Постанова
Іменем України
08 травня 2018 року

м. Київ
справа № 522/22992/13-к
провадження № 51-3651км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 липня

2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 , за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Приморського районного суду м. Одеси

від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до арешту строком на 5 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути на користь ОСОБА_6 : із страхової компанії «Глобус» (і/н НОМЕР_1 ) 8167 грн 67 коп на відшкодування матеріальної шкоди та 408 грн 38 коп моральної шкоди; із засудженого ОСОБА_7 300 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Крім того, постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_7 у дохід держави 1758 грн процесуальних витрат та 667 грн у рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої.
Вироком установлено, що 05 серпня 2012 року приблизно о 16:15 ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», р/н НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Успенській у м. Одесі, наближаючись до будинку № 3, порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3(б), 12.1, 18.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину дороги на неврегульованому пішохідному переході. Внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від

27 липня 2017 року вирок щодо ОСОБА_7 змінено. Постановлено стягнути із засудженого на користь потерпілої 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 , посилаючись на безпідставне зменшення судом апеляційної інстанції розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_7 на її користь, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Позиції учасників судового провадження

Потерпіла надала суду письмові пояснення, за змістом яких підтримала доводи, зазначені в касаційній скарзі.

Прокурор вважає, що касаційна скарга потерпілої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвалу Апеляційного суду Одеської області щодо ОСОБА_7 має бути залишено без зміни.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновку місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК у касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 не оспорює.
Разом із тим, перевіряючи правильність судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_7 , з огляду на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК обґрунтував обвинувальний вирок належними, допустимими та достовірними доказами, які було розглянуто в судовому засіданні йоцінено в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку згідно з вимогами ст. 94 КПК.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК є правильною, а покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК.
Заявлений у справі цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 з урахуванням змін, внесених апеляційним судом, вирішено відповідно до вимог закону.
Так, згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У справі встановлено, що розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь потерпілої і яку обґрунтовано стягнуто із страхової компанії «Глобус», становить 8167 грн 67 коп.
Такий висновок відповідає фактичним обставинам провадження, установленим судом, та його підтверджено доказами, наявними в матеріалах провадження.
Зважаючи на вимоги ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Як видно з матеріалів справи, апеляційний суд, зменшуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди з 300 000 грн до 100 000 грн, врахував, що внаслідок ДТП, яке сталося з вини засудженого, потерпілій було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона нетривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, те, що в її житті настали негативні зміни, вона деякий час не могла самостійно рухатися, зазнала фізичного болю та моральних страждань. Враховано апеляційним судом і майновий стан засудженого.
Водночас при визначенні розміру відшкодування 100 000 грн апеляційний суд врахував вимоги розумності, виваженості та справедливості.
За таких обставин колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції і не вбачає підстав вважати ухвалу апеляційного суду такою, що не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Відповідно до ст. 412 КПК істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено з порушеннями, зазначеними в ч. 2 вказаної статті. Таких порушень у кримінальній справі щодо ОСОБА_7 . Суд не встановив.
Отже, з урахуванням наведеного касаційна скарга потерпілої

ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись п. 4 параграфа 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3