Єдиний унікальний номер 722/566/18
Номер провадження 1-кп/722/47/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 03.04.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 10.10.2009 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 02.02.2010 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого 19.05.2014 року умовно-достроково на 03 місяці 13 днів;

- 10.01.2017 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.395 КК України до арешту строком на 3 місяці,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.384, ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст.384 КК України, під час допиту на досудовому слідстві в якості потерпілого, в ході провадження досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000293 від 24.07.2016 року за ч. 1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_6 , умисно надав слідчому завідомо неправдиві показання щодо обставин вчинення відносно нього злочину, а саме:«... зайшов до спальні, де знову ж таки між нами зав`язалась бійка в ході якої наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаками коли той лежав на ліжку, після чого вийшов з будинку, коли той наздогнав мене, а тому я розвернувся і саме в цей момент він наніс мені два удари ножем в грудну клітку та живіт».

В подальшому, 19.10.2016 року слідчим на підставі отриманих доказів складено обвинувальний акт, який погоджений прокурором та цього ж числа скерований до суду для розгляду по суті.

Під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_4 змінив надані ним показання на наступні: « ОСОБА_6 зайшов до спальні, де ми знову почали розпивати алкогольні напої і між нами зав`язалась бійка в ході якої я наніс ОСОБА_6 декілька ударів в область голови в той час коли він лежав на ліжку, після чого відійшов від нього і в цей момент ОСОБА_6 взяв з тумби ніж і почав погрожувати мені щоб я покинув його будинок. На моє прохання заспокоїтись ОСОБА_6 не реагував. На це він сказав, щоб ОСОБА_6 залишив ніж і намагався у нього його забрати. Я не думав, що він мене вдарить ножем, однак він мене двічі вдарив, а після другого удару я вибіг з будинку».

За результатами розгляду вказаного кримінального провадження, вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.12.2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_6 визнаний невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у зв`язку з тим, що діяв у стані необхідної оборони. Апеляційним судом Чернівецької області вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Тобто, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та подальше скерування відносно нього обвинувального акту до суду ґрунтувалося на наданих ОСОБА_4 завідомо неправдивих показаннях слідчому, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження в частині, що стосуються місця та обставин вчинення відносно нього злочину, які в подальшому були спростовані ОСОБА_4 в ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім цього ОСОБА_4 , будучи особою, щодо якої ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.10.2017 року, у відповідності до п.«в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, починаючи з 30.03.2018 року, ігноруючи та порушуючи встановлені обмеження, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно без дозволу працівників поліції, залишив місце своєї реєстрації в с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області та переховувався від поліції по 05.04.2018 року, не з`являючись для відмітки до Сокирянського ВП.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого надане органу, що здійснює досудове розслідування, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину та ст.395 КК України, тобто самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

25.04.2018 року до Сокирянського районного суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, укладеної 25.04.2018 року між заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , яку учасники судового процесу просили затвердити.

Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.2 ст.384, ст.395 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Окрім цього, згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили наступні вид та міру покарання останньому:

- за ч.2 ст.384 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

- за ст. 395 КК України, у виді арешту строком на 6 місяців.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, із звільненням його, на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, та з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.384, ст.395 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, вид та міру покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказував, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши письмові документи надані прокурором, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.384, ст.395 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді обмеження волі та арешту.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст.12 КК України, вчинені ОСОБА_4 злочини відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів і зрозумів роз`ясненні йому судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання ним своєї винуватості в повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором, ухваливши відносно ОСОБА_4 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами вид та міру покарання.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.368-371, ч.2 ст.373, ст.374, ст.ст.472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.04.2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 03.04.2018 року, укладену між заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.384, ст.395 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання:

- за ч.2 ст.384 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, та з покладенням на нього відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: