Справа № 199/6225/17
ВИРОК
іменем України

19.06.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Дніпро кримінальне провадження №0002059 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарське Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , судимого 24.03.2017 року Амур-Нижньодніпровський районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.ст.75,76 КК України до 4 років позбавлення волі із іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , якого було засуджено за грабіж, тобто за умисний корисний злочин проти власності, та за вироком суду звільнено від відбування покарання з випробуванням, під час іспитового строку, діючи повторно, знову умисно, з корисливого мотиву, вчинив такий саме злочин проти власності, при наступних обставинах.
16.08.2017 приблизно о 22-55 год. ОСОБА_6 проходив вздовж буд. № 75 по вул.Калиновій м. Дніпро, де побачив потерпілу ОСОБА_4 , яка сиділа на лавці біля 2-го під`їзду вищевказаного будинку, розмовляла по мобільному телефону та поруч з нею знаходилася її сумка.

В цей момент у ОСОБА_6 з корисливого мотивувиник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілоїОСОБА_4 , реалізуючи який, обвинувачений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_4 та шляхом ривка, тобто відкрито, здійснив спробу викрасти у неї вказану сумку.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 не вдалося вирвати сумку з рук ОСОБА_4 , обвинувачений, доводячи свій злочинний умисел на скоєння грабежу чужого майна до кінця, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс ОСОБА_4 один удар рукою в обличчя з лівого боку, після чого, двома руками зіштовхнув її з лавки, внаслідок чого потерпіла впала на землю біля лавки, при цьому вдарившись гомілкою лівої ноги та коліном правої ноги об поверхню землі.

Внаслідок злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_6 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №2904е від 30.08.2017 легкі тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, ділянки осадження по зовнішній поверхні лівого гомілковоступеневого суглобу, внутрішньо-шкіряного крововиливу по середній поверхні правого колінного суглобу у середній ретині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Продовжуючи свої дій, повторно, з корисливого мотиву, які спрямовані на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел на скоєння грабежу чужого майна до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, подолавши опір потерпілої ОСОБА_4 , своєю правою рукою, ривком зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_4 та відкрито викрав належний їй золотий кулон знак зодіаку «Лев», вартістю 2079 грн. 95 коп. згідно висновку судовотоварознавчої експертизи №2768 від 23.08.2017, після чого з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. В подальшому ОСОБА_6 кулон заклав до ломбарду, а гроші витратив на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнавав частково. Суду показав, що 16.08.2017 приблизно о 22-55 год. біля буд. №75 по вул. Калиновій м. Дніпро він побачив потерпілу, яка сиділа на лавочці, та розмовляла по мобільному телефону. З метою грабежу він підійшов до неї, та намагався схопити за золотий кулон, щоб відірвати його разом із ланцюжком, який висів на шиї у потерпілої. Після того, як йому вдалось вирвати кулон, ланцюжок порвався, він забрав кулон та втік. Тілесні ушкодження він потерпілій не наносив, вважає, що ушкодження могли утвориться не навмисно, коли він намагався схопити кулон та можливо, коли хапав її руками. В подальшому кулон заклав до ломбарду, а гроші витратив на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_6 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-показаннями суду потерпілої ОСОБА_4 , що 16.08.2017 приблизно о 22-55 год. вона сиділа на лавочці біля 2-го під`їзду буд. № 75 по вул. Калиновій м. Дніпро та розмовляла по мобільному телефону, коли повз неї пройшов ОСОБА_6 , який потім раптово повернувся назад, підійшов до неї, намагався вирвати сумочку, вдарив в обличчя один раз рукою та несподівано штовхнув її, від чого вона впала з лавки та отримала від дій обвинуваченого тілесні ушкодження, зірвав з її шиї золотий ланцюжок із кулоном. Коли вона закричала, ОСОБА_6 вихватив кулон у формі «Лева» та разом з ним втік. За ним побігли люди, а вона викликала поліцію;

-показаннями суду свідка ОСОБА_7 , що в середині серпня 2017 приблизно у нічний час він разом з ОСОБА_8 перебував поблизу буд. № 75 по вул. Калиновій м.Дніпро, коли почув жіночий крик, та з відстані побачив як невідомий зриває ланцюжок з жінки. Підбігши до неї побачив, що це його сусідка ОСОБА_4 , яка лежала біля лавочки. Остання повідомила, що її вдарив невідомий та зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Він побіг за невідомим, але наздогнати не зміг;

-показаннями суду свідка ОСОБА_8 , що він разом із ОСОБА_7 сидів біля буд. №75 по вул. Калиновій м. Дніпро, коли почув жіночий крии біля під`їзду та побачив як невідомий чоловік побіг у сторону 1-го під`їзду, за яким вони побігли, так як потерпіла сказала, що цей чоловік зірвав з неї ланцюжок. Чоловіка вони не наздогнали та повернулись назад до потерпілої. Бачив, що потерпіла була на колінах біля лавочки, чув від неї, що невідомий її вдарив та зірвав з неї ланцюжок;

-протоколом заяви ОСОБА_4 від 16.08.2017 про вчинення кримінального правопорушення, а саме, викрадення у неї невідомим ривком кулону у вигляді «Лева»;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.08.2017 за участю потерпілої ОСОБА_4 , яка впізнала ОСОБА_6 , який 16.08.2017 приблизно о 22-55 год. із застосуванням фізичного насильства відкрито викрала належний їй золотий виріб;

