АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/764/18 Справа № 202/1974/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2018 року про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чумаки, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, фізична особа підприємець, одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками п. 1, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 07 червня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк дії ухвали встановлено до 05 серпня 2018 року.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Відповідно до клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, при невстановлених обставинах ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав вогнепальну зброю невстановленої марки, яку в подальшому при невстановлених слідством обставинах передав ОСОБА_12

ОСОБА_7 , з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , за допомогою транспортного засобу автомобілю марки «Nissan NP-300», державний номерний знак « НОМЕР_1 » 27 січня 2018 року близько о 20 год., прибули на вул. Зелену, с. Грушеватка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, де ОСОБА_7 на вказаному транспортному засобі залишився чекати останніх біля території одного з домоволодінь по вказаній вулиці.

Тим часом, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прийшли до ставка по вул. Шевченко, с. Грушеватка, П`ятихатського району, де останній залишився та спостерігав, щоб довкола не було сторонніх осіб.

В цей же день приблизно о 22 год. 05 хв., ОСОБА_12 наблизився до автомобілю марки «ВАЗ-2101» з державним реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 », який зупинився біля нього, в якому знаходились ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і здійснив по ним не менше восьми пострілів. В результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .

ОСОБА_11 діючи узгоджено, використовуючи колюче ріжучий предмет в якості знаряддя злочину наніс ним не менше дев`яти ударів в шию ОСОБА_13 .

Після вчиненого злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з місця злочину зникли.

ОСОБА_7 , діючи відповідно до домовленості переховати знаряддя вчинення злочину вогнепальну зброю невстановленої марки, отримавши її від ОСОБА_12 , з метою її знищення, викинув її у невстановленому слідством місці.

Таким чином, дії ОСОБА_7 , які виразились в умисному вбивстві, тобто у заподіянні смерті двох і більше осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за п. 1, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обираючи запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вказав, про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з огляду на особу ОСОБА_7 , який може переховуватись від органів досудового розслідування та суду через тяжкість покарання за інкримінований йому злочин, незаконно впливати на свідків, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим застосування більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили належне виконання підозрюваним процесуальних рішень, є неможливим.

Зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме в умисному вбивстві двох і більше осіб, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність не визначити розмір застави відносно підозрюваного.

Захисник не погодився з вказаним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Стверджує, що слідством не доведено причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вважає, що судом не взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має не утриманні неповнолітню доньку, в нього наявне постійне місце проживання, роботи, регулярно допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою, з 28 січня 2018 року, тобто, з дня початку кримінального провадження підозрюваний не здійснював жодних спроб ухилитися від правосуддя, приймав активну участь в слідчих діях.

Впливати на свідків та інших підозрюваних по справі ОСОБА_7 не може, оскільки вони вже допитані органом досудового розслідування.

За місцем його проживання проведено обшук та слідчий експеримент, відповідно до якого знайдено зброю. Таким чином, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_7 не має можливості.

З посиланням на заяви народних депутатів України - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про гарантування забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , просив обрати щодо останнього запобіжний захід у виді особистої поруки.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили її задовольнити в повному обсязі.

Народні депутати України ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 наполягали на застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу особиста порука.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом першої інстанції дотримано вимоги ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене п. 1, п. 12 ч. 2 ст.115 КК України внесено до ЄРДР 28 січня 2018 року за №0000194.

07 червня 2018 року старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи його законність та обґрунтованість про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 1, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п. 55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на свободі буде мати можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, та відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді особистої поруки, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного не можуть їм запобігти.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що слідством не було доведено причетність ОСОБА_7 що вчинення злочину, передбаченого ст. 115 КК України, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки він не може впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, так як ті вже допитані слідством; наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та роботи, що є запорукою неможливості переховуватися підозрюваного від органів досудового розслідування та суду - безпідставні.

Як вбачається із тверджень в судовому засіданні народних депутатів України ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 виявили бажання про взяття підозрюваного ОСОБА_7 на поруки.

За змістом ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.

Розглянувши подані заяви про взяття підозрюваного ОСОБА_7 на особисту поруку, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки запобіжний захід у виді особистої поруки в межах вказаного кримінального провадження не буде достатнім для запобігання ризикам, які були встановлені під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2018 року без змін.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2018 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4