Справа № 379/962/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження №0000296 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Федотово Вологодської області Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, маючого на утриманні дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.12.2007 за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком 2 роки; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02.12.2009 за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; вироком Таращанського районного суду Київської області від 12.02.2014 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 9 місяців, звільнений 22.01.2015 з Бучанської виправної колонії № 85 по відбуттю строку покарання; вироком Таращанського районного суду Київської області від 20.11.2017 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

14.06.2018 приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із співмешканкою ОСОБА_6 , знаходився у будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з нею вживав алкогольні напої.
Під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів виник конфлікт. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого злочинного задуму ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 схопив у ліву руку кухонний ніж, який знаходився на стільці у цій же кімнаті, та завдав ним один удар у живіт ОСОБА_6 , завдавши фізичного болю та заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів.
Згідно з висновком експерта № 114Д від 20.07.2018, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, заподіяні ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснив суду, що 14.06.2018 приблизно о 17 годині 30 хвилин він разом із співмешканкою ОСОБА_6 знаходився у будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з нею вживав алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів виник конфлікт. Він схопив у ліву руку кухонний ніж, який знаходився на стільці у цій же кімнаті, та завдав ним один удар у живіт ОСОБА_6 . Дані дії були реакцією на неправомірні дії потерпілої, яка нанесла йому тілесні ушкодження по обличчі та спині. Умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень у нього не було. Він не пам`ятає яким саме чином наносив тілесні ушкодження
ОСОБА_9 скоєному кається, просить суворо не карати, призначити покарання без позбавлення волі.
Крім часткового визнання вини, винуватість обвинуваченого доведена в судовому засіданні наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 13.06.2018 вона посварилася із своїм співмешканцем ОСОБА_10 та пішла з дому, де вони разом проживали в с.Лісовичі Таращанського району Київської області.
Її подруга ОСОБА_11 привела її до свого товариша ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вона і залишилася з його дозволу ночувати. В той день вона разом із ОСОБА_13 випила близько однієї літри горілки. 14.06.2018 приблизно о 17 годині 30 хвилин до житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , прийшов ОСОБА_4 . Після розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_13 , вони в житловому будинку ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв між нею та ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів виник конфлікт. ОСОБА_4 почав ображати її нецензурними словами і тому вона у відповідь нанесла йому два удари долонею по обличчю та декілька ударів кулаками по спині. В цей час ОСОБА_14 схопив у ліву руку кухонний ніж, який знаходився на стільці у цій же кімнаті, та завдав їй один удар у живіт.
Вона просить суд суворо не карати ОСОБА_4 .
Показами свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що 13.06.2018 його знайома ОСОБА_11 привела до його житлового будинку, розташованого АДРЕСА_2 , ОСОБА_15 та попросила дозволу останній переночувати, на що він погодився. Ввечері вони разом із ОСОБА_15 вживали спиртні напої. 14.06.2018 до його житлового будинку прийшов ОСОБА_14 щоб поговорити з ОСОБА_16 . Ірина не захотіла з ним розмовляти і попросила його ( ОСОБА_12 ) поговорити з ОСОБА_10 . Після того, як він з ним поговорив, вони з ОСОБА_17 пішли в магазин по пиво. Потім між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 виникла сварка. Яким чином ОСОБА_14 наніс тілесні ушкодження потерпілій він не бачив. Лише після того, як ОСОБА_15 сказала, що ОСОБА_14 її ударив ножем, він попросив його залишити житловий будинок.
Рапортом чергового Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 14.06.2018 про те, що о 17.44 год до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 чоловік поранив її ножем в живіт. ( а.с.54)
Рапортом чергового Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 14.06.2018 про те, що о 18.20 год до чергової частини надійшло повідомлення з Таращанської ЦРЛ прро те, що до ЦРЛ доставлено ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями у вигляді колото- різаної рани в області живота. ( а.с.55)
Протоколом огляду від 14.06.2018 в якому зафіксовано місце вчинення злочину, а саме житловий будинок в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , зафіксовано розташування кімнат, речей побуту. На місці події виявлені та вилучені відбитки пальців рук, кухонні ножі. ( а.с.58-60, 63)
Протоколом проведення слідчого експерименту з відео фіксацією до нього від 22.06.2018, проведеного за участю експерта ОСОБА_18 , в якому зафіксовано пояснення потерпілої ОСОБА_6 про те, що 14.06.2018 в одній із кімнат житлового будинку в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , під час сварки, яка виникла на грунті ревнощів, вона нанесла два удари по обличчю та декілька ударів по спині ОСОБА_19 у відповідь на його образи нецензурними словами. В цей час ОСОБА_14 наніс їй удар в область живота ножем, який знаходився у його лівій руці. Вона почала тікати у сусідню кімнату, а ОСОБА_14 намагався її наздогнати, щоб продовжити побиття. Його неправомірні дії зупинив ОСОБА_20 ( а.с.69-71)
Поясненнями експерта ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні підтвердила відомості, зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту.
З висновку експерта №65 від 15.06.2018 та №130Д від 20.06.2018 вбачається, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді саден, синців на обличчі та шиї зліва. ( а.с.72, 76)
З висновку експерта №114 Д від 16.07.2018 вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного порання черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії гострого колюче-ріжучего предмета і могли утворитися в строк і при обставинах вказаних в ухвалі слідчого судді та потерпілою в ході слідчого експерименту від 22.06.2018 ( від дії ножа). За ступенем тяжкості тілесне ушкодження спричинене ОСОБА_6 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння.
Судом досліджені характеризуючі дані на ОСОБА_4 .
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази ( параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя ( статті 5,8 Конвенції).
Судом врахована позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях « Коробов проти України» від 21.10.2011 «що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
Дії обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України суд кваліфікує як умисні дії, які виразились в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що в нього не було умислу на нанесення тілесного ушкодження потерпілій, небезпечного для життя в момент заподіяння, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
Так, потерпіла дала свідчення, що обвинувачений наніс їй тілесне ушкодження в область живота ножем, який тримав в руці завчасно. Вказані свідчення узгоджуються із проведеним слідчим експериментом. Також згідно висновку експерта №114 Д від 16.07.2018 вбачається, що тілесні ушкодження утворилися від дії гострого колюче-ріжучего предмета і могли утворитися в строк і при обставинах вказаних потерпілою в ході слідчого експерименту від 22.06.2018 ( від дії ножа).
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий, маючи не зняту і не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, не одружений.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Суд не приймає твердження обвинуваченого, що він щиро кається у скоєному, оскільки, як роз`яснив ВС (постанова ККС ВС від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к), розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що засуджений відшкодував збитки потерпілій та приймав участь у її лікуванні.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочину; вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_10 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, тому необхідно застосувати соціально-виховні заходи, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, думку потерпілої про обрання міри покарання на розсуд суду, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки суд обґрунтовано вважає, що призначення йому даного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Судові витрати суд покладає на обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 червня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні № 0000269 в розмірі 3146,00 грн.
Після набрання вироком законної сили речові докази: 3 кухонні ножі, відбитки пальців, які знаходяться в кімнаті збереження речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1