчинивши насильницькі дії, які були небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого в момент їх вчинення.
Після нанесених ударів ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вибіг з автомобіля, а ОСОБА_5 пересів за кермо та за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого станом на 10.08.2016 року складає 69 491 грн., проте, не впоравшись з керуванням, здійснив з`їзд в кювет, чим вчинив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої автомобіль отримав механічні пошкодження.
Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, після незаконного заволодіння транспортним засобом, яке мало місце 10.08.2016 року близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вирішили незаконно заволодіти майном, яке перебувало в салоні вказаного автомобіля та належало ОСОБА_8 . Виконуючи задумане, особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з салону автомобіля марки ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрала мобільний телефон марки "LG" вартістю станом на 10.08.2016 року 1 230 грн., який в подальшому передала ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , в свою чергу, вказаний телефон поклав до кишені своїх шортів.
В подальшому ОСОБА_5 був затриманий громадянином ОСОБА_10 , та під час затримання ОСОБА_5 викинув з кишені шортів вказаний мобільний телефон, який із землі підібрав ОСОБА_10 , і після приїзду працівників поліції передав їм мобільний телефон.
Таким чином, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1 230 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому злочинах за ч.3 ст.289, ч.2 ст.185 КК України не визнав повністю, суду показав, що 10 серпня 2016 року приблизно о 19:00 годині він зі своєю співмешканкою на той час ОСОБА_11 з метою здійснення поїздки в с.Чаусове Первомайського району Миколаївської області для отримання грошового боргу від свого родича викликали автомобіль таксі на адресу: АДРЕСА_1 . Коли приїхало таксі, за кермом якого був потерпілий ОСОБА_8 , то він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_11 сіла на заднє пасажирське сидіння справа позаду нього. Оскільки його родич повідомив, що буде їх чекати перед в`їздом в с.Чаусове, неподалік від поля з кукурудзою, оскільки він там працював на збиранні врожаю кукурудзи, то ОСОБА_11 сказала ОСОБА_8 повернути з бетонної дороги на ґрунтову дорогу, при цьому просила водія рухатися повільно, щоб помітити родича. Їдучи по ґрунтовій дорозі, ОСОБА_8 тричі на їх прохання зупиняв автомобіль, під час зупинок вони курили та виглядали свого родича, який мав вийти з поля з кукурудзою. ОСОБА_11 телефонувала з його мобільного телефону їх родичу, проте той не відповідав на телефонні дзвінки. Тоді ОСОБА_11 сказала ОСОБА_8 розвернутися та їхати назад, на що ОСОБА_8 обурився, почав сваритися з ОСОБА_11 , у них виник конфлікт з приводу того, що вони не можуть визначитися, куди їм їхати та через те, що водій таксі забороняв курити в салоні автомобіля.
Під час сварки з ОСОБА_11 потерпілий ОСОБА_8 вів себе по відношенню до ОСОБА_11 агресивно, тримаючи однією рукою кермо автомобіля, потерпілий ОСОБА_8 розвернувся до неї, поставив руку на сидіння та зжав руку в кулак і сказав ОСОБА_11 «Закрий рота» Він, сприйнявши такі дія водія, як намір вдарити ОСОБА_11 , з метою не допустити цього, оскільки ОСОБА_11 на той час була його співмешканко, і була вагітна, ударив ОСОБА_8 кулаком у ліву завушну частину голови. Після цього ОСОБА_8 вибіг з машини і побіг в поле з кукурудзою. В цей час ОСОБА_11 почала голосно кричати, що їй зле, тому він подумав, що в неї почалися пологи та почав кричати ОСОБА_8 , щоб той повернувся та завіз ОСОБА_11 до пологового будинку. Проте, ОСОБА_8 не повернувся. Тоді він сів за кермо автомобіля, щоб відвезти ОСОБА_11 до лікарні, але не впорався з керуванням та з`їхав в кювет. Потім вони вдвох залишили машину та пішли пішки в напрямку м.Первомайськ. Через деякий час біля них зупинився на автомобілі свідок ОСОБА_10 та запропонував підвезти їх. Він погодився та сказав ОСОБА_11 сідати до автомобіля, проте та не хотіла. Потім ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, схватив їх за руки, почав заламувати їм руки, однак ОСОБА_11 вдалося вирватися і вона втекла. Потім приїхали працівники поліції і забрали його до місцевого відділу поліції. Зазначив, що умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом в нього не було. З ОСОБА_11 він не вступав у попередню змову з метою вчинення злочину, молоток з собою не брали та він не бачив, щоб ОСОБА_11 наносила удари потерпілому ОСОБА_8 молотком по голові. За кермо автомобіля сів з метою завезти вагітну співмешканку до пологового будинку. З салону автомобіля мобільний телефон, який належить ОСОБА_8 , не викрадав. Вважає, що надані прокурором докази, є недопустимими, а тому просить суд його виправдати.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованих йому злочинах за ч.3 ст.289, ч.2 ст.185 КК не визнає повністю, його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.2 ст.185 КК України, доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що 10 серпня 2016 року він отримав замовлення на таксі за адресою: АДРЕСА_1 . Коли він приблизно о 19 год. 20 хв. приїхав по даній адресі, до його автомобіля марки ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_11 та вказали їхати в с. Чаусове Первомайського району Миколаївської області. ОСОБА_5 посадив ОСОБА_11 позаду нього зліва, а сам сів на переднє пасажирське сидіння. Коли він виїхав з м.