"05" вересня 2018 р. Справа № 363/2343/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , внесеного 07.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого офіційно, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000493, зареєстрованому в ЄРДР 07.06.2018року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за ч. 2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

30.05.2018 року, близько 23-00 год. у ОСОБА_5 , який перебував по вул. Шкільній у с. Нижча Дубечня Вишгородського району, виник умисел на крадіжку матеріальних цінностей із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, близько 23-00 год., ОСОБА_5 , по вул. Шкільній у с. Нижча Дубечня, Вишгородського району, зустрів ОСОБА_6 та запропонував останньому вчинити крадіжку матеріальних цінностей із домоволодіння за вищевказаною адресою, на що ОСОБА_6 дав добровільну згоду, таким чином ОСОБА_5 вступив з останнім у злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний намір, 30.05.2018 року, близько 23-10 год., ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, пересвідчившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через вхідну хвіртку проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_6 залишився неподалік вхідної хвіртки, а ОСОБА_5 підійшов до технологічної ями для обслуговування свердловини, що знаходиться на території вказаного домоволодіння та таємно, шляхом демонтажу насосної станції «AquaStar» модель CJCT100R потужністю 1100 W, та електронасосу «HELZ» модель БЦ-1,1-20-У1 1, потужністю 1,1 кв. Х 10 м. куб. в металевому корпусі чорного та сріблястого кольорів з ручкою, вчинив крадіжку зазначеного майна.

Після чого, перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 повертаючись до виходу із території домоволодіння, ОСОБА_5 передав насосну станцію «AquaStar» модель CJCT100R ОСОБА_6 , залишивши у себе в руках електронасос «HELZ» модель БЦ-1,1-20-У1 1. В подальшому ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину. Викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядились на власний розсуд.

У зв`язку з тим, що місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено, за місцем проживання та реєстрації останній відсутній, переховується від органів досудового розслідування, 16.07.2018року йому в порядку передбаченому ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
15.08.2018року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 від 07.06.2018року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 встановлено, - досудове розслідування відновлено.
Обґрунтовуючи клопотання про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилився, зокрема, на те, що ОСОБА_5 на території Вишгородського району не має офіційного місця роботи та, як наслідок, законних джерел прибутку, малолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про обрання відносного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив обрати запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись, що від слідства та суду він не переховується, а коли він дізнався що перебуває у розшуку то сам з`явився до поліції.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні клопотання суд враховує, що згідно рішення Європейського суду від 06.12.2007 року у справі «Попков проти Росії» та Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тяжкість правопорушення не може бути достатньою підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу до підозрюваного.

Так, за змістом п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданим лише очікуванням того, що обвинувачений в подальшому буде покараний до позбавлення волі на підставі вироку суду.

Прокурором у клопотанні та у судовому засіданні не доведено, що підозрюваний перебуваючи на волі, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню. Крім того, той факт що підозрюваний перебував у розшуку, але дізнавшись про його розшук з`явився до правоохоронних органів, прокурором та слідчим не спростовується.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, яким і є злочин в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваного покладеного на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вбачає за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід як домашній арешт, який забезпечить дотримання підозрюваного процесуальних обов`язків під час досудового та судового провадження.

При прийнятті рішення за даним клопотанням відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховано те, що підозрюваний має постійне місце проживання та раніше не судимий.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На виконання вимог ст. 181 КПК України, орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло ОСОБА_5 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 176-197, 309, 372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
В клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ Національної поліції в Київській області за першою вимогою;

-після 20-00 години по 08-00годину не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також відвідувати місця масового відпочинку та нічні розважальні заклади.

Направити ухвалу про застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області для виконання.

Зобов`язати Вишгородський ВП ГУ НП в Київській області поставити на облік ОСОБА_5 , як такого, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про зазначене суд.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло обвинуваченого, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Також, як що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала підлягає негайному виконанню Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області.

Строк дії ухвали - по 03 листопада 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1