Справа № 522/9947/18
Провадження № 1-кп/522/1346/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
25 липня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0000865 від 07.03.2018 року із угодою про визнання винуватості щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Балаклія, Харківської області, громадянка України, з вищою освітою, заміжня, не працює, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 , вчинила складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення (підроблення документів), складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно (підроблення документів), та складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно (підроблення документів).

12.01.2018 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 будучи працівником юридичної особи приватного права, а саме інспектором з оформлення документів Приватного вищого навального закладу «Інститут післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр», діючи на прохання її знайомого - ОСОБА_6 , підробила офіційні документи, які видаються вищезазначеним навчальним закладом, перебуваючи в кабінеті №202, Приватного вищого навального закладу «Інститут післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 16, отримала від батька ОСОБА_6 ОСОБА_7 3 фотокартки розмірами 3х4, копію паспорту та коду на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та гроші в сумі 900 гривень на офіційні платежі за видачу сертифікатів.

Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніколи не навчався в зазначеному навчальному закладі - «Інституті післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр», склала завідомо підроблений офіційний документ, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатні спричиняти певні правові наслідки, а саме: свідоцтво фахівця №2378 від 09.01.2018 року, яким засвідчувався юридичний факт про те, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 успішно пройшов підготовку за схваленим курсом «Ознайомлення, початкова підготовка, та інструктаж з питань безпеки для всіх моряків», до якого подальшому проставила печатку «Одеській морський тренажерний центр», та кліше підписів директору центру, та керівника курсу, які перебували у вільному доступі, у службовому приміщенні вказаного навчального закладу.

Складений завідомо підроблений вищезазначений офіційний документ, ОСОБА_4 передала за проханням ОСОБА_6 його батьку ОСОБА_7 .

Крім того, 12.01.2018 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в кабінеті №202, Приватного вищого навального закладу «Інститут післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 16, діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніколи не навчався в їх навчальному закладі - «Інституті післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр», склала завідомо підроблений офіційний документ, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатні спричиняти певні правові наслідки, а саме: свідоцтво фахівця №1780 від 10.01.2018 року, яким засвідчувався юридичний факт про те, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 успішно пройшов підготовку за схваленим курсом «Боротьба з пожежею за розширеною програмою», до якого подальшому проставила печатку «Одеській морський тренажерний центр», та кліше підписів директору центру, та керівника курсу, які перебували у вільному доступі, у службовому приміщенні вказаного навчального закладу.

Викладена у вищезазначеному документі інформація не відповідала дійсності, оскільки ОСОБА_8 , ніякої підготовки у Приватному вищому навчальному закладі «Інститут післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр» ніколи не проходив.

Складений завідомо підроблений вищезазначений офіційний документ, ОСОБА_4 передала за проханням ОСОБА_6 його батьку ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , 12.01.2018 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи в кабінеті №202, Приватного вищого навального закладу «Інститут післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 16, діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніколи не навчався в їх навчальному закладі - «Інституті післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр», склала завідомо підроблений офіційний документ, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатні спричиняти певні правові наслідки, а саме: свідоцтво фахівця №2026 від 11.01.2018 року, яким засвідчувався юридичний факт про те, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 успішно пройшов підготовку за схваленим курсом «Фахівець з рятувальних шлюпок, рятувальних плотів, та чергових шлюпок, що не є швидкісними черговими шлюпками», до якого подальшому проставила печатку «Одеській морський тренажерний центр», та кліше підписів директору центру, та керівника курсу, які перебували у вільному доступі, у службовому приміщенні вказаного навчального закладу.

Викладена у вищезазначеному документі інформація не відповідала дійсності, оскільки ОСОБА_8 , ніякої підготовки у Приватному вищому навчальному закладі «Інститут післядипломної освіти «Одеській морський тренажерний центр» ніколи не проходив.

Складений завідомо підроблений вищезазначений офіційний документ, ОСОБА_4 передала за проханням ОСОБА_6 його батьку ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування 18.05.2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 та обвинуваченою укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч.ч. 2,3 ст. 358 КК України, як складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення (підроблення документів), складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно (підроблення документів), та складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно (підроблення документів), обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення у судовому провадженні.

Враховуючи ступінь та характер сприяння підозрюваної у кримінальному провадженні, характер і тяжкість вчинених підозрюваною кримінальних правопорушень, відсутності судимостей, позитивних характеристик, та наявності утриманців, а також суспільного інтересу в забезпеченні швидкого кримінального провадження, пом`якшуючих обставин, що обвинувачена щиро розкаялась, раніше не була судима, дала свою згоду на співпрацю рамках кримінального провадження №0004388 від 01.11.2017 року за ч. 4 ст. 368-3, ч. 3 ст. 368-3 КК України, сторони погодили на призначення покарання за ч. 2 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення покарання призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. ст. 75-76 КК України звільнити від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 .

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Захисник, під час судового засідання, підтвердив добровільність укладення угоди, вважав за можливе ухвалення вироку на її підставі.

Обвинувачена підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просить її затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі. Клопотання захисника підтримала.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення (підроблення документів.

Крім того, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила складання працівником юридичної особи, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно (підроблення документів).

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди.

На підставі ст. ст. 70, 75-76 КК України, керуючись ст.ст. 370, 374-375, 475 КПК України, суд-

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.05.2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання за:

- ч. 2 ст. 3578 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_4 на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4. виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

Арешт накладений на мобільний телефон марки Samsung білого кольору ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора "Водафон" номер НОМЕР_3 , ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року - скасувати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

25.07.2018