Справа № 308/7769/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000801 від 22.06.2018 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працівника ВАТ «Ужгородський Турбогаз», неодруженого, у порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000801 від 22.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
З обвинувального акту встановлено, що 21.06.2018 року, о 22 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля території дворогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір, спрямований на протиправне порушення недоторканності житла, шляхом відчинення вхідних дверей, проник всередину вищевказаного житлового будинку, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаному будинку в той час перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які неодноразово вимагали залишити їхнє житло, однак, на законні прохання та вимоги останніх ОСОБА_4 жодним чином не реагував та продовжував незаконно перебувати у згаданому будинку. Через п`ять хвилин, коли до будинку увійшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з працівниками поліції, ОСОБА_4 погодився покинути вищезгаданий житловий будинок. У такий спосіб ОСОБА_4 порушив гарантоване право ОСОБА_5 , передбачене ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на недоторканність житла.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.
У підготовчому судовому засіданні подано угоду про примирення від 25.09.2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що потерпіла та обвинувачений досягли угоди про примирення, яку підписали 25.09.2018 року, і підтримали таку в судовому засіданні. У даній угоді сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 162 КК України, яка ніким не оспорюється.
Згідно з поданою угодою при вирішенні питання про укладення угоди про примирення сторони врахували такі обставини: під час досудового розслідування обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення; наявність обставини, яка обтяжують покарання, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням; потерпіла не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості та відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надала письмову згоду на укладення цієї угоди. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до житла. Сторони дійшли згоди, що за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки. При цьому, сторони дійшли висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та погоджуються про звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно до положень ст. ст. 471, 473, ч. ч. 5-7 ст. 474 КПК України.
Обвинувачений та потерпіла у судовому засіданні заявили, що розуміють суть угоди, яка укладається між ними.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про примирення.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.
Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, передбачені ст. 473 КПК України, судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій. Обвинувачений та потерпіла у судовому засіданні заявили, що наслідки, передбачені положеннями ст. 473 КПК України, їм повністю зрозумілі.
У судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди про примирення від 25.09.2018 року, і, вважає, що така не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Умови укладеної та підписаної угоди про примирення від 25.09.2018 року не суперечать вимогам КПК України і вимогам КК України, зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодження між сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на два роки та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що угоду, укладену та підписану між потерпілою та обвинуваченим про примирення від 25.09.2018 року слід затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальних витрат та речових доказів немає.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 376, 395, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 25 вересня 2018 року, укладену і підписану між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000801 від 22.06.2018 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1