Первомайська та рухався по трасі, то ОСОБА_5 сказав йому, що вони проїхали поворот. Проте, він сказав, що буде їхати в с.Чаусове тією дорогою, яку він знає. Повернувши на с.Чаусове, він рухався в напрямку населеного пункту по асфальтовій дорозі. Проте, ОСОБА_5 сказав «Стій, не туди їдеш» та попросив його з ОСОБА_11 здати назад і повернути з асфальтової дороги на ґрунтову дорогу, так як потрібно забрати брата. Він здав назад та виїхав на ґрунтову дорогу. При цьому вони попросили його їхати повільно, через те, що десь повинен вийти їх родич. Розмовляли на незрозумілій йому мові між собою. Проїхавши приблизно 300-500 м., обвинувачений ОСОБА_5 вимкнув двигун автомобіля, через що автомобіль зупинився. Він почав їх виганяти з автомобіля. Однак, ОСОБА_11 просила не залишати її серед поля, так як вона вагітна, а тому вони продовжили рух. Проїхавши приблизно 1-1,5 км. обвинувачений ОСОБА_5 попросив зупинити машину для того, щоб перекурити. Після того як вони перекурили, поїхали далі. Через деякий час йому зателефонувала на мобільний телефон його дружина і він їй сказав, що доставить клієнтів та буде незабаром повертатися до міста Після цього, через 3 хв., він відчув різкі численні удари по голові, та одразу ОСОБА_5 вдарив його кулаком у праву завушну область голови. Він зупинив автомобіль та коли повернув назад голову, то побачив як ОСОБА_11 , тримаючи в руці молоток, замахується на нього молотком, а обвинувачений ОСОБА_5 в цей час кричав їй, щоб вона добивала його. Побоюючись за своє життя та здоров`я, він вискочив різко з машини та побіг в поле з кукурудзою в сторону шосе, ховаючись від них. Він чув, що автомобіль не міг тронутися з місця, чути було гуркіт автомобіля. Потім він бачив як обвинувачений ОСОБА_5 з ОСОБА_11 на його автомобілі проїхали повз поле з кукурудзою, де він ховався. Тоді він вибіг на трасу Голованівськ - Первомайськ та побачив, що його автомобіль знаходився в кюветі, а ОСОБА_5 та ОСОБА_11 не було в автомобілі. На місці пригоди стояв мікроавтобус, та він попросив водія викликати Швидку допомогу і повідомити поліції про вчинення нападу на нього. Коли він підійшов до машини, то виявив, що в салоні відсутній його мобільний телефон, який знаходився на тримачі, прикріпленому на склі автомобіля. Потім йому було надано першу допомогу та пізніше приїхав автомобіль Швидкої допомоги і його забрали до лікарні.
Потерпілий зазначив, що діями обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_11 йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, оскільки він сидів за кермом в такому положенні, що його голова була розташована трохи нижче від підголівника сидіння. Однак, якщо б він сидів в машині з розташуванням голови на підголівнику, чи вище нього, то скоріш за все б йому були нанесені більш сильні удари, і його могла вбити. Крім того, вказав, що ним було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування завданих обвинуваченим матеріальних та моральних збітків, які той не відшкодував йому.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що влітку 2016 року (точну дату не пам`ятає) вибігла диспетчер ОСОБА_12 і сказала, що у 43-го водія, тобто у потерпілого ОСОБА_8 , проблеми. По GPS-навігатору показувало, що машина потерпілого знаходиться на звалищі. Вона зателефонувала йому, водій не відповідав. Тоді він викликав поліцію та поїхав на те місце, яке показував GPS-навігатор. По приїзду він помітив обвинуваченого ОСОБА_5 разом з дівчиною, які виходили зі сторони звалища. Він запропонував їх підвезти, на що ОСОБА_5 погодився. Проте дівчина відмовилася, після чого вони кинулись тікати. Наздогнав їх на машині, він схопив обома руками їх обох. В цей момент помітив, як з руки обвинуваченого ОСОБА_5 випав мобільний телефон. Даний мобільний телефон він підняв та потім видав працівникам поліції. При цьому ОСОБА_5 почав говорити йому, щоб він не бив дівчину, оскільки та вагітна і що він «дурачок» заставив дівчину «бити» чи «вбивати», а машину хотіли вони «здати» на Умань. Дівчину, яка була з ОСОБА_5 , він не втримав, і вона втекла. А ОСОБА_5 також вирвався та побіг в сторону дороги. Він побіг за ним вслід, так як вважав, що ОСОБА_5 вчинив злочин. Наздогнавши його, скрутив йому руки, дочекався працівників поліції та передав ОСОБА_5 їм. Після чого, він поїхав до місця дорожньо-транспортної пригоди, де побачив ОСОБА_8 , який був у крові і йому працівники Швидкої допомоги надавали медичну допомогу, та побачив автомобіль потерпілого, який знаходився в глибокій ямі. Коли він знаходився у відділі поліції з метою надання показань, то бачив, як обвинувачений ОСОБА_5 в присутності вже захисника поводив себе дуже агресивно, казав, що він розбереться з усіма, почав погрожувати йому та працівникам поліції, кидався пляшкою з водою. Пізніше родичі ОСОБА_5 намагались впливати на нього з метою зміни показань.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що їхав додому з Голованівська до м.Первомайська з роботи, побачив машину Лада -10 в кюветі та зупинився. Вийшовши зі свого автомобіля, побачив неподалік машини ОСОБА_14 - 10 потерпілого ОСОБА_15 , в якого була розбита голова та текла кров. Тоді він дістав аптечку та надав першу допомогу потерпілому ОСОБА_8 . Потім приїхала швидка допомога та поліція, і він поїхав додому. Про те, що трапилося, потерпілий йому не розповідав, та він не розпитував його.
