Справа № 502/1968/18
УХВАЛА

31 жовтня 2018 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

користувача вилученого майна ОСОБА_4

власника вилученого майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7

про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся 29.10.2018 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно, вилучене в ході досудового слідства у кримінальному провадженні, внесеному 27.10.2018 р. до ЄРДР за № 0000526 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

На обґрунтування вказаного клопотання слідчий ОСОБА_6 у ньому зазначив та в судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 пояснив, що 27.10.2018 р. до чергової частини Кілійського ВП надійшло повідомлення голови Трудівської сільської ради про те, що 27.10.2018 р. мешканець с. Мирне Кілійського району ОСОБА_4 незаконно здійснює посів на земельній ділянці розташованій на території Трудівської сільської ради.

За даним фактом 27.10.2018 р. відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

27.10.2018 р. слідчим в ході проведення огляду місця події земельної ділянки Трудівської сільської ради (за межами населеного пункту) було виявлено та вилучено трактор ЮМЗ-8270, 1998 року випуску № НОМЕР_1 з саморобним причепом без номеру (рама та кузов від автомобіля ГАЗ-53, борта синього кольору, на одну вісь), що належить ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини НОМЕР_2 та трактор колісний МТЗ-82, д.н. НОМЕР_3 , 1992 року випуску, а також сівалку СЗ-36, що належить ОСОБА_5 .

Як зазначає слідчий, вказані трактори та причіп є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вони були визнані речовими доказами, оскільки мають значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий просив слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на відповідне майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним і залишити його на зберіганні на майданчику для тимчасового утримання Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Користувач тимчасово виученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він придбав трактор ЮМЗ-8270, 1998 року випуску № НОМЕР_1 у іншої особи, проте на даний час не провів реєстрацію права власності. Вилучений причіп належить іншій особі. Відповідну земельну ділянку він обробляв не самовільно, а за домовленістю з головою сільської ради. Вважає, що трактор та причіп мають бути йому повернуті.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що за проханням ОСОБА_4 надав належні йому трактор колісний МТЗ-82, д.н. НОМЕР_3 , 1992 року випуску, а також сівалку СЗ-36 для проведення посівних робіт на земельній ділянці на землях Трудівської сільської ради, які вже раніше, як йому було відомо, засіював ОСОБА_4 . Після того, як співробітниками поліції було проведено огляд місця події, належні йому трактор та сівалку було залишено йому, оскільки вони через громіздкість не могли бути доставлені до відділу поліції. Просить слідчого суддю залишити належну йому техніку на зберігання та повернути техніку, вилучену у ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч.ч. 1-2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що майно стосовно якого порушено клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, що узгоджується з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням слідчого.

Разом з тим, слідчий суддя враховує положення ч. 11 ст. 170 КПК України відповідно до яких заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи, що з наданих до клопотання матеріалів вбачається, що власником трактору ЮМЗ-8270, 1998 року випуску № НОМЕР_1 є КФХ «Лена», а не ОСОБА_4 , та само як і саморобного причепу, і встановити місцезнаходження власників вказаного майна на момент розгляду клопотання неможливо, слідчий суддя приходить до висновку, що слід встановити заборону користування та розпорядження даним майно з залишенням його на зберіганні на майданчику тимчасового утримання в Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Трактор колісний МТЗ-82, д.н. НОМЕР_3 , 1992 року випуску, а також сівалку СЗ-36, враховуючи їх громіздкість, що ускладнює їх транспортування, а також беручи до уваги, що доказів безпосередньої причетності власника вказаного майна до вчинення кримінального правопорушення слідчому судді не надано, слід залишити на зберіганні у власника ОСОБА_5 з забороною розпорядження ним.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 27.10.2018 р. під час проведення огляду місця події у кримінальному провадженні, внесеному 27.10.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, майно:

1/ трактор ЮМЗ-8270, 1998 року випуску № НОМЕР_1 , що належить КФГ «Лена» з саморобним причепом без номеру (рама та кузов від автомобіля ГАЗ-53, борта синього кольору, на одну вісь), залишивши їх на зберігання на майданчику тимчасового утримання в Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області з забороною користуватись та розпоряджатись ними.

2/ Трактор колісний МТЗ-82, д.н. НОМЕР_3 , 1992 року випуску, а також сівалку СЗ-36, залишивши їх на зберігання власнику - ОСОБА_5 , якому заборонити розпоряджатись вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1