-висновком судовомедичної експертизи №2904е від 30.08.2017, згідно якої у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, ділянки осадження по зовнішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, внутрішньо-шкіряного крововиливу по передній поверхні правого колінного суглобу у середній третині. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина при ударі о такий (такі). За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (ділянка осадження-під темно-червоною коринкою на рівні оточуючої шкіри, крововилив багряно-синюшного кольору, тьмяний, внутрішньо-шкіряний крововилив багряного кольору) виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитись у термін 1,5-3 доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. Враховуючий характер, локалізацію та кількість виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що їй було спричинено не менш як 3-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина при ударі о такий (такі);

-висновком судовотоварознавчої експертизи №2768 від 23.08.2017, згідно якого ринкова вартість золотого кулону 583 проби вагою 1,95 гр., бувшого у використанні без пошкоджень, станом цін на 16.08.2017 складає 2079 грн. 95 коп.;

-копією договору про надання фінансового кредиту під заставу №2.48182/0 від 16.08.2017, згідно якого ОСОБА_6 заклав кулон із золота 585 проби на суму 1112 грн. ;

-протоколом огляду від 28.08.2017 копії договору про надання фінансового кредиту від заставу №2./48182/0 від 16.08.2017, укладеного між позичальником ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Онікс» про заставу виробу із золота кулону, оціночною вартістю1112 грн.;

-СД-диском із відеозаписом - речового доказу по справі, наданого працівником ПТ «Ломбард Онікс» ОСОБА_9 , де зафіксовано факт здачі ОСОБА_6 до ломбарду кулона, який належить потерпілій ОСОБА_4 і;

-протоколом від 29.08.2017 перегляду СД-диска з відеозаписом, на якому зафіксовано, як ОСОБА_6 у приміщенні ПТ «Ломбард Онікс» заклав золотий виріб, отримавши за це гроші кошти;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2017 за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , який розповів та показав всі обставини та механізм скоєння ним злочину 16.08.2017 по АДРЕСА_3 відносно ОСОБА_4 , підтвердив свої показання, що саме він скоїв грабіж ОСОБА_4 та викрав у неї золотий кулон;

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого повторно.

Суд не бере до уваги та відхилює доводи обвинуваченого, який не визнав факт спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та застосування останній насильства, виходячи з наступного.

1.Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує, що ушкодження у ОСОБА_4 могли утвориться, коли він намагався схопити кулон та можливо, коли хапав потерпілу руками.

2.Відповідно до висновку судовомедичної експертизи у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження як на обличчі так і на нижніх кінцівках, могли утворитись в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові про призначення експертизи.

3.Свідок ОСОБА_7 суду показав, що підбігши до ОСОБА_4 , побачив, що потерпіла лежала біля лавочки. Остання повідомила, що її вдарив невідомий та зірвав з її шиї золотий ланцюжок.

4.Свідок ОСОБА_8 суду показав, що бачив як ОСОБА_4 була на колінах біля лавочки, чув від неї, що невідомий її вдарив та зірвав з неї ланцюжок.

5.Судом не встановлені підстави за якими потерпіла та вказані свідки могла оговорити обвинуваченого.

6.Суд розцінює часткове не визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, як обрану останнім лінією захисту і бажання будь-яким засобом уникнути відповідальності за вчинення ним умисного тяжкого насильницького корисного кримінального правопорушення, скоєного під час іспитового строку, призначеного йому за вироком суду, і вважає, що показання обвинуваченого не впливають будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого.

7.Суд критично ставиться до показань обвинуваченого, оскільки його покази не зайшли свого підтвердження в ході судового слідства, повністю спростовуються об`єктивною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_6 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ОСОБА_6 обвинувачується у умисному тяжкому насильницькому корисливому кримінальному правопорушенні проти власності, де об`єктом злочинного посягання є право власності, тобто, врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, скоєному через нетривалий час після засудження, під час іспитового строку, призначеного йому за попереднім вироком суду, що судом враховується обставиною яка обтяжує покарання рецидив злочину, шкода потерпілій не відшкодована.

То, що ОСОБА_6 діяв з корисливого мотиву свідчіть те, що викравши ювелірний виріб, він заклав його до ломбарду, отримані гроші витратив на власні потреби.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, підвищену суспільну небезпеку злочину, корисливий мотив скоєного злочину, виняткову стійкість злочинних намірів ОСОБА_6 , характер злочину, тому суд вважає, що це свідчать про небезпеку обвинуваченого для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення обвинуваченому покарання виключно у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог та остаточним призначенням покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, що знайшло своє втілення в нормі закону матеріального права - ч.2 ст.65 КК України,

Також, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для обвинуваченого, його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Обставини, пом`якшуючі покарання, судом не встановлені.

ОСОБА_6 на час затримання ніде не працював, постійного доходу не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь експерта ОСОБА_10 витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 170 гривень.

Речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_6 частково приєднати покарання у вигляді 3 місяців позбавлення волі, не відбуте засудженим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.03.2017 року, і, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 18.08.2017 року.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь експерта ОСОБА_10 ( АДРЕСА_4 , ФОП ОСОБА_10 , ідентифікаційний НОМЕР_1 , П/р № НОМЕР_2 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) 170 (сто сімдесят) гривень.

Речові докази лазерний СД-диск із відеозаписом та договір про надання фінансового кредиту під заставу зберігати в матеріалах кримінального провадження постійно.

Обвинувачений, прокурор, потерпіла та захисник мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілій копію вироку - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення. Інші учасники судового провадження мають право копію вироку отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1