Окрім показань потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні іншими доказами.
Фактичними даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.08.2016 року, відповідно до якого старшим лейтенантом поліції Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_16 була прийнята заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вжиття заходів до двох невідомих йому осіб, які 10.08.2016 року близько 20:00 години незаконно заволоділи його автомобілем марки ВАЗ-2110, д/н НОМЕР_1 , синього кольору (а.с.87 т.2).
Відповідно до рапорту від 10.08.2016 року на ім`я начальника Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області полковника поліції ОСОБА_17 було отримано повідомлення 10 серпня 2016 року о 20 год. 10 хв. про те, що здійснено незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ-2110, д/н НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_8 (а.с.86 т.2).
Фактичними даними, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2016 року та доданими до нього фототаблицями, відповідно до якого старшим слідчим СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майором поліції ОСОБА_18 за повідомленням оперативного чергового Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого встановлено, що автомобіль марки ВАЗ-2110, д/н НОМЕР_1 , синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 , та про незаконне заволодіння яким повідомив потерпілий ОСОБА_8 10.08.2016 року, був виявлений за межами м.Первомайська, відрізок автодороги 61 км. + 800 м. автодороги "Ульянівка-Миколаїв". Під час огляду даного автомобіля були встановлені його пошкодження та виявлено знак на магніті «Тахі 1506». Поверхня автомобіля була оброблена порошком «Антрацит». З поверхні лівих передніх та лівих задніх дверей вилучено сліди пальців рук та двох долоней, які поміщено до таблиці № 1. З поверхні правих задніх дверей вилучено сліди пальців рук та поміщено до таблиці №2. На відстані 1,2 м. від капоту на траві виявлено молоток з дерев`яною ручкою, який поміщено в окремий пакет. (а.с.89-107 т.2).
Відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи № 09/2-96 від 23.08.2016 року, яка була проведена на підставі постанови слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_19 про призначення автотоварознавчої експертизи від 12.08.2016 року, середня ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 2110-110, типу СЕДАН-В, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 10.08.2016 року (до пошкодження) складає 69 491 грн. 00 коп. (а.с.120-126 т.2).
Згідно з постановою про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 05.09.2016 року, слідчий Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_20 визнав та приєднав до матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002204, як речовий доказ автомобіль марки ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 .
Відповідно до розписки ОСОБА_8 від 08.09.2016 року, він отримав від працівників поліції свій автомобіль марки ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким 10.08.2016 року назаконно заволоділи обвинувачений ОСОБА_5 та особа, відносно якої матеріали справи виділено в окреме провадження, на зберігання до вирішення питання по суті. Вказаний автомобіль має пошкодження, але рухається власним ходом. (а.с. 150 т.2).
Відповідно до постанови про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 07.10.2016 року слідчий Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_20 визнав та приєднав до матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002204, як речовий доказ молоток, який був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2016 року зі слідами рідини бурого кольору, та зразки крові потерпілого ОСОБА_8 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області. (а.с.136 т.2).
Згідно з постановою про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 11.10.2016 року слідчим Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_20 було визнано та приєднано до матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002204, як речовий доказ таблицю із шістнадцятьма слідами папілярних узорів пальців рук та дактилокарти ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, які було вилучено під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2016 року з автомобіля марки ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_8 , та яким 10.08.2016 року назаконно заволоділи обвинувачений ОСОБА_5 та особа, відносно якої матеріали справи виділено в окреме провадження, що зберігаються в кімнаті речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області. (а.с.137 т.2).
Фактичними даними, які містяться в постанові про призначення дактилоскопічної експертизи від 18.08.2016 року, відповідно до якої слідчий Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_20 призначив по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002204, дактилоскопічну експертизу та поставив на вирішення експертів питання про придатність вилучених слідів папілярних узорів для ідентифікації особи, яка їх залишила, та чи належать вказані сліди папілярних узорів потерпілому ОСОБА_8 , обвинуваченому ОСОБА_5 , чи особі, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження. (а.с.159 т.2).
