У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.08.2018 Справа №607/15801/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, студента другого курсу Підволочиського професійного ліцею, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Начальник відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 18 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_6 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили відносно задоволення клопотання, проте просили змінити час заборони залишати житло з 08 год. по 17 год., оскільки неповнолітній ОСОБА_4 навчається у іншому населеному пункті, у зв`язку з чим залежить від графіку перевізника при поверненні з навчального закладу.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП у Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098 від 18 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Проведеним розслідуванням встановлено, що 18 квітня 2018 року, близько 18:00 год., ОСОБА_4 , 2001 р.н., мешканець с.Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, знаходячись на березі річки Збруч, що в с.Рожиськ Підволочиського району Тернопільської області, вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом щодо малолітнього ОСОБА_7 , 2010 р.н., жителя с.Рожиськ Підволочиського району Тернопільської області, шляхом введення свого статевого органа в анальний отвір ОСОБА_7
18 квітня 2018 року за фактом насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, щодо малолітньої особи внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000098 за ознаками ч.3 ст.153 КК України.
19 квітня 2018 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Іванівка Підволочиського р-ну, Тернопільської області затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 квітня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з незакінченою середньою освітою, студенту 2-го курсу Підволочиського професійного ліцею, не депутату, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України - тобто у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприроднім способом щодо малолітньої особи.
Так, 18 квітня 2018 року, близько 18.00 год., ОСОБА_4 , перебував на риболовлі на березі річки Збруч, в с.Рожиськ, Підволочиського району Тернопільської області. В той час, біля нього знаходився його малолітній знайомий ОСОБА_7 , 2010 р.н., мешканецьвищевказаного села. В якийсь момент, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпочався словесний конфлікт, у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 заважав ловити йому рибу, в ході якого, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, щодо малолітнього ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, 18 квітня 2018 року, близько 18:15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на березі річки Збруч, в с.Рожиськ, Підволочиського району Тернопільської області, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, використовуючи безпорадний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який внаслідок малолітства не міг усвідомлювати сутність та значення вчинюваних щодо нього дій, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним шляхом, застосовуючи насильство до малолітнього ОСОБА_8 , що виразилося у стисненні його рук, щоби він не зміг рухатися та втекти, зняв з ОСОБА_9 та з себе білизну та вступив з ним у статеві відносини неприроднім способом, а саме анально-генітальним шляхом.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України - насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене щодо малолітньої особи.
8 травня 2018 року проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні № 0000098 доручено групі слідчих старшим якої визначено старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 .
20 червня 2018 року слідчим суддею Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_11 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено йому залишати місце його постійного проживання, що в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, на час досудового розслідування та судового розгляду в період доби з 15.00 год. по 08.00 год.
Крім цього, відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України на підозрюваного покладено такі обов`язки: 1) прибути до кабінету слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області на кожну вимогу, для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, а також на першу вимогу прокурора чи суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 задля забезпечення від незаконного на них впливу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами свідка ОСОБА_13 , яка вказала, що зі слів сина ОСОБА_7 їй стало відомо про вчинення відносно нього насильницьких дій громадянином ОСОБА_4 ; показами свідка ОСОБА_12 , який вказав, що зі слів брата ОСОБА_8 йому стало відомо про вчинення відносно нього насильницьких дій громадянином ОСОБА_4 , також свідок вказав що бачив на сідницях свого брата кров; показами та слідчим експериментом із потерпілим ОСОБА_7 , який вказав що насильницькі дії відносно нього були вчинені ОСОБА_4 ; висновком експерта № 89 від 21.05.2018,згідно якого на мазках-відбитках та тампоні змиву зі статевого члена ОСОБА_4 знайдено епітеліальні клітини, статеву та регіональну належність, яких встановити не вдалося, однак визначено антигени В і Н системи АВО. Даний антиген не властивий за рахунок виділень ОСОБА_4 та отже походити від ОСОБА_7 ; висновком експерта № 88 від 15.05.2018, згідно якого в мазках та тампоні змиву з прямої кишки ОСОБА_7 знайдено клітини прямокишечного епітелію особи чоловічої генетичної статі, які можуть походити від самого ОСОБА_7 . Крові та сперматозоїдів в цих об`єктах не виявлено; висновком експерта № 90 від 23.05.2018,згідно якого в речовині бурого кольору, розташованій на штанах ОСОБА_7 знайдено кров та епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося. Сперматозоїдів не знайдено. При серологічному дослідженні виявлено антигени В і Н системи АВО. Отже не виключається походження виявлених слідів від ОСОБА_7 . Домішки крові та клітин ОСОБА_4 допускаються; висновком експерта № 91 від 21.05.2018, згідно якого при експертизі накладань біоматеріалу на ластовиці трусів, які належать ОСОБА_4 , знайдено сперматозоїди, епітеліальні клітини, статеву та регіональну належність яких встановити не вдалося через щільні неусувні накладання мікробів у препаратах. Серологічним дослідженням визначено антигени В і Н системи АВО. Крові в об`єктах не виявлено. Не виключається походження виявлених на трусах слідів за рахунок змішування власних виділень самого ОСОБА_4 та клітин у тому числі й прямокишечного епітелію ОСОБА_7 .
