Справа № 466/3205/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11 » жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004073 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 червня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004073 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

19 червня 2018 року від представника потерпілого ОСОБА_8 поступило клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві, мотивуючи це тим, що при скеруванні його до суду прокурором не було виконано вимоги ухвал суду першої та апеляційної інстанції, якими обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні вже чотири рази повертався прокурору.

Органом досудового розслідування, слідчим та процесуальним прокурором вищевказані недоліки не усунені, не проведено об`єктивне досудове розслідування за заявами потерпілого ОСОБА_6 від 12 листопада 2016 року, від 30 листопада 2016 року, 19 грудня 2016 року, 22 травня 2017 року, 02 листопада 2017 року, 13 березня 2018 року та іншими заявами, не прийняті жодні процесуальні рішення, згідно з вимог ч. 3, ч. 4 ст. 110 КПК України, ч. 2 ст. 283 КПК України, не виконані ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року, ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2017 року, ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року, ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2016 року, ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2017 року, ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2017 року, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2017 року, ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2018 року, копії яких додані до матеріалів справи потерпілим.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи (кримінального провадження) обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено не в повному обсязі та не визначено мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а деякі встановлені факти є не конкретними і суперечать іншим зібраним доказам та не зазначенні в обвинувальному акті.

Прокурором не усунуті недоліки, зазначені в ухвалах суду від 23 червня 2017 року, від 15 вересня 2017 року, від 26 грудня 2017 року та від 02 квітня 2018 року що набрали законної сили, а відтак є обов`язковими до виконання. Зокрема:

- неповністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення щодо повного дослідження обставин смерті потерпілого, з`ясування кола осіб, причетних до кримінального провадження;

- не зазначено обставин, за яких потерпілому було нанесено кілька тяжких тілесних ушкоджень про які зазначено в описовій частині обвинувального акту і хто їх вчиняв;

- не встановлено обставин нанесення потерпілому кількох тілесних ушкоджень, як відображено у висновках судово-медичної експертизи № 937/216 від 12.12.2016 року та визнано апеляційним судом від 27.07.2017 року;

- не з`ясовано коло осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, що стверджується відсутністю відповідних процесуальних рішень в реєстрі матеріалів досудового розслідування;

- складання обвинувального акту слідчим та затвердження його прокурором від 07.06.2018 року, здійснено після завершення досудового розслідування та без продовження строків такого. Разом з тим, за змістом повноважень прокурора, визначених ст. 36 КПК України він має право затверджувати обвинувальний акт виключно під час досудового розслідування та у межах його строків;

- як вбачається із змісту обвинувального акту, що поступив до Шевченківського районного суду м. Львова 07 червня 2018 року, такий по своїй суті не відрізняється від тексту обвинувальних актів, що повертались ухвалами суду від 23 червня 2017 року, 15 вересня 2017 року, 08 грудня 2017 року;

- органом досудового розслідування не зазначено обставин, за яких потерпілому було нанесено кілька тяжких тілесних ушкоджень, про які зазначено у описовій частині обвинувального акту;

- між тим у самому формулюванні обвинувачення орган досудового розслідування зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 наніс кілька тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, але це не відповідає висунутій підозрі від 05 травня 2017 року.

Так, згідно з висновків експертів Комунального Закладу Львівської обласної ради Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_10 №48/2017ц від 03.03.2017 року ( а/с 150-151), Комунального Закладу Львівської обласної ради Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_11 №1567/2016ім від 24.11.2016 року (а/с 122-125), Комунального Закладу Львівської обласної ради Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_11 №1566/2016ім від 25.11.2016 року (а/с 147-150), Комунального Закладу Львівської обласної ради Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_12 №1563/2016ім від 30.11.2016 року (а/с 130-134) на постелі, на табуретці, на палці з квартири АДРЕСА_1 та на одязі ОСОБА_13 є численні сліди крові, які належать саме вбитому ОСОБА_13 .