Фактичними даними, які містяться у висновку експерта № 420 від 16.09.2016 року, відповідно до яких два сліди долоні рук з розмірами 71х80 мм, 82х85 мм у таблиці №1, від- копійовані на відрізки прозорої клейкої стрічки з розмірами сторін 84х112 мм, 109х111 мм відповідно, залишені правою рукою обвинуваченого ОСОБА_5 , дактилоскопічна карта якого надана на експертизу, два сліди папілярних узорів пальців рук з розмірами 11х116 мм і 13х25 мм у таблиці №1, відкопійовані на відрізки прозорої клейкої стрічки з розмірами сторін 23х32 мм, 23х31 мм відповідно, залишені безіменним і середнім пальцями правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 . Один слід папілярного узору руки з розмірами 11х15 мм у таблиці №2, відкопійований на відрізок прозорої клейкої стрічки з розмірами сторін 23х32мм, залишений середнім пальцем лівої руки особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, дактилоскопічна карта якої надана на експертизу. - (а.с.160-190 т.2).
Даними протоколу слідчого експерименту від 09.09.2016 року, проведеного слідчим Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_20 , за участю потерпілого ОСОБА_8 , статиста ОСОБА_21 , двох понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 розповів та показав місце біля будинку №2 по вул.Талаліхіна м.Первомайськ Миколаївської області, куди він приїхав за викликом на своєму автомобілі марки ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де його чекали обвинувачений ОСОБА_5 та інша особа, показав напрямок руху автомобіля в с.Чаусове Первомайського району, на розташування голови по відношенню до підголівника сидіння автомобіля. Потім за участю статиста були відтворені удари, подібні до тих, що наносила інша особа, та було встановлено, що із-за високого підголівника сидіння сила удару зменшувалася, тому що голова потерпілого знаходилася нижче верху підголівника. Далі статист відтворив удар кулаком правої руки, який ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_8 в завушну область голови з правого боку. Також ОСОБА_8 показав місце в автомобілі, де знаходився його мобільний телефон марки «LG», коли він втікав із автомобіля, а саме: на присосці на лобовому склі. До протоколу додано фото- таблицю, на якій зображено потерпілого ОСОБА_8 та інших учасників слідчого експерименту, де потерпілий ОСОБА_8 розповів та показав про обставини вчинення злочину. (а.с.139-149 т.2). Відтворені потерпілим ОСОБА_8 обставини вчинення злочину узгоджуються з показаннями потерпілого, які він надав в судовому засіданні під час допиту його як потерпілий.
Фактичними даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 16.09.2016 року та фототаблицями, які додані до нього. Слідчий експеримент проведено слідчим Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_20 , за участю захисника ОСОБА_9 , статиста ОСОБА_24 , водія ОСОБА_25 , у присутності двох понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та встановлено, що ОСОБА_5 розповів та показав місце, куди приїхало таксі бази 1506, а саме: на вул.Талаліхіна,2 м.Первомайськ, потім показав на місце, куди він та інша особа сіли в автомобілі, тобто він сів на переднє пасажирське сидінні, а інша особа сіла на заднє сидіння з лівого боку за водієм, вказав на напрямок дороги в с.Чаусове Первомайського району, на поворот, що веде в поле, коли потерпілий ОСОБА_8 звернув з дороги, показав на місце, де він сів за кермо автомобіля, що розташоване в полі та знаходиться за 300 м. до траси «Київ Миколаїв». Далі ОСОБА_5 за участю статиста показав, як саме він наніс удар потерпілому ОСОБА_8 , тобто долонею лівої руки наніс потерпілому удар з правого боку в завушну область голови. Також ОСОБА_5 показав на місце, де саме він здійснив дорожньо-транспортну пригоду, з`їхавши в кювет, що розташований в 150 м. від заправки «Кар`єр», якщо рухатися в бік м.Первомайська. На питання захисника про те, хто саме вчинив крадіжку мобільного телефону, ОСОБА_5 відповів, що саме особа, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження, вчинила крадіжку мобільного телефону потерпілого. (а.с.151-158 т.2).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.08.2016 року т.в.о. начальника СВ Первомайського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_28 10 серпня 2016 року о 23:30 годині в службовому кабінеті № 22 СВ Первомайського ВП ГУНП по вул. Грушевського, 29, м. Первомайська, в присутності захисника ОСОБА_29 (м. Первомайськ, вул. Дзержинського, 21) відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, не працює, має неповну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого. Час фізичного затримання 21 год. 10 хв. (62 км. траси «Ульяновка- Миколаїв»). Зауважень і доповнень до протоколу від учасників та понятих не надійшло. (а.с.111-115 т.2).
Відповідно до повідомлення про підозру від 11.08.2016 року слідчий СВ Первомайського ГУНП України в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_20 у кримінальному провадженні № 0002204, внесеному до ЄРДР 11 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, повідомив в присутності захисника: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, не працює, має неповну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. (а.с.117-119 т.2).
Згідно з постановою про виділення матеріалів в окреме провадження від 02.12.2016 року прокурор Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_30 , розглянувши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, про виділення матеріалів з кримінального провадження № 0002204 від 11.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2, ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 289 КК України, постановив виділити із кримінального провадження № 0002204 в окреме кримінальне провадження матеріали досудового розслідування. (а.с.83-85 т.2).
