Справа № 526/1254/18
Провадження № 1-кс/526/460/2018
У Х В А Л А
іменем України

25 липня 2018 року Слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

особа, у володінні якої перебуває майно ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про арешт майна,-

встановив:

Слідчий СВ Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 23.07.2018 року звернувся з клопотанням про арешт майна, мотивуючи тим, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ГАЗ-САЗ 3508, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, синього кольору що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 гр. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого згідно доручення ННА 082600 від 23.01.2018 діє гр. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 )та ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), було встановлено, що номерне позначення двигуна піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом кустарного нанесення на майданчик номерного позначення « НОМЕР_3 ».

13.07.2018 року за вказаним фактом слідчим СВ Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000557 за ознаками ст. 290 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України слідчий під час проведення огляду вилучив дане майно у зв`язку з тим, що у відповідності до п.3 ч.2 ст.167 КПК України існують достатні підстави вважати, що автомобіль ГАЗ-САЗ 3508, державний номерний знак НОМЕР_1 , є предметом злочину, а також має значення для кримінального провадження та у відповідності до ч.1 ст.98 КПК України є речовими доказами.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З підстав викладеного, враховуючи те, що ГАЗ-САЗ 3508, державний номерний знак НОМЕР_1 є головним не заперечним доказам скоєного злочину, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, та в даний час вважається тимчасово вилученим майном, у слідчого виникла необхідність накласти на нього арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав письмову заяву про підтримання заявленого клопотання повністю.

Особа, у володінні якої перебуває майно ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій проти задоволення клопотання заперечував.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000557 13.07.2018 року внесено відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Зі змісту протоколу огляду місця події від 13.07.2018 року вбачається, що під час проведення огляду по вул.Героїв Майдану, 75В біля приміщення Гадяцького ТСЦ МВС України №5345, був оглянутий та вилучений автомобіль марки ГАЗ_САЗ 3508 синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки ГАЗ_САЗ 3508, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до ч. ч. 2 4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання 13 липня 2018 року виконано експертне дослідження №17/5345/9Д, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому, у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170 -173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000557 від 13.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Передати автомобіль марки ГАЗ-САЗ 3508, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ серії « НОМЕР_2 » являється ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 в та від імені якого згідно довіреності ННА 082600 від 23.01.2018 року діє ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_3 під зберігальну розписку ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1