З показів обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з протоколів їх допитів вбачається, що після удару ОСОБА_5 на обличчі ОСОБА_13 не було крові чи слідів побиття, які були разом у момент нанесення удару (ів) ОСОБА_13 .

З вищевказаних матеріалів випливає співучасть у вбивстві гр. ОСОБА_13 інших учасників злочину гр. ОСОБА_14 і гр. ОСОБА_15 на АДРЕСА_2 чи в квартирі АДРЕСА_1 . Так як настання смерті гр. ОСОБА_13 охоплювалось умислом як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_14 , і ОСОБА_15 , оскільки, якби не охоплювалось їхнім умислом, вони би прийняли міри для припинення нанесення тілесних ушкоджень та виклику швидкої допомоги для надання медичної допомоги за результатами нанесених тілесних пошкоджень.

Вважає, що такі дії винних осіб слід кваліфікувати за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб і аж ніяк за ч.2 ст.121 КК України, заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, як це кваліфікує прокурор в обвинувальному акті.

Частиною обвинувального акту є реєстр досудового розслідування, зокрема його складова - Том №2 ( а с 1-406), де зазначенні ( зберігаються) заяви, клопотання скарги потерпілого гр. ОСОБА_6 з № 1 - 13 ( а/с 1- 45), № 20-25 (а/с 55-72), № 1- 12 ( а/с 74- 86), № 26с (а/с 89-90). 27с ( а/с 100-101), 29с (а/с 113-114), 31с - 34с, 35с, 36с (а/с 119 - 140), № 9-19 ( ас 231-260), № 21 - 27 ( а/с 265 - 296 ), № 28 - 51 (а/с 335-406) про вчинення необхідних, невідкладних слідчих дій, скарги на дії, бездіяльність слідчих, але більшість таких заяв та клопотань були залишені без задоволення. В таких випадках потерпілий ОСОБА_6 звертався до суду з скаргами. За результатами розгляду таких скарг виносились судові рішення в його користь. Такими судовими рішеннями є ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2016 року (по справі №462/6823/16-к), ухвала Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2017 року (по справі № 461/7932/16-к), ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 17.11.2017 року (по справі № 466/8466/17-к), які долучені до матеріалів кримінального провадження. Однак, прокурор не виконав судові рішення за скаргами потерпілого ОСОБА_6 щодо розгляду заяв про злочини ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 і ОСОБА_15 в межах кримінального провадження №0004073, що мають суттєве значення для вирішення питання по суті і є підставою повернути обвинувальний акт прокурору на доопрацювання.

07 травня 2018 року постановлена ухвала слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_17 , якою частково задоволено скаргу потерпілого ОСОБА_6 та скасовано постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_18 від 30.11.2017 року про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000082, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Матеріали кримінального провадження направлено для продовження досудового розслідування та вирішення питання підслідності такого.

Фактично на даний час є два провадження за вчинення одного і того ж кримінального правопорушення, але це є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду на підставі поданого до Шевченківського районного суду м. Львова останнього обвинувального акту від 07.06.2018 року.

30 листопада 2017 року старшим слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_18 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000082 від 20.11.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

07 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова дана постанова слідчого скасована, а матеріали кримінального провадження направлено для продовження досудового розслідування та вирішення питання підслідності такого.

05 червня 2018 року та 07 червня 2018 року потерпілим ОСОБА_6 , представником потерпілого ОСОБА_8 заявлені клопотання до процесуального прокурора ОСОБА_3 про об`єднання цих кримінальних проваджень, але прокурором відповідних процесуальних рішень не прийнято.

Таким чином, потерпілий гр. ОСОБА_6 вважає, що без усунення виявлених та зазначених недоліків, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, оскільки обвинувачених в цій справі повинно бути, як мінімум троє осіб, а не один, а решта двоє свідками, оскільки при такому не професійному розслідуванні цієї справи, винні уникнуть відповідальності, а суд у такій ситуації не зможе об`єктивно розглянути цю справу та притягнути до відповідальності усіх осіб причетних до вбивства гр. ОСОБА_13 .

