печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді № 757/46321/18-к від 20.09.2018, у кримінальному провадженні № 0000376 від 23.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:
02.10.2018 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД» ОСОБА_3 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 03.10.2018, про скасування арешту майна накладеного, в рамках кримінального провадження № 0000376 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2018, а саме на земельні ділянки та об`єкти нерухомості, якими на праві приватної власності володіє ТОВ «Марінтіс ЛТД» ().
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження минула потреба.
У судове засідання ліквідатор ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» ОСОБА_3 не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити у повному обсязі та провести розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000376, зареєстрованому в ЄРДР 23.11.2015 за фактами неправомірних дій щодо майна та корпоративних прав ПАТ «Хорольський молоконсервний комбінат дитячих продуктів» (далі ПАТ «Хорольський МКДП») за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 358 КК України.
20.09.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на земельні ділянки та об`єкти нерухомості, якими на праві приватної власності володіє ТОВ «Марінтіс ЛТД» ().
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2018 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що земельні ділянки та об`єкти нерухомості, якими на праві приватної власності володіє ТОВ «Марінтіс ЛТД» (), є речовим доказом, а відтак з метою збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність накладення арешту.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Так, 11.05.2016 року єдиним законним Учасниками ТОВ «МАРІНТІС ЛТД», Компанією «КЛІВЕР ГРУП ЛТД», керуючись положеннями Цивільного кодексу України та Статутом Товариства, було прийнято Рішення № 1/05/16 Загальних Зборів Учасників ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» про припинення Товариства шляхом його ліквідації у добровільному порядку.
Так, на підставі Рішення Загальних Зборів Учасників № 1/05/16 від 11 травня 2016 року ліквідатором Боржника було призначено ОСОБА_4 , також в Рішенні було встановлено строк ліквідаційної процедури та узгоджено повноваження ліквідатора.
12.05.2016 року Товариство надало Державному реєстратору юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області повідомлення про ліквідацію Товариства, а також рішення № 1/05/16 від 11.05.2016 року (копія опису реєстратора від 12.05.2016 року наявна в матеріалах справи). Повноваження ліквідатора, було покладено на ОСОБА_4 .
13.05.2016 року Протоколом Загальних Зборів Учасників № 1/10/16 було змінено ліквідатора (Голову ліквідаційної комісії) на арбітражного керуючого ОСОБА_3 .
24.11.2016 року на Загальних зборах Учасників Товариства було розглянуто звіт ліквідатора та проміжний ліквідаційний баланс станом на 24.11.2016 року. Так, згідно до Протоколу Загальних Зборів Учасників № 1/11/16 від 24.11.2016 року було вирішено затвердити проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «МАРІНТІС ЛТД», затвердити звіт ліквідатора ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» та зобов`язати ліквідатора ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» звернутись до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД» в порядку, передбаченому статтею 95 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також затвердити особу ліквідатора (у розумінні ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» - ОСОБА_3 , та зобов`язати його звернутись до господарського суду з відповідною заявою про визнання Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД» банкрутом.
02.11.2016 року ліквідатором ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» подано до господарського суду Дніпропетровської області Заяву про визнання ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» банкрутом в порядку ст. 95 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
14.12.2016 року господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство № 904/11218/16 ТОВ «МАРІНТІС ЛТД».
23.12.2016 року господарським судом Дніпропетровської області винесено постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Ліквідатором ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» призначено голову ліквідаційної комісії ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» арбітражного керуючого - ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.
Судовим розглядом встановлено, що підозра посадовим особам ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з ТОВ «МАРІНТІС ЛТД».
Версія органу досудового розслідування, що майно на яке накладено арешт відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000376, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.
Окрім цього, з матеріалів клопотання вбачається, що наявність зазначених обтяжень (арешту), які обліковуються за майном ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» ліквідатор боржника позбавлений можливості у повній мірі користуватися правами передбаченими Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині реалізації майна боржника, оскільки, при наявності зазначених обтяжень (арешту майна, який підлягає негайному виконанню), у покупців майна у процедурі банкрутства не буде можливості належним чином оформити за собою право власності на придбане майно.
Слідчий суддя приймаючи до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ТОВ «МАРІНТІС ЛТД» належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді № 757/46321/18-к від 20.09.2018, у кримінальному провадженні № 0000376 від 23.11.2015 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/46321/18-к від 20 вересня 2018 року, на земельні ділянки та об`єкти нерухомості, якими на праві приватної власності володіє ТОВ «Марінтіс ЛТД» (), а саме на:

