Ухвала
Іменем України
25 травня 2018 р.

м. Київ
Справа № 760/9000/18
Провадження № 51-6354 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - Першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено строк дії обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 08 червня 2018 року включно, щодо ОСОБА_5 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на вищевказану ухвалу місцевого суду на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.
У касаційній скарзі захисник ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 та просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, ч. 1 ст. 392 КПК України встановлює, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, винесені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК України; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Також, ч. 2 ст. 392 КПК України визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків визначеним цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Як передбачають положення ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, суд апеляційної інстанцій, з чим погоджується колегія суддів, дійшов вірного висновку, що рішення місцевого суду в частині обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 окремому оскарженню не підлягають.

Враховуючи наведене, суддя-доповідач апеляційного суду, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2018 року щодо ОСОБА_5 , якою продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2018 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3