Таким чином, поданий до судового розгляду обвинувальний акт від 07 червня 2018 року є необгрунтованим, оскільки не містить усі фактичні обставини кримінального правопорушення, згідно з вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

15 червня 2018 року захисник ОСОБА_4 подала до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000046073 від 12.11.2016 року стосовно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, затверджений 07.06.2018 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Згідно з вказаного обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вважає, що обвинувальний акт від 07.06.2018 року не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України.

Прокурором не виконані ухвали Шевченківського районного суду від 23 червня 2017 року, 15 вересня 2017 року, 26 грудня 2017 року, 02 квітня 2018 року про повернення обвинувального акту прокурору, які ухвалами Апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2017 року, 24 листопада 2017 року, 06 лютого 2017 року і 24 травня 2018 року залишені без змін та набрали законної сили. Зокрема, не усунуті порушення, зазначені цими ухвалами щодо повного дослідження обставин смерті потерпілого, з`ясування кола осіб, причетних до даного кримінального правопорушення. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування єдиною дією, виконаною органом досудового розслідування - зазначено, що потерпілій ОСОБА_7 08.12.2017 року повідомлено про завершення досудового слідства та надано доступ до матеріалів.

Вказані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій залишені без виконання, так як в обвинувальному акті від 07.06.2018 року та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні процесуальні рішення.

Обвинувальний акт, складений слідчим та затверджений прокурором 07 червня 2018 року, здійснено після завершення досудового розслідування та без продовження строків такого, що в свою чергу суперечить ст.36 КПК України, згідно з якою прокурор має право затверджувати обвинувальний акт під час досудового розслідування та у межах його строків.

Вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000046073 від 12.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України від 07.06.2018 р. слід повернути прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявлених клопотань суд приходить до висновку, що такі підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був повернутий прокурору ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Ухвала суду першої інстанції була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2017 року.

Вдруге обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КПК України поступив до суду 16 серпня 2017 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2017 року вказаний обвинувальний акт було повторно повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Як в ухвалі суду першої інстанції, так і в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року зазначено, що без усунення порушень, викладених в ухвалі суду стосовно викладу фактичних обставин правопорушення, а саме без повного дослідження обставин смерті потерпілого, з`ясування кола осіб, причетних до кримінального провадження обвинувальний акт повторно направлений до суду.

08 грудня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Львова втретє надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004073 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який ухвалою підготовчого засідання від 26 грудня 2017 року було повернуто прокуророві. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2018 року ухвалу суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004073 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України було повернуто прокурору. Підставою для цього було те, що обвинувальний акт не містив викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року було залишено без змін.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що із часу останнього повернення прокуророві обвинувального акту жодних процесуальних дій здійснено не було, тобто вказані ухвали суду як першої, так і апеляційної інстанції виконані не були .

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

При цьому обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого (підозрюваного). Недотримання цих принципів є неприпустимим.

Натомість, як вбачається з обвинувального акту при формулюванні обвинувачення прокурор не дотримався вимог ст. 291 КПК України.

Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд прийняти об`єктивне рішення по справі.

На думку суду, обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, що надійшов Шевченківського районного суду м. Львова 07 червня 2018 року, не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, що відзначалось в ухвалах про його неодноразове повернення прокуророві, які не були виконані.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та представника потерпілого ОСОБА_8 про необхідність у відповідності з вимогами п.3 ч.3 ст. 314 КПК України повернути даний обвинувального акт прокурору для приведення його у відповідність з вимогами ст. 291 КПК України, оскільки його недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження за даним обвинувальним актом до судового розгляду.

Враховуючи наведене, вимоги ст.ст. 291 , 314 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В :

клопотання задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004073 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з моменту оголошення .

Суддя ОСОБА_1