Справа № 524/2760/17
Провадження № 1-кп/524/56/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000693 від 21.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 року приблизно 22 год.00 хв. ОСОБА_5 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи за адресою: Полтавська область м.Кременчук, проспект Лесі Українки, 6.28 ,біля входу в колишнє відділення поліції МВС Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, побачив потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, в якого він шляхом вільного доступу, відкрито для оточуючих , з кишені останнього, викрав мобільний телефон «Nokia 2700 С-2», вартістю 260 грн., грошові кошти в сумі 700 грн., банківські картки, пенсійне посвідчення та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють , чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 960 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився зі зміненим прокурором обвинуваченням , вину у вчиненні злочину , передбаченого ст. 186 ч.1 КК України визнав повністю , від дачі показань по справі відмовився, підтримав раніше надані суду показання, а саме , що 14.02.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. він йшов із ОСОБА_8 з магазину «АТБ», який розташований по проспекту Лесі Українки м. Кременчука . Біля зупинки «Аврора`м. Кременчука почалася сутичка з невідомими хлопцями,потім ОСОБА_9 відійшов у туалет. Він почекав ОСОБА_8 приблизно 5 хвилин , але так як його не було він пішов його шукати . Побачив потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на землі, біля входу в колишнє відділення поліції МВС Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. Він підійшов до останнього і почав нишпорити у нього в кишенях та витягнув мобільний телефон, гроші, банківські картки, пенсійне посвідчення, посвідчення водія. Де в цей час перебував ОСОБА_9 йому невідомо .Приблизно через 5 хвилин він зустрів ОСОБА_10 та свого знайомого ОСОБА_11 , якому він віддав мобільний телефон. ОСОБА_11 запитував у нього звідки у нього мобільний телефон і він йому відповів, що біля входу в колишнє відділення поліції МВС Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області знаходився п`яний чоловік, біля якого лежав мобільний телефон. Ніяких ударів та іншого фізичного насильства він потерпілому ОСОБА_6 не завдавав. Потерпілий був у свідомості, коли він викрадав його речі і прижимав руку до кишені , і щось казав йому, але він не розумів , що каже потерпілий . Також він у потерпілого запитував пін-код від карток, на що потерпілий щось незрозуміле побормотав йому. Матеріальну та моральну шкоду він відшкодував потерпілому у повному обсязі, про що є розписка . У скоєному щиро кається, неодноразово просив вибачення у потерпілого , просить суворого його не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина у скоєному кримінальноум правопорушенні підтверджується:
-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що 14.02.2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. в нього закінчились цигарки і він пішов до магазину , щоб їх придбати . На вулиці зустрів знайомих свого сина і почав з ними спілкуватись. Потім підійшли невідомі хлопці приблизно 6 чоловіків і почали просити у нього цигарки і між ними виник конфлікт з невідомих йому причин, а саме знайомого його сина на ім`я ОСОБА_12 почали бити. На початку конфлікту він повернувся і пішов до колишнього опорного пункту поліції. Підходивши до дверей його потягнув за куртку обвинувачений ОСОБА_8 і сказав «що прийшов скаржитись»,він розвернувся і йому був нанесений удар в обличчя від якого він втратив свідомість і впав на бетонну підлогу , та його почали бити ногами. Йому було нанесено приблизно до 10 ударів.Хто йому наносив удари по тулубу він не бачив . Коли він прийшов у свідомість у нього хтось нишпорив по кишеням, він притискав руку до кишені, але не дивлячись на це , ОСОБА_5 із кишені викрав мобільний телефон, 700 грн. та банківські картки, пенсійне посвідчення, посвідчення водія, останні для нього матеріальної цінності не представляють , а він продовжував лежати на землі , так як боявся щоб його не продовжили бити . ОСОБА_5 у нього запитував пін-код від банківських карток, але він сказав йому неправильний пін-код. ОСОБА_5 взагалі йому не наносив будь-яких ударів. Знайомі його сина знайшли його, завели його додому, викликали швидку допомогу. Він на пропозицію лікарів швидкої медичної допомоги відмовився їхати до лікарні , але наступного дня він поїхав до лікарні, його оглянули та встановили тілесні ушкодження, як перелом ребра, перелом щелепи і тріщина суглобу, у зв,язку з чим він написав заяву у поліцію. Йому слідчим були повернуті викрадені речі , а саме мобільний телефон та водійське посвідчення. Обвинувачених він впізнавав по фотокарткам ,які йому показували у поліції , це були ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . Слідчий також за його участю проводив слідчий експеримент, де були поняті , при яких він показував, як здійснювався на нього напад. Він бачив, що саме ОСОБА_9 наніс йому удар кулаком руки в обличчя , а ОСОБА_13 нишпорив у нього по кишеням. Моральну та матеріальну шкоду обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 йому повністю відшкодували , претензій до них він ніяких немає. Просить призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , яке непов,язане з позбавленням волі , на призначенні суворого покарання не наполягає.
-показаннями допитаного в якості обвинуваченого ОСОБА_8 , відносно якого провадження по справі ухвалою суду від 07.05.2018 року закрито за ст. 125 ч.2 КК України , який пояснив, що 14.02.2017 року близько 22 год. 00 хв. він з товаришами ОСОБА_5 і ОСОБА_11 вийшли з магазину «АТБ», який розташований по проспекту Лесі Українки м.Кременчука і зустріли хлопця ,з яким у них раніше був конфлікт і між ними почалася бійка. Після бійки вони пішли в сторону зупинки «Аврора`м.Кременчука і йому дуже захотілося в туалет і він відійшов. Біля опірного пункту поліції він побачив одного із чоловіків, який був при бійці, підійшов до нього і запитав «що жалітися прийшов» і наніс йому удар лівою рукою в обличчя. Потім він пішов до магазину «Оптовичок» там зустрів ОСОБА_5 , викурив пару цигарок, до них ще підійшов ОСОБА_11 , і він пішов додому, що відбувалось далі він не знає. При ньому ОСОБА_5 ніякий телефон ОСОБА_11 не передавав .
-показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив , що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є його друзями. Точної дати він не пам`ятає, у 2017 році, він гуляв з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в районі зупинки громадського транспорту «Аврора`м. Кременчука . Після того, як вони погуляли він пішов додому, а ОСОБА_8 та ОСОБА_5 залишились на зупинці громадського транспорту «Аврора» м. Кременчука , біля магазину «Ідеал» . В той день ОСОБА_5 надав йому у користування мобільний телефон для зв`язку, оскільки в нього на той час не було ніякого мобільного телефону. ОСОБА_5 сказав йому, що в нього вдома завалявся мобільний телефон і дав йому . Цим мобільним телефоном він користувався приблизно 1 тиждень. Потім він зустрівся з поліцейськими, і поліцейські йому повідомили, що мобільний телефон крадений і його необхідно повернути. Він не пам`ятає в який день йому ОСОБА_5 передав мобільний телефон чорного кольору у користування.

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив , що взимку 2017 року він знайшов водійське посвідчення біля колишнього опорного пункту поліції, в районі зупинки громадського транспорту «Аврора`м.Кременчука, за парканом. Коли почув , що ОСОБА_8 затримали працівники поліції і він знаходиться у відділенні , то пішов до поліції дізнатися, за що затримали ОСОБА_8 . Коли зайшов до відділу поліції, він побачив людину, водійське посвідчення якого він знайшов . Це був ОСОБА_6 . Водійське посвідчення у нього вилучили працівники поліції , і його запросили бути свідком. Приміщення де він працює знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що минулою весною, у березні 2017 року його запросили у відділ поліції у якості понятого. В поліції був, якийсь дідусь, котрий впізнавав на фото чоловіка, який його пограбував. Також дідусь показував біля міського моргу, як йому обвинувачений ОСОБА_8 наносив удари та він був присутнім у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , який показував як бив потерпілого . При слідчому експерименті приймав участь у якості другого понятого якийсь чоловік. Також біля моргу, при проведенні слідчого експерименту був присутній експерт. Всі слідчі дії за його участю в якості понятого відбувалися в різні дні.

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив , що його запросили в якості понятого до віділу поліції, для проведення слідчої дії , пред,явленні для впізнання потерпілому обвинуваченого ОСОБА_8 , якого він впізнав по бороді , та розповів , що саме ОСОБА_8 йому наніс удар кулаком руки в обличчя. Потерпілому для впізнання надавалось 4 фотокартки , а він вибрав одну і вказав на людину , яка його побила . Також при ньому потерпілому пред,являли для впізання обвинуваченого ОСОБА_5 , якого потерпілий впізнав по висипанню на обличчі, що саме він заволодів його особистим майном .

-показаннями експерта ОСОБА_17 , який у судовому засіданні пояснив, що підтримує повністю висновок,який він надавав відносно потерпілого ОСОБА_7 . При огляді потерпілого ОСОБА_7 у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ зі струсом головного мозку, синцями на нижній повіці лівого ока з переходом на вилечну ділянку, в лівій надбрівній ділянці, на верхній та нижній правого ока, поверхневою раною слизової оболонки верхньої губи (наслідком загоєння якої явився рубець), травматичної екстракції 1-го зуба нижньої щелепи справа, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець на лівій передньо-бокової поверхні грудної клітини, який по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли бути утриманні внаслідок нанесення ударів як руками так і ногами взутими у взуття, як однією людиною так і більше. По характеру і механізму ушкоджень дані тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння з положення стоячи.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному злочині підтверджується матеріалами кримінального провадження , дослідженого у судовому засіданні , а саме :

-протоколом огляду місця події від 21.02.2017 року із якого убачається, що місцем огляду є ділянка місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 , на якій обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було вчинено злочини відносно потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 76-77)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2017 року із якого убачається, що потерпілий ОСОБА_7 по виразу обличчя, очах, носу, на обличчі є висипання червоного кольору на фото № 3 впізнав особу, яка здійснювала на нього напад. На фото № 3 зображений ОСОБА_5 (а.с. 78-79).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2017 року із якого убачається, що потерпілий ОСОБА_7 по зачісці , по виразу обличчя, щетині на обличчі, овалу обличчя, очах, на фото № 2 впізнав особу, яка нанесла йому удар в обличчя. На фото № 2 зображений ОСОБА_8 (а.с. 80-81)

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.02.2017 року із якого убачається, що 14.02.2017 року близько 22 год. в районній буд. № 18 по проспекту Лесі Українки м. Кременчука , декілька невідомих чоловіків, відкрито із застосуванням насильства, заволоділи його мобільним телефоном «Nokia 2700», грошима в сумі 700 грн., банківськими картками, водійським посвідченням, пенсійним посвідченням. (а.с. 82)

-висновком експерта № 161 від 30.03.2017 року, із якого убачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи у ОСОБА_18 виявлені наступні тілесні ушкодження: у вигляді ЗЧМТ зі струсом головного мозку, синцями на нижній повіці лівого ока з переходом на вилечну ділянку, в лівій надбрівній ділянці, на верхній та нижній правого ока, поверхневою раною слизової оболонки верхньої губи (наслідком загоєння якої явився рубець), травматичної екстракції 1-го зуба нижньої щелепи справа, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець на лівій передньо-бокової поверхні грудної клітини, який по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Всі виявленні тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути долоні стиснуті у кулак, або інші предмети з подібними характеристиками, про що свідчать характер, морфологічні особливості та параметри виявлених тілесних ушкоджень. По давності всі виявлені тілесні ушкодження не протирічать вказаному строку, про що свідчать дані представленої медичної документації, колір синців та ступінь загоєння ран. Виявлені тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині (з висоти власного зросту, з положення стоячи на ногах), як з наданим тілу прискоренням, так і без такого, з подальшим ударом об тверду поверхню. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_18 будь, яких тілесних ушкоджень які б могли утворитися при самозахисті не виявлено. (а.с. 83-84)

-заявою свідка ОСОБА_11 , який добровільно видав мобільний телефон марки «Nokia 2700», чорного кольору, без сім-карти, який йому надав ОСОБА_5 для користування. (а.с. 86)

-протоколом огляду місця події від 21.02.2017 року із якого убачається, що місцем огляду є ділянка місцевості, що розташована за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, проспект Лесі Українки, 21, відділення поліції «Молодіжне», де у службовому кабінеті № 4 свідок ОСОБА_11 добровільно видав мобільний телефон марки «Nokia 2700-C-2», в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , без сім-картки. Як пояснив ОСОБА_11 вказаний мобільний телефон, йому дав ОСОБА_5 (а.с. 87-88)

-протоколом пред`явлення особи, для впізнання за фотознімками від 21.02.2017 року із якого убачається, що свідок ОСОБА_11 за загальними виразом обличчя, розміром вух, носа, розрізом очей, довжиною волосся впізнає на фото № 3 ОСОБА_5 , який 15.02.2017 року в нічний час давав йому мобільний телефон «Nokia 2700». На фото № 3 зображений ОСОБА_5 (а.с. 89-90).

-протоколом пред`явлення особи, для впізнання за фотознімками від 21.02.2017 року із якого убачається, що свідок ОСОБА_11 за загальним рисами обличчя, тілобудовою, виразом очей, зачіскою, формою носа, впізнає на фото № 2 свого знайомого на ім`я ОСОБА_19 , який приймав участь у бійці в районі зупинки громадського транспорту «Аврора». На фото № 2 зображений ОСОБА_8 (а.с. 91-92).

-заявою ОСОБА_14 , який добровільно видав працівникам поліції водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 (а.с. 93).

-протоколом огляду місця події від 21.02.2017 року із якого убачається, що місцем огляду є приміщення службового кабінету № 10 Кременчуцького відділу поліції ГУНП , де особа на ім`я ОСОБА_14 добровільно видає водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 94-95)

Вищевказані докази , які були досліджені у судовому засіданні суд вважає відповідно до вимог ст..86 КПК України допустимими , оскільки вони не були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами. Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року).

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії по факту відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_7 за ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на час досудового розслідування і судового розгляду справи офіційно не працевлаштований, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_7 , який на суворому покаранні не наполягає, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілому , раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі , але не на максимальний строк, так як обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався , повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому , потерпілий на призначенні суворого покарання не наполягає. Суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік. Також суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Суд вважає , що підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу не вбачається , так як відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами , зазначено , що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено у судовому засіданні обвинувачений офіційно не працює , доходів не має .
Цивільний позов по справі не заявлений.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Nokia 2700-C-2» IMEI НОМЕР_3 , водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року, видане Кременчуцьким ВРЕР на ім`я ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 відповідно до ст. 100 КПК України залишити йому за належністю.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі мобільний телефон марки «Nokia 2700-C-2» IMEI НОМЕР_3 , водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року, видане Кременчуцьким ВРЕР на ім`я ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 відповідно до ст. 100 КПК України залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1