01.08.2018 Справа № 756/2772/18
Справа № 756/2772/18
№ 1-кп/756/920/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
за участю:секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
представника потерпілого адвоката: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має повну вищу освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
У невстановлений час та місці у ОСОБА_6 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в інше кримінальне провадження), виник спільний злочинний умисел, направлений на викрадення людини, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань.
У подальшому ОСОБА_6 19.01.2018 у першій половині дня разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами прибули на місце зустрічі, де розмістились у транспортному засобі Фольксваген Т-5 чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , після чого вирушили до Оболонського району міста Києва.
Прибувши за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери, 16, неподалік від ТРЦ «Макрос» останні припаркували транспортний засіб та очікували на ОСОБА_7 з метою здійснення його викрадення.
В подальшому реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на викрадення людини за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань, ОСОБА_6 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, побачивши неподалік зупинки громадського транспорту поблизу ТРЦ «Макрос» ОСОБА_7 , вибігли з транспортного засобу Фольксваген Т-5 чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та підбігли до ОСОБА_7 при цьому застосовуючи заздалегідь підготований газовий балон «Терен 4-М» почали наносити останньому хаотично удари руками по тілу.
В цей час, ОСОБА_7 почав чинити опір нападникам, а саме почав пручатись та ухопившись руками, після падіння від удару на землю, навколо стовпа намагався унеможливити затягування його до транспортного засобу.
Продовжуючи реалізувати єдиний злочинний умисел ОСОБА_6 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, подолавши опір ОСОБА_7 силоміць помістили останнього до транспортного засобу, де він був позбавлений можливості його залишити.
Перебуваючи у транспортному засобі Фольксваген Т-5 чорного кольору д.н.з НОМЕР_1 , на голову ОСОБА_7 було надягнуто чорну шапку метою запобігти можливості запам`ятати шлях який його будуть везти та на руки спец засіб «кайданки».
У подальшому, автомобіль із ОСОБА_7 та особами які його незаконно викрали рушив у невідомому напрямку, чим самим було реалізовано спільний злочинний умисел направлений на викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав та пояснив, що 19.01.2018 за вказаних у обвинувальному акті обставинах він за попереднею змовою разом з раніше відомими йому особами із застосуванням насильства викрали ОСОБА_7 , наділи на його обличчя чорну шапку,кайданки на руки та повезли його на автомобілі Фольксваген Т-5, у скоєному кається.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та доказів які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з"ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз"яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 доказана, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст.146 КК України, як викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу: раніше не судимий, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, позитивно за місцем навчання та служби у Збройних силах України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд вважає щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не вбачає.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_6 ступень тяжкості злочину, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення від відбування цього покарання з випробуванням згідно ст.ст.75,76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України та призначити йому за цим Законом покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком на два роки та покласти на нього на цей період такі обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1