Справа № 464/5557/18
пр.№ 1-кс/464/2190/18
У Х В А Л А
про арешт майна
02 жовтня 2018 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,

у с т а н о в и в:

слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0003015 від 01.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . Місцем зберігання вказаного автомобіля просить визначити територію майданчику тимчасового утримання, що за адресою: м.Львів, вул.Суботівська, 13а. В обґрунтування клопотання покликається на те, що 01.10.2018 близько 06.30 год. у м.Львові по вул.Стрийській, 96 відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участі автомобіля марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та велосипеда фірми «Shimano Altus», під керуванням велосипедиста ОСОБА_6 . В результаті даної ДТП велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль та велосипед зазнали технічних пошкоджень. 01.10.2018 під час огляду місця пригоди проведено огляд автомобіля марки "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виявлено ряд технічних пошкоджень, пов`язаних із настанням ДТП. Крім того, встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вказаний автомобіль належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, даний автомобіль поміщено на територію майданчику тимчасового утримання за адресою: м.Львів, вул.Суботівська, 13а. 01.10.2018 автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом. Передання на даний час на зберігання автомобіля марки "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власнику, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину, шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт). Враховуючи вищенаведене, з метою недопущення відчуження автомобіля марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який визнаний речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину; знищення слідів злочину (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події, звертається до суду із вказаним клопотанням. Крім цього, з метою забезпечення арешту на вказане майно, просить дане клопотання розглянути без повідомлення власника майна.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у такому, просить таке задовольнити.
Слідчий суддя розглядає клопотання на підставі ч.2 ст.172 КПК України.
Заслухавши думку прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.
Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Відповідно до вимог КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна, з метою прийняття законного та справедливого рішення повинен з`ясувати правову підставу для арешту такого майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується із ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норми закону.
Встановлено, що 01.10.2018 близько 06.30 год. у м.Львові по вул.Стрийській, 96 відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участі автомобіля марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та велосипеда фірми «Shimano Altus», під керуванням велосипедиста ОСОБА_6 . В результаті даної ДТП велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль та велосипед зазнали технічних пошкоджень.
01.10.2018 під час огляду місця пригоди проведено огляд автомобіля марки "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виявлено ряд технічних пошкоджень, пов`язаних із настанням ДТП. Крім того, встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вказаний автомобіль належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, даний автомобіль поміщено на територію майданчику тимчасового утримання за адресою: м.Львів, вул.Суботівська, 13а.
01.10.2018 автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом.
01.10.2018 відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).
Виходячи з приписів ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні та прокурором в суді, вбачається, що вказаний арешт є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, що відповідають критеріям ст.98 КПК України. Підстави для відмови у задоволені клопотання відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч.2 ст.173 КПК України, клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-175, 309, 369-372, 395, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Місцем зберігання автомобіля марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , визначити територію майданчика тимчасового утримання, що за адресою: м.Львів, вул.Суботівська, 13а.

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1