Окрім показань потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні іншими доказами.
Заявою ОСОБА_10 від 10.08.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки "LG" чорного кольору, який в його присутності випав з кишені ОСОБА_5 , якого він затримав. (а.с.110 т.2).
Даними рапорту майора поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 13.08.2016 року, відповідно до якого в ході розслідування кримінального провадження № 0002204 від 11.08.2016 року за фактом незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ -2110, належного ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, було встановлено, що після вчинення вказаного кримінального правопорушення, громадянин ОСОБА_5 незаконно заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8 , який перебував у вказаному автомобілі, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України. (а.с.191 т.2).
Фактичними даними, які містяться в протоколі огляду предметів від 11.08.2016 року, відповідно до якого слідчий Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_31 в присутності понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 провів огляд предмету, а саме: мобільного телефону марки "LG" чорного кольору, на 2 сім-карти мобільних операторів МТС та Київстар. В телефоні також міститься флешка Micro-CD на 2 гб. (а.с.116 т.2).
Постановою про призначення судово - товарознавчої експертизи від 12.08.2016 року, відповідно до якої слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_20 призначив по кримінальному провадженню № 0002204 судово-товарознавчу експертизу для визначення вартості наданого на експертизу мобільного телефону марки "LG X 135", чорного кольору, на момент вчинення крадіжки, до проведення якої залучено експертів Миколаївського НДЕКЦ при УМВС в Миколаївській області. (а.с.128 т.2).
Відповідно до висновку експерта № 427 від 31.08.2016 року середня ринкова залишкова вартість досліджуваного мобільного телефону "LG" моделі Х-135, вилученого за фактом крадіжки майна з автомобіля ОСОБА_8 , станом на 10.08.2016 року могла становити 1 230 грн. (а.с.129-134 т.2).
Даними постанови про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 16.09.2016 року, відповідно до якої слідчий Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_20 визнав та приєднав до матеріалів досудового розслідування як речовий доказ мобільний телефон "LG" моделі Х-135, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.с.138 т.2).
Відповідно до розписки ОСОБА_8 від 16.09.2016 року потерпілий отримав від працівників поліції мобільний телефон "LG" моделі Х-135, який зобов`язався зберігати до вирішення питання по суті. - (а.с.135 т.2).
Враховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3. ст. 289 КК України - незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинененій за попередньою змовою групою осіб, - доведеною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 просили суд визнати недопустимим та неналежним доказом висновок експерта № 526 від 11.08.2016 року, виконаного на підставі постанови т.в.о. начальника Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_28 , про призначення судово-медичної експертизи від 10.08.2016 року, яким у потерпілого ОСОБА_8 виявлено забійні рани та крововиливи у волосяній частині голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. (а.с.108-109 т.2), так як даний висновок експертом виконаний на підставі постанови слідчого від 10 серпня 2016 року по кримінальному провадженню № 000200 до внесення відомостей до ЄРДР та по неіснуючому в даному провадженні номеру ЄРДР (перше провадження внесено до ЄРДР 11.08.2016 року за номером №0002204), що є порушенням вимог ч.3 ст.214 КПК України, якою забороняється здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до ЄРДР.
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про обґрунтованість доводів обвинуваченого та захисника щодо визнання доказу недопустимим.
Так, згідно з постановою т.в.о. начальника Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_28 про призначення судово-медичної експертизи вбачається, що 10 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 000200 від 09.08.2016 року було призначено судово-медичну експертизу для виявлення у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, та в разі їх наявності для визначення характеру, локалізації, механізму утворення тілесних ушкоджень, і визначення ступеня їх тяжкості. (а.с.108 т.2).
Відповідно до Витягу з кримінального провадження № 0002204 відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, було внесено вперше до ЄРДР 11.08.2016 року. (а.с.80 т.2).
Зі змісту висновку експерта № 526 від 11.08.2016 року вбачається, що даний висновок був виконаний на підставі постанови т.в.о. начальника Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_28 про призначення судово-медичної експертизи від 10.08.2016 року, яким у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. (а.с.108-109 т.2).
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Лише огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду.
З наведених вище матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідча дія у виді призначення судово-медичної експертизи була проведена з порушенням положень ч.3 ст.214 КПК України, оскільки т.в.о. начальника Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_28 призначила судово-медичну експертизу 10 серпня 2016 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.289 КК України, відомості про вчинення якого вперше було внесено 11 серпня 2016 року до ЄРДР у кримінальному провадженні №0002204, і що висновок експерта № 526 від 11.08.2016 року був виконаний на підставі саме цієї постанови.
Відповідно до ст.85КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
З урахуванням наведеного, відповідно до ст.89 КПК України суд дійшов висновку про недопустимість доказу - висновку експерта № 526 від 11.08.2016 року (а.с.109 т.2), так як вказаний доказ отриманий з порушенням вимог ч.3 ст.214 КПК України. В зв`язку з цим суд не бере до уваги даний доказ при ухваленні вироку.
