Справа № 274/2127/18
Провадження № 1-кс/0274/545/18

У Х В А Л А 03.09.2018 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в режимі відеоконференції скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
В с т а н о в и в :
В ході проведення досудового розслідування, 25.03.2016 року прокурором Бердичівської місцевої прокуратури процесуальним керівником , задля повного , всебічного та об"єктивного розслідування кримінального провадження , надано слідчому вказівки з переліком слідчих дій , які необхідно було виконати першочергово, зокрема призначити додаткову судово - бухгалтерську експертизу, про що листом від 04.04.2016 року було повідомлено ТОВ СП " НІБУЛОН".
Скаржник вважає дану постанову слідчого про закриття кримінального провадження такою, що винесена передчасно, без належного з"ясування всіх обставин справи, без проведення всіх необхідних слідчих дій та без усунення допущеної неповноти досудового розслідування слідчим СВ Бердичівського ВП ОСОБА_4 . Тому дану постанову слідчого вважає незаконною та просить скасувати.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 скаргу підтримав з підстав, зазначених в ній. Просив суд скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, оскільки по даному провадженню не проведено ряд слідчих дій, також на проведено призначену повторну судово-економічну експертизу, проведення повторної експертизи їм потрібно для звернення до господарського суду в зв"язку з нововиявленими обставинами. Зазначив, що навіть після виконання рішення суду ТОВ " Бердичівська солодова компанія" в їх діях є склад злочину, передбачений ст. 382 КК України.
Ст.слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Вважає дану постанову про закриття кримінального провадження законною, вказав, що після виконання рішення суду не існує об"єкту злочину та об"єктивної сторони злочину.
Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги. Вважає дану скаргу безпідставною, оскільки судове рішення службовими особами ТОВ „Бердичівська солодова компанія виконане, зокрема змінений спосіб його виконання шляхом звернення стягнення на грошові кошти відповідача.
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом встановлено, що 18 лютого 2013 року до Бердичівського MB надійшла заява від представника ТзОВ СП «Нібулон» про те, що згідно наказу №5/5007/62/11 від 23.05.2012 року, виданого Господарським судом Житомирської області: про витребування у ТОВ «Бердичівська солодова компанія» на користь ТОВ СП «Нібулон» 251,656 тон зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006, на користь ТзОВ СП «Нібулон», боржник зобов`язувався придбати майно та передати його стягувачу.
Однак, з 31.01.2013 року боржник ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ухиляється від виконання рішення суду, службові особи вказаного підприємства умисно перешкоджають проведенню виконавчих дій (Т.1, а.с. 9-10).
У період з 27.04.2010 по 03.06.2010 року ТОВ «Бердичівська солодова компанія» відвантажено позивачеві 5794,540 тонн зерна кукурудзи 3 класу. За даними бухгалтерського обліку в ТОВ «Бердичівська солодова компанія».
01.06.2010 року сторони уклали договір поставки № 1611/2009, згідно умов якого ТОВ СП «Нібулон» продало, а ТОВ «Бердичівська солодова компанія» придбало у власність кукурудзу в кількості 1517,88 тонн.
Відповідно до п. 1.16 розділу VIII Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої Наказом міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 № 661 та п. 6.14 Договору внаслідок зменшення вологості маса зерна виправдано повинна була зменшитись на 1180,027 тонн, а внаслідок збільшення вмісту сміттєвої домішки - збільшитись на 127,893 тонн.
Таким чином, з урахуванням наведеного, ТОВ «Бердичівська солодова компанія» не повернуто ТОВ СП «Нібулон» зерна кукурудзи третього класу, переданого на зберігання ТОВ «Бердичівська солодова компанія», в розмірі 251,656 тонн.
З огляду на викладене, ТОВ СП «Нібулон» звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ «Бердичівська солодова компанія» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме 251,656 тон зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю згідно ДСТУ 4525:2006.
Рішенням господарського суду Житомирської області від 20.11.2011 та постановою суду Житомирської області від 29.02.2012 року в позовних вимогах ТОВ СП «Нібулон» було відмовлено.
