Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3886/17
Провадження №: 1-кп/332/209/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі
Головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0002673 від 06.10.2017 року відносно
ОСОБА_4 , який, відповідно до обвинувального акта, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Грузії, громадянин України, із повною середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:
-01.08.2014 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України до остаточного, на підставі ст. 70 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України;
-12.12.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України.
обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження із обвинувальним актом, складеним відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Запоріжжя, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні, просив суд призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначили, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.ст.109, 291 КПК України, оскільки містять недостовірні відомості щодо особи обвинуваченого, який, на відміну від даних, викладених в обвинувальному акті, ніколи не був громадянином України, не має навіть посвідки на проживання на території України, а є громадянином Грузії, ніколи не мав місця реєстрації в м.Запоріжжі та взагалі в Україні. Крім того, захисник зазначив про відсутність належного формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , який, відповідно до обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що такій кваліфікації не відповідає, отже обвинувачення його підзахисному є незрозумілим і порушує його право на захист. Крім того, захисник акцентував увагу суду на порушенні строків досудового розслідування, суперечливих даних щодо місця скоєння злочину в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також зазначенні в останньому повідомлення про підозру невідомій стороні захисту особі ОСОБА_6 , ненаданні доступу ОСОБА_4 до матеріалів кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисика, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Так, в порушення ч.2 п.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить достовірних відомостей щодо особи обвинуваченого. Прокурором не спростовано доводи сторони захисту щодо відсутності в ОСОБА_4 паспорта громадянина України, належності його до громадянства іншої країни, відсутності місця реєстрації, що, на думку суду, свідчить про невстановлення органом досудового розслідування особи обвинуваченого.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту, обвинувачення ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні не відповідає викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації його дій за ч.1 ст.263 КК України. У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з метою забезпечення права обвинуваченого знати в чому його обвинувачують, констатує, що воно є неконкретним і не містить, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, всіх необхідних відомостей.

Суд також вважає слушними доводи сторони захисту щодо незазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних щодо продовження строків досудового розслідування або наявності постанови про зупинення кримінального провадження та його відновлення, оскільки, відповідно до реєстру, про підозру ОСОБА_4 повідомлено 16.11.2017 року, обвинувальний акт скеровано до суду 16.04.2018 року. Не містить реєстр і даних щодо надання ОСОБА_4 доступу до матеріалів кримінального провадження. При цьому незрозумілим є повідомлення про підозру особі ОСОБА_6 та надання цій особі доступу до матеріалів кримінального провадження, відповідно до п.13 реєстру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для його повернення прокурору.

Керуючись ст.ст.314, 369-372, 376, 392, 395КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002673 від 06.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, прокурору, який затвердив обвинувальний акт, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.
Резолютивна частина ухвали виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена 18.05.2018 року.
Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2018 року.

Суддя ОСОБА_1