Однак, визнання даного доказу недопустимим та непосилання на нього у вироку, як на доказ обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.289 КК України, не впливає на кваліфікацію та на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині за ч.3 ст.289 КК України.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року небезпечне для життя та здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
З показань потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що йому особою, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження, були нанесені молотком численні удари по голові, а ОСОБА_5 одночасно був нанесений кулаком удар у праву завушну область голови. Коли він повернув назад голову, то побачив як ОСОБА_11 , тримаючи в руці молоток, замахується на нього знову молотком, а обвинувачений ОСОБА_5 в цей час кричав «Добивай його». Побоюючись за своє життя та здоров`я, він вискочив різко з машини та побіг в поле з кукурудзою в сторону шосе, ховаючись від них. Показання потерпілого ОСОБА_8 узгоджуються з даними протоколу слідчого експерименту від 09.09.2016 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого ОСОБА_8 показав за участю статиста, як інша особа молотком наносила удари в голову, а обвинувачений ОСОБА_5 наніс удар кулаком правої руки потерпілому ОСОБА_8 в завушну область голови з правого боку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив, що після того, як він затримав та передав працівникам поліції ОСОБА_5 , він поїхав до місця дорожньо-транспортної пригоди, де побачив ОСОБА_8 , який був у крові і йому працівники Швидкої допомоги надавали медичну допомогу, та побачив автомобіль потерпілого, який знаходився в глибокій ямі.
На наявність тілесних ушкоджень в області голови вказав свідок ОСОБА_13 , який надавав першу допомогу потерпілому ОСОБА_8 та бачив, що в потерпілого була розбита голова та текла кров.
Відповідно до даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2016 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди виявлено автомобіль марки ВАЗ-2110, д/н НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 . На відстані 1,2 м. від капоту на траві виявлено молоток з дерев`яною ручкою, який поміщено в окремий пакет. (а.с.89-107 т.2). Згідно з постановою про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 07.10.2016 року визнано та приєднано до матеріалів досудового розслідування як речовий доказ молоток, який був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2016 року зі слідами рідини бурого кольору. (а.с.136 т.2).
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з особою, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме провадження, виконуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_8 , застосували відносно потерпілого молоток, тобто знаряддя ударної дії, нанісши ним декілька ударів в життєво важливий орган голову, в результаті чого в потерпілого була розбита голова і текла кров, після чого потерпілий ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, так як коли повернувся назад, то побачив, що інша особа замахувалася знову молотком йому в голову, а обвинувачений ОСОБА_5 кричав їй «Добивай його», вибіг з салону автомобіля та втік. Тобто, враховуючи знаряддя спричинення ударів по голові потерпілого, спосіб нанесення ударів, неодноразовість нанесення ударів саме в життєво важливий орган голову потерпілого, місце вчинення злочину, яким є територія поза межами населеного пункту, в безлюдному місці, де розташоване поле з кукурудзою та лісосмуга, то суд дійшов висновку, що вказані дії обвинуваченого, який діяв за попередньою змовою з іншою особою з метою незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого, слід розцінювати як інші насильницькі дії, які були небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого в момент їх вчинення.
Доводи обвинуваченого з приводу того, що він не діяв за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали справи виділено в окреме провадження, та що в судовому засіданні не доведено мету кримінального правопорушення спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що бачив в руках особи, відносно якої матеріали справи виділено в окреме провадження, молоток, яким вона нанесла йому удари по голові, і йому відомо зі слів іншої особи, що вона та обвинувачений ОСОБА_5 взяли молоток з дому, також що ця інша особа та обвинувачений ОСОБА_5 діяли спільно та злагоджено між собою, удари по голові молотком та удар в праву завушну частину голови були йому нанесені одночасно, показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав суду, що йому відомо зі слів обвинуваченого, коли він його затримав, що саме ОСОБА_5 та інша особа мали за мету автомобіль, яким вони заволоділи незаконно, здати на Умань Тобто, наведене свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інша особа заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне заволодіння транспортним засобом, взявши з собою молоток для подолання супротиву потерпілого та мали за мету обернути транспортний засіб на свою користь.

Наведені вище докази спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , що він діяв в стані крайньої необхідності, так як особі, відносно якої виділено матеріали справи в окреме провадження, стало зле, і він, подумавши, що в неї пологи, заволодів транспортним засобом потерпілого для того, щоб іншу особу відвезти до пологового будинку. Крім того, суд враховує показання свідка ОСОБА_10 про те, що коли він зупинився та запропонував ОСОБА_5 та іншій особі їх підвезти, то саме інша особа відмовилася та стала втікати. Коли він догнав її та схопив за руку, то вона пручалася та вирвалася і втекла в сторону поля з кукурудзою.

