Справа № 278/689/18
В И Р О К
Іменем України

13 липня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кириївка Любарського району Житомирської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

28.02.2018 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 в цей же час та місці підійшов до ОСОБА_5 , яка в цей час лежала на дивані, та правим кулаком наніс їй один удар в область правої частини грудної клітини, після чого, коли остання намагалася підвестися, ОСОБА_4 схопив її обома руками за плечі та стиснувши їх, штовхнув ОСОБА_5 на диван, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обох верхніх кінцівках та грудній клітці.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав частково та показав, що 28.02.2018 близько 21 год. 30 хв. він, перебуваючи за місцем свого проживання, зайшов в кімнату до дружини для з`ясування особистої інформації. Дружина лежала на дивані та не бажаючи спілкуватись з ним, відвернулась в інший бік. В цей час обвинувачений взяв її за руку і із силою повернув її до себе, можливо, таким чином і спричинив їй синець в місці, де взяв за руку. Дружина почала кричати, щоб привернути увагу дітей, які перебували в будинку на верхньому поверсі. Далі до кімнати зайшли їхні діти і зробили йому зауваження. Удару кулаком дружині він не наносив, вважає, що остання сама спричинила собі синець в області грудної клітини з метою посилення відповідальності обвинуваченого.
Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчинені вищезазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що увечері 28.02.2018 вона перебувала в кімнаті будинку за місцем свого проживання, відпочивала на дивані. До кімнати зайшов її чоловік ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, заліз у взутті на диван та почав вихвалятись перед нею про вживання алкогольних напоїв із друзями. Потерпіла наказала йому вийти з кімнати, він вийшов, але через декілька хвилин повернувся і почав голосно ображати її нецензурною лайкою, шарпати за руки та наніс один удар кулаком в груди. Потерпіла злякалася і почала кричати. На її крики прибігли діти (дочка ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 ), які перебували в будинку в іншій кімнаті, після чого конфлікт припинився. Потерпіла чула, як того вечора обвинувачений казав доньці, що не бив потерпілу.
Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 надала аналогічні показання та продемонструвала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень чоловіком (а.с. 37-41).
Свідок ОСОБА_8 (сваха потерпілої та обвинуваченого) показала, що в той вечір потерпіла ОСОБА_5 зателефонувала їй і повідомила, що вона посварилась зі своїм чоловіком, а потім прийшла до неї додому. Свідок бачила синець на груді потерпілої, з приводу якої остання пояснила, що її вдарив чоловік під час сварки.
Свідок ОСОБА_9 (зять обвинуваченого та потерпілої) показав, що зі слів потерпілої знає, що під час конфлікту між останньою та обвинуваченим тесть схопив її за руку та вдарив, від чого в неї був синець, проте тілесних ушкоджень у неї не бачив.
1.03.2018 потерпіла звернулась із заявою до поліції про спричинення їй її чоловіком ОСОБА_10 28.02.2018 тілесних ушкоджень (а.с. 35)
Згідно із висновком судово-медичної експертизи від 02.03.2018 № 443 у потерпілої ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обох верхніх кінцівках та грудній клітці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, від удару таким по передній поверхні грудної клітки справа та при стисканні рук потерпілої пальцями рук сторонньої особи, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою (тобто внаслідок нанесення удару кулаком в груди та стисканню верхніх кінцівок рук руками) (а.с. 36).
Таким чином, показання потерпілої ОСОБА_5 щодо механізму утворення синця в області грудної клітки внаслідок удару об`єктивно підтверджується зазначеним висновком експерта, що, в свою чергу, в сукупності із показаннями свідка ОСОБА_8 спростовує показання обвинуваченого про те, що він не наносив удару потерпілій. Показання обвинуваченого про те, що потерпіла могла сама собі спричинити це ушкодження, суд розцінює як малоймовірне припущення, не підтверджене об`єктивно.
Разом з цим, суд не бере до уваги як доказ вини обвинуваченого його заяву про небажання брати участь у слідчому експерименті (а.с. 42), оскільки це є правом обвинуваченого, а реалізація права на відмову від давання показань проти себе або від самовикриття іншим чином не може бути доказом вини особи.
Оцінивши сукупність досліджених доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є умисним злочином невеликої тяжкості проти здоров`я людини.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, приватний підприємець, за місцем проживання характеризується нейтрально, частково визнав вину.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Враховуючи наведене, а також позицію потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, вибачила обвинуваченого і матеріальних претензій до останнього не має, суд дійшов висновку, що покаранням, достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, буде штраф.
Дані щодо судових витрат та речових доказів відсутні.
Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпіла також має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1