Рішенням Вищого господарського суду України від 24.04.2012 року скасовано рішення господарського суду Житомирської області від 20.11.2011 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.2012 року та задоволено позов ТОВ СП «Нібулон» до ТОВ «Бердичівська солодова компанія» про визнання права власності та витребування зерна кукурудзи в кількості 251,656 тон.
Згідно актів зачистки, підписаними та затвердженими інспектором Житомирської обласної хлібної інспекції, встановлено, що на складах ТОВ «Бердичівська солодова компанія» вказаного в рішенні Вищого господарського суду зерно відсутнє.
З метою виконання рішення Вищого господарського суду України генеральним директором ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_6 за кошти інвестиційного прибутку товариства було закуплено 251,656 тон зерна кукурудзи, зазначеної в рішенні суду якості, яке, в свою чергу, було зараховано на баланс підприємства.
Вказане рішення генерального директора в судовому порядку оскаржене. Згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.03.2014 року наказ генерального директора ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_6 № 129 від 02.08.2013 року про закупівлю за рахунок інвестиційного прибутку 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу з подальшим відвантаженням його на користь ТОВ СП «Нібулон» визнано недійсним.
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014 року вказане рішення Господарського суду Житомирської області залишено в силі, а скарги ТОВ СП «Нібулон» залишено без розгляду.
Таким чином, згідно рішення Господарського суду Житомирської області, ТОВ «Бердичівська солодова компанія» не може передати ТОВ СП «Нібулон» зерно кукурудзи, яке перебуває на балансі підприємства, а зерна, яке б належало ТОВ СП «Нібулон», у сховищах ТОВ «Бердичівська солодова компанія» не має.
Також судом встановлено, що згідно наказу № 5/5007/62/11 від 23.05.2012 року, виданого Господарським судом Житомирської області, на виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012 року про витребування у ТОВ «Бердичівська солодова компанія» на користь ТОВ СП «Нібулон» 251,656 тон зерна кукурудзи третього класу, відкрито виконавче провадження.
Згідно ухвали вищого господарського суду України від 11.10.2012 року у вищевказану постанову внесено зміни, зокрема змінено резолютивну частину рішення, а саме замінено «витребувати» на «зобов`язати повернути».
20.03.2012 року Відділом ДВС Бердичівського МРУЮ відкрито виконавче провадження на виконання наказу Господарського суду Житомирської області №5/5007/62/11 від 19.03.2013 року, виданого на виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012 року та ухвали Вищого господарського суду України від 11.10.2012 року. Згідно вказаного наказу зобов`язано ТОВ «Бердичівська солодова компанія» повернути на користь ТОВ СП «Нібулон» 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006.
Виконавчий документ 20.06.2013 року повернуто стягувану на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна визначеного виконавчим документом, яке він за виконавчим документом має передати стягувану.
Виконавчий документ стягувачем повторно звернуто до стягнення і 17.07.2013 року відкрито виконавче провадження.
26.11.2013 року державним виконавцем накладено арешт на 251,656 тонн зерна кукурудзи 3-го класу ДСТУ 4525:2006. Вказане зерно залишено на відповідальне зберігання директору ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_7
Виконавчі дії 28.11.2013 року відкладались на 10 днів на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 26.11.2013 року, якою заборонено посадовим особам ТОВ «Бердичівська солодова компанія» вчиняти дії щодо безоплатної передачі на користь ТОВ СП «Нібулон» 251,656 тонн зерна кукурудзи 3-го класу, закупленого за рахунок інвестиційного прибутку на підставі наказу від 02.08.2013 року №129, з метою забезпечення позову засновника ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_8 до ТОВ «Бердичівська солодова компанія» про скасування наказу про закупівлю зерна кукурудзи.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 12.12.2013 року провадження закрито, ухвалу від 26.11.2013 року про забезпечення позову скасовано. Позивачем подано апеляцію, яка ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23.01.2014 року відхилена.
Також судом встановлено, що державним виконавцем ВДВС Бердичівського МРУЮ 21.01.2014 року направлено запит до Бердичівського міськрайонного суду щодо дії вказаної ухвали.