Крім того, суд критично сприймає показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому злочинів, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , письмовими доказами. То того ж суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 є непослідовними та суперечливими. Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказував, що інша особа, коли приїхав потерпілий на своєму автомобіля за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , сіла на заднє пасажирське сидіння справа позаду нього ( ОСОБА_5 ), та що він наніс удар потерпілому ОСОБА_8 кулаком правої руки у ліву завушну частину голови. А під час проведеного з ним слідчого експерименту від 16.09.2016 року (а.с.151-158 т.2) обвинувачений ОСОБА_5 показав, що інша особа сіла в автомобіль на заднє сидіння з лівого боку за водієм, і що він долонею лівої руки наніс удар потерпілому ОСОБА_8 з правого боку в завушну область голови. Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказував на свого родича, до якого він з іншою особою їхали на таксі в с.Чаусове Первомайського району забрати борг як « ОСОБА_34 », а потім через деякий час як « ОСОБА_35 ».

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 про те, що обвинувальний акт складений з порушенням строків досудового розслідування, і не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу, є безпідставним, оскільки відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства не передбачено таку процесуальну дію, як пред`явлення обвинувачення. Відповідно до ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу. Крім того, докази, які покладені в основу вироку, були отримані в межах строку досудового розслідування та є належними та допустимими. Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор відповідно до ст.ст.338,341 КПК України змінив обвинувачення відносно ОСОБА_5 , подавши до суду обвинувальний акт, в якому сформулював змінене обвинувачення та виклав обґрунтування прийнятого рішення.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до характеристики та довідки про склад сім`ї, виданих головою квартального комітету № 9 ОСОБА_36 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає у АДРЕСА_1 та зарекомендував себе на кварталі з позитивної сторони. Іноді вживає спиртні напої та влаштовує в кругу сім`ї скандали. З сусідами спілкується по різному. (а.с.236-237 т.2).
За даними довідок з Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні № 663 від 12.08.2016 року та № 671 від 15.08.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. (а.с.233-234 т.2).
Відповідно до Вимоги Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 11.08.2016 року № 13657/7-2016 обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий. (а.с.232 т.2).
За даними довідки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.08.2016 року № 3523 ОСОБА_5 перебуває на обліку у військомову комісаріаті, проте йому надано відстрочку від призову на строкову військову службу. (а.с.235 т.2).
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, суд приходить до переконання про неможливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та вважає, що для виправлення особи та попередження нових злочинів необхідно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні доцільності призначення додаткового покарання суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке належить йому на праві власності, оскільки обвинувачений вчинив корисливі злочини.

В кримінальному проваджені потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов, потерпілий просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 30 205 гривень, яка складається з вартості запчастин до автомобіля та вартості відновлювального ремонту автомобіля, який був пошкоджений внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 ; а також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 змінив позовні вимоги в частині розміру майнової шкоди та просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 15 102 гривні, яка складається з витрат на придбання запчастин до автомобіля та вартості відновлювального ремонту автомобіля, який був пошкоджений внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , а також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень.
В обґрунтування майнової шкоди вказує, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: незаконним заволодінням його автомобілем марки ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був пошкоджений належний йому автомобіль в результаті допущеної обвинуваченим дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:
- позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;
- позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;
Виходячи з наведеного, позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування матеріальних збитків, спричинених кримінальним правопорушенням, а також звільнені від сплати судового збору при подачі позову про стягнення моральної шкоди, якщо кримінальним правопорушенням заподіяно - каліцтво, ушкодження здоров`я, смерть.
В даному випадку кримінальним правопорушенням була спричинена майнова шкода, від сплати судового збору якої потерпілий звільнений, а також кримінальним правопорушенням було заподіяно ушкодження здоров`я потерпілого. Тому, від сплати судового збору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, потерпілий також звільнений.
Згідно зі ст.ст.128, 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.ст.1166,1167 ЦК України майнова і моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
На підтвердження розміру майнової шкоди потерпілий ОСОБА_8 надав суду дефектний акт №1 від 09 вересня 2016 року, складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_37 , за яким при огляді автомобіля ВАЗ 2110, державний номер: НОМЕР_1 , були виявлені дефекти та рекомендовано заміну запчастин та ремонтні роботи: вартість запчастин для автомобіля склала 13 155 грн., а вартість робіт по даному автомобілю складатиме 17 050 грн., а всього - 30 205 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 з визначеним позивачем розміром відшкодування майнової шкоди не погодився, цей розмір оспорює, зазначивши, що не було надано висновок спеціаліста-товарознавця, який би визначив відповідно до норм законодавства розмір відновлювального ремонту автомобіля та вартість придбаних запчастин для ремонту автомобіля. Вказані в Дефектному акті пошкодження автомобіля, не відповідають дійсним виявленим пошкодженням внаслідок ДТП. А отже вартість відновлювального ремонту та вартість запчастин для ремонту автомобіля не відповідають реальній вартості, а тому просив відмовити в задоволенні позову.
