Провадження №1-кп/761/794/2018
В И Р О К
іменем України

22 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 120 171 001 000 90556, внесеного 18.01.2017року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого дитину 1998 року народження, судимого 16.11.2017 року Голосіївським районним судом м.Києва за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 у вересні 2016 року вирішив використати свої навички із здійснення валютно-обмінних операцій для особистого збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обладнання торгівельного кіоску під пункт обміну валют, не маючи умислу на здійснення господарської діяльності.

З цією метою ОСОБА_3 дав доручення невстановленій особі щодо якої матеріали кримінального провадження виділені, яка 02.09.2016 орендувала приміщення малої архітектурної форми (далі МАФ), що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 яке обладнав під пункт обміну валют.

Так, 18.01.2017 року обвинувачений ОСОБА_3 достовірно знаючи, що до нього звернеться потерпілий за попередньою домовленістю для здійснення валютно-обмінної операції 446 625 гривень на валюту іноземних країн, вирішив реалізувати свій злочинний намір на умисне незаконне заволодіння вказаною сумою грошей шляхом обману яка належить ОСОБА_5 для чого розробив злочинний план, який полягав у тому, що він зустрінеться із потерпілим у приміщенні пункту обміну валют, що розташований за адресою м.Київ, вул.. Дорогожицька, 13 у м.Києві, отримає від ОСОБА_5 вищевказані кошти під видом обміну валюти, обмежить рух останнього у приміщенні МАФу за допомогою магнітних пластин, які кріпляться на вхідних дверях та через задні двері зникне з місця вчинення злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно та з корисливих мотивів, 18.01.2017 року, приблизно о 16 год 45 хв зустрівся із потерпілим ОСОБА_5 у пункті обміну валют за вищевказаною адресою. За рахунок магнітних пластин, які кріпились до вхідних дверей приміщення кіоску унеможливив вихід ОСОБА_5 із МАФу. Після чого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_5 кошти в сумі 446 625 грн. через отвір у вікно під виглядом здійснення операції обміну валюти, які заховав до сумки, та через задні двері з місця вчинення злочину зник, заволодівши таким чином грошовими коштами потерпілого шляхом обману та спричинивши останньому матеріальну шкоду у великих розмірах.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману у великих розмірах, тобто вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України визнав у повному обсязі, не оспорював, час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини, обсяг викраденого та обставини кримінального правопорушення, що йому інкримінуються.

Цивільний позов не визнав з тих підстав, що викрадені у потерпілого гроші одразу передав особі якає свідком у справі- ОСОБА_6 з метою організації бізнес проектів та для погашення боргових зобов`язань. Останній заволодів цими коштами і не виконав взятих на себе обов`язків.

Надав показання, в яких зазначив, що у 2016 році в нього склалась тяжка матеріальна ситуація, яка була пов`язана з закриттям бізнесу та проблемами, що виникли під час здійснення підприємницької діяльності.

З тим, щоб розрахуватись з боргами він вирішив обладнати пункт обміну валют та шахрайським шляхом заволодіти грошима людей, які незаконно вчиняють валютні операції.

З цією метою він обладнав пункт обміну валют на вул. Дорогожицька в м.Києві. Декілька разів здійснював валютні операції, створюючи уявлення добропорядного підприємця. По телефону домовився з одним з постійних клієнтів про обмін великої суми гривні на долари та євро, якими вирішив заволодіти.

Коли потерпілий ОСОБА_5 прибув до приміщення пункту обміну валют, він отримав в нього кошти у сумі 446 625 грн., які поклав у сумку, а потерпілому повідомив, що відлучиться до сейфу. В цей час вийшов з приміщення через задні двері та одразу покину місце вчинення злочину.

Зазначив, що гроші відвіз ОСОБА_6 , який є свідком у даній справі з тим, щоб останній направив їх на розвиток бізнесу, однак той їх привласнив.

З цих підстав уважає, що матеріальну шкоду потерпілому повинна відшкодовувати саме ця особа.

У скоєному розкаявся, просив суд суворо не карати, повідомив, що вчинив ряд аналогічних злочинів, перебуваючи у важкому фінансовому становищі. Зазначив, що добровільно повідомив правоохоронні органі про вчинення даного злочину.

Враховуючи позицію обвинуваченого, думки інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються; щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій, та вирішив обмежитись дослідженням показань обвинуваченого, даних, які характеризують його особу, письмових доказів, що стосуються цивільного позову.

Таким чином, встановлена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, з`явлення з зізнанням.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який за класифікацією відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не був судимим до вчинення даного злочину, на час розгляду справи є судимою особою за вчинення аналогічного злочину, офіційно не працевлаштований, не одружений, дані щодо його негативних характеристик відсутні, не перебуваю чого на спеціальних обліках.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який судимий за вчинення аналогічного злочину, наявність у справі пом`якшуючих обставин, обставини даної справи, у відповідності до ст.65 КК України, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинення даного злочину покарання у виді позбавлення волі у межах ближчих до мінімальних.

Враховую, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановлення вироку Голосіївського районного суду м.Києва, яким він був засуджений 18.11.2017 року до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі п.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ч.1 ст.72 КК України.

Застосовуючи принцип часткового складання покарань, суд врахував обставини та справи та наявність пом`якшуючих обставин, однією з яких є з`явлення з зізнанням, а тому уважає, що саме в такий спосіб призначене покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 2520,58 грн.

Вирішити долю речових доказів, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 496 625 грн. задовольнити в повному обсязі, як законний та обґрунтований у відповідності до вимог ст.1166 ЦК України.

Доводи обвинуваченого щодо не визнання цивільного позову з викладених ним підстав судом не приймаються до уваги, як такі, що не засновані на законі. Так, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив факт заволодіння у шахрайський спосіб коштами потерпілого у визначеному ним розмірі. Та обставина, що у подальшому цими коштами незаконно заволоділа інша особа (зі слів обвинуваченого) не позбавляє його обов`язку відшкодувати шкоду, спричинену злочином.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним злочином та за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 18.11.2017 року, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати ОСОБА_3 покарання, відбуте частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

Строк відбуття покарання рахувати з 22.08.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 2520,58 грн.

. Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 496 625 гривень.

Пакет з ключами та брелоком, що перебуває в камері зберігання речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києва у відповідності до квитанції № ФП 06055 знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: