1Справа № 335/7/16-к 1-кп/335/22/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005570 від 12.12.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, українця, одруженого та маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2002 року, за ч.2 ст.187, ч.1 ст.357, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік; вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2004 року, за ч.3 ст.186 КК України до 4 років обмеження волі. Згідно ст.75, 76 КК України звільнено від відбування з випробувальним строком 2 роки; вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2009 року, за ч.2 ст.186, ч.2 ст.121, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України приєднано до вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2004 року та призначено 8 років 3 місяці 12 днів позбавлення волі, вирок вступив в законну силу 06.09.2009 року; вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2011, за ч.2 ст.389 КК України, до 1 року обмеження волі, згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням по вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.05.2009 року та призначено 8 років 3 місяці позбавлення волі, вирок вступив в силу 21.12.2011 року, згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19.02.2015 року, керуючись ст.81 КК України умовно достроково звільнено від відбування покарання з невідбутим строком 1 рік 11 місяців 5 днів, за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України), за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

12.12.2015 року об 00 год. 15 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Харчі плюс», розташованого в будинку № 2 по вулиці Лермонтова в місті Запоріжжі, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому удар кулаком правої руки в обличчя, в область носу, від якого ОСОБА_5 впав на землю, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, наніс потерпілому удар правою ногою в обличчя, чим спричинив ОСОБА_5 синці навколо обох очей, на спинці носа, крововилив на білкових оболонках обох очей, які згідно висновку судово-медичної експертизи № - 5099 від 21.12.2015 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав та пояснив, що дійсно у вказаний час він прийшов забирати свою дружину з продуктового магазину де вона працювала та коли вони виходили з магазину у нього сталася словесна перепалка з ОСОБА_5 в ході якої він вдарив його кулаком правої руки в обличчя, в область носу, від якого той впав на землю, та наніс потерпілому удар правою ногою в обличчя. В скоєному розкаюється та повністю визнає свою вину.

Прокурор вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, цю позицію підтримав і обвинувачений та потерпілий.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не оспорює обставини справи, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність у суду сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вирішив у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною, тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння в скоєному, сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, а навпаки вчинив новий злочин в період строку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що являє собою істотну суспільну небезпеку, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, і тому вважає, за можливе призначити обвинуваченому покарання передбачене санкцією ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, які полягають у виконанні у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, не більш як чотири години на день. На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, при призначенні покарання суд враховує роз`яснення викладені в п.п.25, 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (далі- Постанова), згідно з якими за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. Маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК);

У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Відповідно до вимог ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, які відповідно до правил ст.71 КК України повністю приєднуються до покарання, призначеного за новим вироком.

Оскільки ОСОБА_3 , будучи засудженим 29.11.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.389 КК України, до 1 року обмеження волі, згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням по вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.05.2009 року та призначено 8 років 3 місяці 12 днів позбавлення волі, вирок вступив в силу 21.12.2011 року, будучи згідно ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 19.02.2015 року (ЄУН 317/543/15-к), умовно достроково звільненим від відбування покарання з невідбутим строком 1 рік 11 місяців 5 днів, вчинив даний злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання, суд застосовує ст. 71 КК України, та до покарання за новим вироком приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України і визначає остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КК України, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2011 року - у виді позбавлення волі строком на 1 рік 11 місяців 5 днів та, перерахувавши відповідно до п.1 ч.1 ст.72 КК України покарання у виді громадських робіт строком 160 годин на 20 днів позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік одинадцять місяців двадцять п`ять днів.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1