Справа № 569/9049/18
УХВАЛА

10 липня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3
скаржника ОСОБА_4
представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту накладеного на майно, ухвалою Дубровицького районного суду від 29.09.2017.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_4 зазначає, що 27.09.2017 за його адресою АДРЕСА_1 було слідчим СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 , було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду, в ході якого було вилучено грошові кошти та інші належні йму та його дружині речі.
В подальшому ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду від 19.09.2017 було накладено арешт на грошові кошти та майно, що було вилучено в ході проведення обшуку.
При накладенні арешту на майно ні, слідчим, ні слідчим суддею не була з`ясована обставина, хто є власником майна на яке накладався арешт та чи є ця особа стороною кримінального провадження.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 та його представник просять скасувати арешт накладений на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку так, як майно, зокрема: золоті обручки, золотий ланцюжок є його власністю та власністю його дружини, вилучені грошові кошти були подаровані їх родичами на день народження їх дитини а також інші речі належать, і вони не є знаряддям чи предметом злочину.
Слідчий в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про скасування арешту заперечила, просила відмовити в його задоволенні за безпідставністю.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження 0000616 від 25.09.2017, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
На підставі вище викладеного, враховуючи норми Конституції України, ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2016 року №5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
У відповідності до ч.1ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, вилучені під час обшуку у квартирі підозрюваного речі є приватною власністю ОСОБА_4 і його дружини, що підтверджуються наданими в судовому засіданні показами ОСОБА_7 та наданими письмовими документами. К5рім того не мають жодного відношення до даного кримінального провадження та не є знаряддям вчинення злочину.
Виходячи з наведених підстав, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 170, 171,174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду від 29.09.2017 на грошові кошти в сумі 19 купюр по 500 грн. та 15 купюр по 200 грн., а всього 12500 грн., 50 доларів США, дві золоті обручки, один золотий ланцюжок, закордонний паспорт гр. України на ім"я ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , 6 датчиків руху "DSCLC-102-Р19В55", 1 блок живлення "ОРНОН" , 2 пульти "ТОР GUARD", 2 ключі від замка, 1 ключ до автомобіля "Шкода", 1 ключ до автомобіля "Мерседес-Бенц", чорні чоловічі туфлі та кросівки "PUMA".
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1