Таким чином, проведеними імунологічними та цитологічними дослідженнями біологічних слідів сформований висновок про групову, статеву належність об`єкта.
На даний час експертними установами проводиться судово-медична молекулярно-генетична експертиза (ДНК-аналіз) речових -доказів, яка досліджує ті ж об`єкти що і судово-медична експертиза об`єктів біологічного походження, однак методи їх дослідження відрізняються.
Експертні дослідження з використанням методів молекулярно-генетичної індивідуалізації людини проводять з метою визначення індивідуальних ознак біологічних об`єктів на рівні геномної ДНК та встановлення певних фактів, які можуть мати доказове значення у справі (ідентифікація особистості ). По суті, молекулярно-генетична ідентифікація людини, в основі якої - ДНК-аналіз вказує на: присутність ДНК несе повну інформацію про генотип (особистість) в усіх клітинах людини; виявлення ДНК забезпечує вірогідність інформації у слідах біологічного походження (зокрема, на речових доказах) які ефективно, з точністю до 99.9% дозволяють здійснити ідентифікацію особи.
Молекулярно-генетична експертиза - це практично завжди ідентифікаційна експертиза.
Враховуючи викладене виникла необхідність у призначенні та проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 , в своїх показаннях зазначив, що вину свою у скоєнні даного кримінального правопорушення, а саме: щодо насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, використовуючи безпорадний стан малолітнього ОСОБА_7 визнає, однак будь-які пояснення з даного приводу надавати відмовився.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_4 , в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.
Строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000098 продовжено до п`яти місяців, тобто до 19 вересня 2018 року, однак у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування а саме: призначити та провести судову молекулярно-генетичну експертизу; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вказані висновки мають вагоме значення, щодо доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.
Провести вказані слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк не представилось можливим у зв`язку з тривалим проведенням судово-медичних експертиз.
Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.
Провести вказані слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк не представилось можливим, а тому є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 до 60 діб.
Метою продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , згідно з вимогами пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги вище вказане те, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а тому є всі підстави вважати, що він, знаючи про можливість позбавлення його волі на строк до 15 років, може переховуватися від органів досудового розслідування.
Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати, схиляючи до дачі неправдивих показань, на потерпілого, який під тиском підозрюваного може дати неправдиві показання на його користь.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 знайомий із свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а тому він може незаконно впливати на даних осіб, чим може схилити потерпілого до зміни показів.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.
У зв`язку з наведеним вказані обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не буде з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні за № 0000098, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виправдовують домашній арешт підозрюваного ОСОБА_4 , підтверджують наявність зазначених ризиків та продовжують існувати, а ризики не зменшилися.
Таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме запобігти: можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які останньому добре відомі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На підставі наведеного, прокурор просить клопотання задовольнити.
Аналізуючи матеріали клопотання, відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 закінчується, наявності ризиків, які були встановленні при застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та продовжують існувати в подальшому, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 17 години по 08 годину.

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: заборонити залишати житло за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 17 години по 08 годину; прибувати за викликом слідчого/прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (проживання); утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.
Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 18 вересня 2018 року.

Виконання ухвали покласти на старшого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000098 від 18 квітня 2018 року, а контроль за виконанням на начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1