У вказаному виконавчому провадженні 21.01.2014 року направлено вимогу про виконання рішення суду до 29.01.2014 року. Оскільки рішення суду боржником не виконано, постановою державного виконавця від 30.01.2014 року на ТОВ «Бердичівська солодова компанія» згідно ст. 89 Закону накладено штраф у сумі 680 грн. та направлено повторну вимогу про виконання рішення суду до 10.02.2014 року.
22.03.2014 року державним виконавцем ВДВС Бердичівського МРУЮ арешт на 251,656 тонн зерна кукурудзи 3 класу ДСТУ 4525:2006 був знятий у зв"язку з закінченням виконавчого провадження.
Також в рамках кримінального провадження були допитані генеральний директор ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_7 та колишній директор ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_6 , які надали пояснення, що вони не ухиляються виконувати рішення суду, з вказаною метою підприємство за рахунок інвестиційного прибутку придбало 251,656 тонн зерна кукурудзи 3-го класу та було готове його повернути ТОВ СП «Нібулон». Однак дане рішення в судовому порядку оскаржене. Згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.03.2014 року, наказ № 129 від 02.08.2013 року про закупівлю за рахунок інвестиційного прибутку 251,656 тон зерна кукурудзи третього класу з подальшим відвантаженням його на користь ТОВ СП «Нібулон» визнано недійсним. Постановою Рівненського апеляційного господарського від 12.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014 року вказане рішення Господарського суду Житомирської області залишено в силі, а скарги ТОВ СП «Нібулон» залишено без розгляду. Таким чином, згідно рішення Господарського суду Житомирської області, ТОВ «Бердичівська солодова компанія» не може передати ТОВ СП «Нібулон» зерно кукурудзи, яке перебуває на балансі підприємства, а зерна, яке б належало ТОВ СП «Нібулон», у сховищах ТОВ «Бердичівська солодова компанія» не має.
Згідно пояснень головного бухгалтера ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_9 , останній показав, що ТОВ СП «Нібулон» звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ «Бердичівська солодова компанія» про визнання права власності на витребування майна з чужого незаконного володіння 251,656 тон зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю згідно ДСТУ 4525:2006. Рішенням господарського суду Житомирської області від 20.11.2011 року та постановою суду Житомирської області від 29.02.2012 року в позовних вимогах відмовлено. Рішенням Вищого господарського суду України від 24.04.2012 року скасовано рішення господарського суду Житомирської області від 20.11.2011 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.2012 року та задоволено позов ТОВ СП «Нібулон» до ТОВ «Бердичівська солодова компанія» про визнання права власності та витребування зерна кукурудзи в кількості 251,656 тон. Однак на складах ТОВ «Бердичівська солодова компанія» вказаного в рішенні Вищого господарського суду зерно кукурудзи відсутнє, що підтверджується актами зачистки, підписаними та затвердженими інспектором Житомирської обласної хлібної інспекції, яку запрошували представники СП «Нібулон». З метою виконання рішення Вищого господарського суду України генеральним директором ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_6 за кошти інвестиційного прибутку товариства було закуплено 251,656 тон зерна кукурудзи, зазначеної в рішенні суду якості, яке, в свою чергу, було зараховано на баланс підприємства. Вказане рішення генерального директора в судовому порядку оскаржене . Згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.03.2014 року, наказ генерального директора ТОВ «Бердичівська солодова компанія» ОСОБА_6 № 129 від 02.08.2013 року про закупівлю за рахунок інвестиційного прибутку 251.656 тон зерна кукурудзи третього класу з подальшим відвантаженням його на користь ТОВ СП «Нібулон» визнано недійсним. Постановою Рівненського апеляційного господарського від 12.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014 року вказане рішення Господарського суду Житомирської області залишено в силі, а скарги TОB СП «Нібулон» залишено без розгляду. Таким чином, згідно рішення Господарського суду Житомирської області ТОВ «Бердичівська солодова компанія» не може передати ТОВ СП «Нібулон» зерно кукурудзи, яке перебуває на балансі підприємства, а зерна, яке б належало ТОВ СП «Нібулон», у сховищах ТОВ «Бердичівська солодова компанія» не має.
