Справа № 178/808/15-к
Номер провадження 1-кп/173/177/2018
УХВАЛА
іменем України
підготовчого судового засідання

30 серпня 2018 р.

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження №0000066 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадження Верхньодніпровського районного суду надійшов затверджений обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і на час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження та його продовження у вигляді триманні під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не відпали.
Обвинувачений та його захисник не заперечують проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, проти продовження строку тримання під вартою заперечували та просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Верхньодніпровському районному суду Дніпропетровської області.
В той же час у відповідності до п.1, п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженню підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення.

Однак, на думку суду, обставини, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення викладені поверхнево та неконкретизовано.

Так дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України тобто умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. В той же час при формулюванні обвинувального акту слідчий вказав, що ОСОБА_4 з метою заподіяння тілесного ушкодження невизначеного ступеня тяжкості наніс один удар кулаком в обличчя та один удар ногою в грудну клітину. Продовжуючи свої умисні дії ОСОБА_4 підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_6 та знаходячись з боку живота останнього при цьому наніс правою ногою удар саме в обличчя ОСОБА_6 . Згідно висновку судово-медичної експертизи від 24 березня 2015 року за сукупністю нанесених ушкоджень ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцями та саднами на голові, яка супроводжувалась субдуральною гематомою. Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, та ускладнилась в своєму перебігу гнійними запаленнями м`яких мозкових оболонок, некрозів та розрідженням речовини головного мозку.

Таке формулювання обвинувачення суд вважає поверхневим та неконкретизованим, а викладені в ньому обставини містять протиріччя. Так на думку суду досудовим слідством не встановлено мету та ціль обвинуваченого ОСОБА_4 при скоєнні даного злочину, а саме: з якою ціллю наносилися ним удари.

Крім цього згідно висновку судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з синцями та саднами саме на голові, вказана закрита черепно-мозкова травма виникла внаслідок сукупності травматичних дій в область голови внаслідок яких наступила смерть потерпілого, в той же час слідчий в обвинувальному акті вказує, що ОСОБА_4 наніс лише один удар ногою в область обличчя, лежачому на підлозі потерпілому. Та один удар в область грудної клітки ногою та рукою в обличчя.

При цьому, на думку суду, досудовим слідством в обвинувальному акті не вказано механізм спричинення тілесних ушкоджень, а саме синців та саден саме на голові та закритої черепно-мозкової травми внаслідок якої наступила смерть потерпілого, що свідчить про неконкретизоване та поверхневе викладення обставин справи, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України та містити відомості зазначені в ч.2 цієї статті.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, передбаченому КПК України. Обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, а тому обвинувачення має бути чітким, зрозумілим, не повинно містити протиріч та неоднозначного тлумачення.

Згідно ст.373 КПК України за результатами розгляду кримінального провадження, судом ухвалюється виправдувальний або обвинувальний вирок. Приймаючи одне з зазначених рішень, відповідно до ч.3 ст.374 КПК України суд повинен мотивувати чи доведене обвинувачення, яке пред`явлене особі, чи ні. Отже, лише відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України дасть можливість в подальшому суду поза будь яких сумнівів прийняте одне з передбачених ст.373 КПК України рішень.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_4 вимогам ст.291 КПК України і не має можливості усунути вказані недоліки в процесі судового розгляду, а тому вважає за необхідне повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

Обговорюючи питання про продовження запобіжного заходу суд виходить з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та строк запобіжного заходу закінчується 02 вересня 2018 року.
Зазначений запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою був обраний та продовжувався в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурором обґрунтовано доведено, що обставини, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовженні не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має.
Суд вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам продовження вчинення злочинів, переховування від суду, впливу на потерпілу, що дає підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів, до 28 вересня 2018 року.

Керуючись ст. 291, 314, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000066 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повернути прокурору Криничанського відділу Кам`янської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків.
Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 30 днів, тобто з 30 серпня 2018 року з 13 години 00 хвилин до 28 вересня 2018 року до 13 години 00 хвилин включно.

Ухвала суду в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 7-денний строк з дня проголошення.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1