Суд, з врахуванням доказів, які потерпілий надав на підтвердження розміру позовних вимог про відшкодування майнової шкоди дійшов висновку, що є підстави для залишення позову в частині відшкодування майнової шкоди без розгляду, так як потерпілим не доведено, що визначений в Дефектному акті від 09 вересня 2016 року розмір вартості запчастин для ремонту автомобіля та вартість відновлювального ремонту відповідає фактичному розміру шкоди, що була спричинена потерпілому саме внаслідок ДТП. В дефектному акті вказано, що при огляді автомобіля ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , було виявлено дефекти та рекомендовано заміну запчастин та ремонтні роботи, проте, не вказано, що механічні пошкодження автомобіля отримано внаслідок ДТП при умовах, вказаних в обвинувальному акті. Потерпілий на підтвердження розміру майнової шкоди не надав суду висновок спеціаліста автотоварознавця, за яким було б визначено реальну вартість матеріального збитку.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
Суд вважає, що позов потерпілого ОСОБА_8 в частині відшкодування майнової шкоди необхідно залишити без розгляду, оскільки позивач не надав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пред`явив до обвинуваченого позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., посилаючись на те, що внаслідок злочинних діянь обвинуваченого він пережив непоправне душевне потрясіння та фізичний біль. При цьому потерпілий ОСОБА_8 вказав, що він просить із вказаних 30 000 грн. відшкодувати йому 10 000 грн. моральної шкоди, заподіяної йому ушкодженням здоров`я та 20 000 грн. моральної шкоди, пов`язаної з переживаннями внаслідок пошкодження від злочинних дій обвинуваченого його автомобіля, що позбавило його можливості користуватися пошкодженим транспортним засобом.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, глибину душевних страждань, які зазнав потерпілий внаслідок злочинних дій обвинуваченого, те, що у потерпілого від пережитого горя та страху порушилися зв`язки з оточуючими, він постійно знаходиться в стресовому стані та не може опанувати свій страх, йому важко відновити свій душевний спокій, то суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я слід задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 для компенсації моральної шкоди 10 000 гривень, що відповідає характеру і обсягу душевних страждань потерпілого, характеру немайнової втрати її тривалості і важкості відновлення.

Що стосується позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з перенесеними переживаннями внаслідок пошкодження автомобіля потерпілого, то суд вважає, що цивільний позов в цій частині в сумі 20 000,00 грн. необхідно залишити без розгляду, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір за пред`явлення вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті пошкодження майна потерпілого.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 як володільцю цього майна (а.с.127 т.2);

- молоток, який був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2016 року зі слідами рідини бурого кольору, та зразки крові потерпілого ОСОБА_8 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, слід знищити (а.с.136 т.2);
- таблицю із шістнадцятьма слідами папілярних узорів пальців рук та дактилокарти ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, що зберігаються в кімнаті речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, необхідно знищити (а.с.137 т.2);
- мобільний телефон марки "LG" моделі Х-135, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , слід залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 як власнику цього майна. (а.с.138 т.2).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати.

Згідно з вимогами вказаної статті суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 879 грн. 60 коп.: яка складається із витрат за проведення судової - автотоварознавчої експертизи № 09/2-96 від 23.08.2016 року в розмірі 527,76 грн., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи № 427 від 31.08.2016 року в розмірі 351,84 грн., вартість яких підтверджено довідками про витрати на проведення експертизи, наданими стороною обвинувачення.
Підстав для стягнення витрат за проведення судово - дактилоскопічної експертизи № 420 від 16.09.2016 року не має, оскільки вартість даної експертизи не підтверджена доказами про розмір витрат, сторона обвинувачення не надала документи на підтвердження вартості цієї експертизи.
Під час судових дебатів прокурор просив суд обрати в залі суду обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але при цьому, не обґрунтував дане клопотання та не вказав на наявність будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Суд вважає, що підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили не має, так як в період з 09.11.2016 року по 11.06.2018 року обвинуваченому запобіжний захід не обирався взагалі, обвинувачений з`являвся постійно в судові засідання, окрім судового засідання, призначеного на 01.06.2018 року, проте про причину неявки повідомив суд, вказавши, що не може прибути до суду в зв`язку з похоронами його рідної тітки.

Відповідно до ст.374 КПК України початок строку покарання необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк покарання строк перебування під вартою з 10 серпня 2016 року по 09 листопада 2016 року включно.

За положеннями ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тому, на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону відповідно до змін, внесених Законом України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» підлягає зарахуванню ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 10.08.2016 року по 09.11.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 289 КК України - у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належному йому на праві власності;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.289 КК України та ч.2 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 основне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, належному йому на праві власності.
Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту звернення вироку до виконання, зарахуваши в строк покарання строк перебування під вартою з 10 серпня 2016 року по 09 листопада 2016 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10.08.2016 року по 09.11.2016 року включно.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 10 000, 00 (десять тисяч) гривень.
Цивільний пазов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, залишити без розгляду.
Цивільний пазов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- автомобіль марки ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 як володільцю цього майна (а.с.127 т.2);

- молоток, який був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2016 року зі слідами рідини бурого кольору, та зразки крові потерпілого ОСОБА_8 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити (а.с.136 т.2);
- таблицю із шістнадцятьма слідами папілярних узорів пальців рук та дактилокарти ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, що зберігаються в кімнаті речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити (а.с.137 т.2);
- мобільний телефон марки "LG" моделі Х-135, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 як власнику цього майна. (а.с.138 т.2).
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених по справі експертиз в сумі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3