Після проведення розслідування кримінальне провадження 22.09.2014 року закрито слідчим у зв`язку з тим, що у діях службових осіб ТОВ «Бердичівська солодова компанія» відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012 року зі змінами згідно постанови Вищого господарського суду України від 11.10.2012 року, яка набрала законної сили, щодо зобов`язання ТОВ «Бердичівська солодова компанія» повернути на користь ТОВ СП «Нібулон» 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006.
В подальшому постанова слідчого про закриття кримінального провадження 03.12.2014 року скасована слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду, провадження направлено для досудового розслідування.
В ході проведення досудового розслідування в ТОВ «Бердичівська солодова компанія» витребувано копії первинних документів бухгалтерського обліку починаючи з 25.04.2012 року, допитано посадових осіб даного товариства та 31.08.2015 року призначено судово-економічну експертизу, яку на виконання направлено до НДНКЦ УМВС України в Житомирській області.
Відповідно до висновку експерта від 06.11.2015 року документально підтверджується надходження на склад ТОВ «Бердичівська солодова компанія» від ТОВ СП «Нібулон» в період з 16.10.2009 року по 21.11.2009 року зерна кукурудзи урожаю 2009 року в кількості 8526210 кг. Також підтверджується повернення ТОВ СП «Нібулон» з відповідального зберігання зерна кукурудзи за період з 27.04.2010 р. по 03.06.2010 року в кількості 5704574 кг.
За даними бухгалтерського обліку в ТОВ «Бердичівська солодова компанія» зерна кукурудзи урожаю 2009 року, що належало ТОВ СП «Нібулон», після відвантаження, переоформлення та списання на убуток відходів та втрат станом на 10.06.2010 року не залишилося.
За даними бухгалтерського обліку в ТОВ «Бердичівська солодова компанія» зерна кукурудзи 3-го класу ДСТУ 4525:2006 ТОВ СП «Нібулон» станом на 25.04.2012 року на залишку не рахувалося.
Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Також слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000348 від 19.02.2013 року, встановив, що 25.08.2016 року з ТОВ «Бердичівська солодова компанія» державним виконавцем Бердичівського МРУЮ на користь ТОВ СП «Нібулон» стягнуто заборгованість в сумі 402649,60 грн. відповідно до наказу господарського суду Житомирської області № 5/5007/62/11 від 05.08.2015 року та в сумі 728544,12 грн. відповідно до наказу господарського суду Житомирської області № 906/155/16 від 13.06.2016 року, що підтверджується повідомленням начальника Бердичівського МРУЮ ОСОБА_10 від 13.10.2016р. № 3/6420 (Т. 6).
Окрім того, ч. 2 ст. 382 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, які вчинені службовою особою.
Об`єктом даного злочину є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень.
З об`єктивної сторони невиконання судового рішення може характеризуватися:
1) невиконанням службовою особою вироку, рішення, ухвали чи постанови суду, що набрали законної сили;
2) перешкоджанням службовою особою виконанню вироку, рішення, ухвали чи постанови суду, що набрали законної сили (ч. 1 ст. 382);
3) невиконанням службовою особою рішення Європейського суду з прав людини (ч. 3 ст. 382).
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом"якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.
Згідно узагальнень Вищого спеціалізованого суду України "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування", під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом"якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з"ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження. Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що рішення суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Бердичівська солодова компанія» виконано.
За таких обставин в діях службових осіб ТОВ «Бердичівська солодова компанія» відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, оскільки відсутній об"кт та об"єктивна сторона даного злочину, у зв`язку з виконанням рішення суду.
У зв"язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 26.03.2018 року про закриття кримінального провадження містить детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Тому підстав для скасування рішення про закриття кримінального провадження у слідчого судді немає, відтак у задоволенні скарги ТОВ СП "НІБУЛОН" слід відмовити за безпідставністю.
Згідно ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 9, 91, 92, 303-307, 309 КПК України, суд, -

У х в а л и в:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" на постанову слідчого про закриття кримінального провадження відмовити за безпідставністю.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1