- земельну ділянку, загальною площею 9,6449 га, що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17, кадастровий номер :50:007:0271;

- земельну ділянку, загальною площею 0,4309 га, що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17, кадастровий номер :50:007:0272;

- земельну ділянку, загальною площею 0,1433 га, що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17, кадастровий номер :50:007:0273;

- земельну ділянку, загальною площею 0,2517 га, що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17, кадастровий номер :50:007:0274;

- нежитлову будівлю (мийка), заг. пл. 128,3 кв.м, що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 1), реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (адмін. побут, корпус, 2 поверх (2-х поверховий корпус, неж.будівля, А-2), заг. пл 948,6 кв.м., що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 2), реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (адмін. побут, корпус, 3 поверх (3-х поверховий комплекс, неж.будівля, А-3), заг. пл 2029,7 кв.м., що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 3), реєстраційний номер 248;

- нежитлову будівлю (станція обеззалізнення води (1-1 тамб. пл. і ,8 кв.м.,1- 2 кімн.пл. 7,1 кв.м., 1-3 кл.пл.2,9 кв.м.,1-4 кл.пл., 3.3 кв.м., 1-5 кор.ші.6,0кв.м.,1-6 цех пл. 102,3кв.м., 1-7 кл.пл.4,3кв.м.,2-1 ел.щит.пл. 23,2кв.м.,3-1 оч.пл.50,5кв,м.,3-2 кім.пл.11,0кв.м.,3-3 оч.пл.94,9кв.м.), заг. пл. 4,245 кв.м., шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 00;

- нежитлову будівлю (водопровідна насосна станція другого підйому (1-1 водооч. пл.64,7 кв.м., 1-2 підс.пл 1,8 кв.м., підс.пл. 3,9 кв.м., підс. пл. 12,9 кв.м.), заг. пл. 83,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (головний виробничій корпус, надземна перехідна галерея (1-2 А-1 і А-5), заг. пл. 12 871,8 кв.м., що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 6), реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (допоміжний корпус), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (котельня (К-3), заг. пл. 1389,7 кв.м., що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 8), реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (теплиці №9, № 10), що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 9, 10), реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (склад готової продукції), що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (блок складських приміщень (Ш), заг. пл. 594,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (каналізаційна насосна станція (1-1 каналізація пл. 15,8 кв.м, 1-2 каналізацйна пл. 15,8 кв.м.), заг. пл. 36,1 кв.м., що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 13), реєстраційний номер ;

- нежитлову будівлю (цех замінника молока), що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 14), реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (пожежний пост), заг. пл. 280 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (зливна станція сірчаної кислоти), заг. пл. 69,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (автотранспортний цех (А-2,1002,2 кв. м, гаражі, Б, 270,2 кв. м, прохідна, П, 17,4 кв. м), що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (цех випічки вафельних стаканчиків), заг. пл. 253,1 кв.м., що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 17 (корпус 19), реєстраційний номер 48;

- нежитлову будівлю (очисні споруди), що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Челюскінців, 25, реєстраційний номер 48;?

- нежитлову будівлю (ясла-садок „Незабудка), що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Хорол, вул. Молодіжна, 13, реєстраційний номер 48;

- квартиру 3-х кімнатну (житлова площа 45,3 кв.м.), заг.пл. 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер 48.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1