В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Мирчик, Валківського району,Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21.01.2018 року, близько о 15-00 годині, ОСОБА_4 знаходячись в гостях у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , побачив золоті прикраси котрі належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на крадіжку золотих прикрас. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , впевнившись, що за ним та його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність свого діяння, з корисливих мотивів, 21.01.2018 року знаходячись у квартирі потерпілої ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, взяв із шкатулки в якій знаходились золоті прикраси, а саме золоту каблучку із вставкою цирконію, 583 проби, вагою 3,70 гр., вартістю згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса № 6897-6917 від 27.03.2018 становить 3515 грн 00 коп., золоту каблучку із камінням, 585 проби, вагою 2,79 гр. вартістю згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса № 6897-6917 від 27.03.2018 становить 2650 грн 50 коп.

Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на свій розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6 165 гривень 50 копійок.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 25.01.2018 року близько о 14-00 годині ОСОБА_4 знаходячись в гостях у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , побачив золоті прикраси котрі належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на крадіжку золотих прикрас. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 впевнившись, що за ним та його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність свого діяння, діючи повторно, з корисливих мотивів знаходячись у квартирі потерпілої ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, повторно, взяв із шкатулки в якій знаходились золоті прикраси, а саме золоті сережки, 1 пара, 585 проби, загальною вагою 3, 51гр., вартістю згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса № 6897-6917 від 27.03.2018 становить 3334 грн 50 коп., браслет 1 шт., 585 проби, вагою 1,57 гр. вартість якого згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса № 6897-6917 від 27.03.2018 становить 1491 грн 50коп.

Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4826 грн. 00 коп.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
Крім того, 26.01.2018 року близько о 16-00 годині ОСОБА_4 знаходячись в гостях у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , побачив золоті прикраси котрі належать потерпілій ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 впевнившись, що за ним та його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність свого діяння, діючи повторно, з корисливих мотивів знаходячись у квартирі потерпілої ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, повторно взяв із шкатулки в якій знаходились золоті прикраси, а саме золоту обручку, 583 проби, вагою 3,10 гр., вартість якої згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса №6897-6917 від 27.03.2018 становить 2945 грн 00 коп.

Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
Крім того, 30.01.2018 року близько о 15-00 годині ОСОБА_4 знаходячись в гостях у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , побачив золоті прикраси котрі належать потерпілій ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 впевнившись, що за ним та його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність свого діяння, діючи повторно, з корисливих мотивів знаходячись у квартирі потерпілої ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, повторно, взяв із шкатулки в якій знаходились золоті прикраси, а саме золоті сережки із вставкою із гранат, 585 проби, вагою 3,9 гр., вартість яких згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса №6897-6917 від 27.03.2018 становить 3705 грн 00 коп.

Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
Крім того, 02.02.2018 року близько о 17-00 годині ОСОБА_4 знаходячись в гостях у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , побачив золоті прикраси котрі належать потерпілій ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 впевнившись, що за ним та його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність свого діяння, діючи повторно, з корисливих мотивів знаходячись у квартирі потерпілої ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, повторно, взяв із шкатулки в якій знаходились золоті прикраси, а саме каблучку із вставкою із цирконію, 585 проби, вагою 5,43 гр., вартість якого згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса №6897-6917 від 27.03.2018 становить 5101грн 50 коп.

Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
Крім того, 16.02.2018 року близько о 17-00 годині ОСОБА_4 знаходячись в гостях у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , побачив золоті прикраси котрі належать потерпілій ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 впевнившись, що за ним та його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність свого діяння, діючи повторно, з корисливих мотивів знаходячись у квартирі потерпілої ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, повторно, взяв із шкатулки в якій знаходились золоті прикраси, а саме каблучку із вставкою гранат, 585 проби, вагою 3,6 гр., вартість якого згідно з висновком експерта Харківського ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса №6897-6917 від 27.03.2018 становить 3420 грн 00 коп.

Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєних злочинах, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень пояснив як зазначено вище, вказавши також що він тривалий час зустрічався із донькою потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 . Перебуваючи в гостях за місцем проживання ОСОБА_5 він побачив де її мати ховає шкатулку із золотими прикрасами. Потім, перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 , в час коли за ним ніхто не спостерігав він періодично викрадав золоті прикраси, які у подальшому реалізовував через ломбард. Такі дії він вчиняв через скрутне матеріальне становище. Але йому дуже соромно за вчинене та він бажає як найшвидше відшкодувати завдану шкоду потерпілій. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 скоїв злочини та кваліфікує його дії відповідно за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочину середньої тяжкості, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не офіційно але працює, має зареєстроване постійне місце проживання, де проживає разом із бабусею.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Валківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому. ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту та ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, та відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, та враховуючи усю сукупність вказаних вище обставин, відсутність тяжких наслідків від вчинених ним діянь, готовність в повній мірі нести матеріальну відповідальність, ставлення обвинуваченого до вчинених ним діянь, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також їх наслідки, враховуючи також позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст.. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 26 153 грн.

Відповідно до п. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав у повному обсязі.

Суд приходить до висновку щодо задоволення заявленого цивільного позову, оскільки заявлена сума відповідає встановленому загальному розміру завданої матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - 3 (три) місяці арешту;

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 26 153 (двадцять шість тисяч сто пятдесят три) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6897-6917 від 27.03.2018 року в розмірі 3003 (три тисячі три) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 462 від 19.03.2018 року в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1