Справа № 640/9207/18
н/п 1-кс/640/6377/18
"21" червня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
12 травня 2018 року до СУ ГУНП в Харківській області надійшов матеріал Слобожанського Управління кіберполції Департаменту кіберполіції НПУ про виявлений факт розповсюдження на території Харківської області через мережу Інтернет файлів порнографічного характеру, що містять ознаки дитячої порнографії.
Згідно з рапортом старшого інспектора відділу протидії кіберзлочинам Слобожанського УКП ДКП НПУ майора поліції ОСОБА_6 встановлено, що в ході моніторингу всесвітньої мережі Інтернет 08.05.2018 о 16:20 було виявлено розповсюдження файлу: «(opva 2014) pthc fryturama prew 9yo & 15yo.avi», за допомогою мережі torrent з ip адреси: 109.87.119.177, який має ознаки дитячої порнографії.
Також, слідчо-оперативним шляхом отримана інформація стосовно особи, яка може бути причетна до розповсюдження на території Харківської області через мережу Інтернет файлів порнографічного характеру, що містять ознаки дитячої порнографії, а саме: громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Томашівка Дунаєвського району Хмельницької області, мешкає: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією, наданою ТОВ «Контент Делівері Нетворк», обладнання особи (користувача), яке підключене до Інтернет мережі і використовує IP адресу: НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
19.06.2018 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:
19.06.2018 ОСОБА_5 за вказаним фактом повідомлений про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301 КК України - тобто зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції, що містить дитячу порнографію.
Слідчим зазначено, що з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, вручення підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтованої підозри за ч. 4 ст. 301 КК України, орган досудового розслідування просить накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 під час проведеного обшуку майно.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не з`явився; судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого, про що слідчим суду надано рапорт, в якому, крім того, зазначено, що він не заперечує проти задоволення клопотання слідчого та просить суд розглядати клопотання без його участі. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 301 КК України, 19.06.2018 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 19.06.2018 р. в період часу з 07-32 год. до 08-20 год. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному у клопотанні майні, що належить останньому, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовим доказом, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене 19.06.2018 під час проведення обшуку за місцем проживанням ОСОБА_5 майно, а саме: ноутбук ASUS, серійний номер X75VD-TY076D (C8NOBC398924348) та зарядний пристрій до нього.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1