Справа №359/2865/18
Провадження №1-кп/359/376/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
5 жовтня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0000458, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галу, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , та в АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2017 року за ч.3 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, -

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

розглянувши питання доцільності перебування обвинуваченого під вартою, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває дана кримінальна справа на стадії судового розгляду, де обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Під час судового розгляду судом оголошено перерву для ознайомлення обвинуваченого з матеріалами кримінального провадження до 14.00 год. 19.10.2018 року.

В той же час, оскільки термін перебування під вартою та відповідно дія запобіжного заходу по відношенню до обвинуваченого закінчувалась 11.10.2018 року, тобто до дня призначеного нового судового засідання у справі, на обговорення в суді поставлено питання про доцільність подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

З цього приводу прокурор зазначив про необхідність та доцільність продовження дії такого запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а сам обвинувачений не має постійного місця проживання на території України та міцних соціальних зв`язків, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений заперечили щодо можливості продовження терміну перебування під вартою та можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту за наявним у ОСОБА_5 місцем проживання. Крім того, обвинувачений просив врахувати його матеріальне становище та сімейні обставини, втрату близької родини в Грузії.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора та просив продовжити утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Заслухавши думку сторін провадження суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 з наступних підстав.

Частиною 1 ст.333 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення кримінального провадження під час судового провадженні відповідно до розділу ІІ даного кодексу.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З цього приводу, суд враховує те, що ОСОБА_5 , як і раніше не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, не одружений, не має дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини, крім цього, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, не зробивши для себе висновків, не ставши на шлях виправлення, вирішив повторно таємно викрасти майно, у зв`язку з чим, після затримання на підставі ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території України, не має відповідного дозволу на проживання на території України, тощо. Зазначене свідчить про наявність ґрунтовних підстав сумніватися в тому, що обвинувачений, у зв`язку зі зміною запобіжного заходу на більш м`який, буде з`являтися на виклики до суду, та не вчинить дій, спрямованих на уникнення ним відповідальності за скоєне, зважаючи на можливість, в разі доведення винуватості, призначення покарання, що може бути пов`язаним з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи вказане, на думку суду, на даний час наявні підстави вважати, що усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавленні волі на тривалий термін, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, чи перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, шляхом впливу на потерпілого та свідків, які судом ще допитані не були.

При цьому, слід врахувати те, що стороною захисту не надано доказів, які б засвідчили факти зміни або спростування вищезазначених ризиків.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Встановлено, що забезпечення кримінального судочинства та правопорядку становить суспільний інтерес, який має превалююче значення та виправдовує обрання, у цьому зв`язку, підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеному вище ризику, з урахуванням встановлених судом обставин та особу обвинуваченого.
Крім того, суд враховує, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, тобто до реального відбування покарання. Даних про набрання вироком суду законної сили станом на 05.10.2018 року у суду немає.
Таким чином, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на період обрання слідчим суддею відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний момент не зменшились, тому суд вважає, що відносно ОСОБА_5 слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть сприяти в виконанні обов`язків обвинуваченим щодо явки до суду.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Тому, враховуючи думку учасників процесу, зокрема думку прокурора, який не заперечував щодо визначення розміру застави, а також формулювання пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, з урахуванням обставин кримінального провадження, того, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне повторно визначити розмір застави, передбачений ч.3 ст. 183 КПК України, в сумі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 331, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24.00 год. 03.12.2018 року.

Визначити розмір застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений згідно ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2018 року, та визначити у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп.
Сума застави протягом дії ухвали може бути внесена у національній грошовій одиниці як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; р/р №8661; МФО 820172; Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).
В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - прокурора або суду, із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає обвинувачений ( АДРЕСА_1 , та в АДРЕСА_2 ), без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання та/або місця роботи; здати (за наявності) на зберігання до компетентних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборони спілкування з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні.
У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити для ОСОБА_5 , протягом 60 діб з моменту звільнення його з під варти.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 09.10.2018 року.

Головуючий: ОСОБА_1