16.08.2018
Справа №642/4289/18
Провадження № 1-кс/642/2048/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2018 р. Ленінський районний суд міста Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харків клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002488 від 07.10.2017 року, за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищезазначне клопотання.

В обґрунтування слідчий посилається на те, що СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002488 від 07.10.2017 за ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 02.10.2017 у справі №642/4837/17 (провадження № 1-кс/642/1681/17), якою зобов`язано Холодногірський ВП ГУНП в Харківській області внести відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 29.08.2017 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України.

Із заяви ОСОБА_5 від 29.08.2017 та додатків до неї вбачається, що між ним та ОСОБА_6 01.10.2010 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_6 надає в позику ОСОБА_5 13 180 доларів США, а ОСОБА_5 зобов`язується повернути позику не пізніше 01.10.2012. З метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло за договором позики, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 01.10.2010 укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_5 передає в іпотеку ОСОБА_6 свою квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.01.2016 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за вищевказаним договором позики у сумі 233 715 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 2 337 грн. 15 коп., які ОСОБА_5 на виконання рішення суду 12.02.2016 передав ОСОБА_6 у присутності нотаріуса.

Однак, у подальшому ОСОБА_6 через нотаріуса ОСОБА_7 оформила право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повністю підтвердив відомості, вказані у своїй заяві.

До матеріалів кримінального провадження долучена копія договору позики від 01.10.2010, реєстровий № 3437, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно якого остання передає ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 13 180 доларів США, а ОСОБА_5 в свою чергу, зобов`язався повернути вказані грошові кошти не пізніше 01.10.2012.

Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучені копі договору іпотеки від 01.10.2010, реєстровий № 3439, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_5 в забезпечення виконання зобов`язань по договору позики від 01.10.2010 передав в іпотеку ОСОБА_6 свою квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір підписаний сторонами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Разом з цим, у п.1 вказаного договору зазначено «З метою забезпечення виконання зобов`язань, що виникло у ІПОТЕКОДАВЦЯ за договором позики, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 01.10.2010 та посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 3437…», хоча ОСОБА_5 ніяких договорів з ОСОБА_8 не укладав.

Згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01.06.2013 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто 748 567 гривень 58 копійок, з них 620 200 - неустойку у вигляді штрафу (пені) за період прострочення ним повернення позики за договором від 01.10.2010, та судових витрат в розмірі сплаченого судового збору в сумі 3 441 грн. 00 коп.

Згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 12.01.2016 у справі № 642/3232/13-ц на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01.06.2013 про стягнення боргу за договором позики, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 01.10.2010, розмір грошових коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 зменшено, а саме вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 233 715 грн. 32 коп. за договором позики від 01.10.2018, та судового збору у розмірі 2 337 грн. 15 коп.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 20.02.2016, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримала від ОСОБА_5 на виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 12.01.2016 грошові кошти у сумі 233 715 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 2337 грн. 15 коп.

Проте, ОСОБА_6 не зважаючи на отримання від ОСОБА_5 заборгованості за договором позики від 01.10.2010, в сумі, встановленої рішенням суду як остаточної, 25.01.2017 на підставі договору іпотеки, укладеного між нею та ОСОБА_5 01.10.2010, оформила на себе право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Так, згідно інформаційної довідки з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно № 134206969 від 14.08.2018, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на підставі іпотечного договору (реєстровий № 3439), виданого 01.10.2010.

Такі дії ОСОБА_6 , на думку органа досудового розслідування свідчать про наявність в нею наміру незаконно, всупереч встановленому законом порядку, шляхом шахрайства заволодіти квартирою за вищевказаною адресою.

В обґрунтування клопотання, орган досудового розслідування вважає, що зазначеними діями ОСОБА_6 створена злочинна схема, яка спрямована на заволодіння квартирою ОСОБА_5 шахрайським шляхом. У зв`язку з чим є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , які згідно інформації Реєстру прав власності на нерухоме майно належать ОСОБА_6 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що орган досудового розслідування вважає, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене та є предметом кримінального правопорушення а також те, що необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, та повернути право власності законним володільцям.
З огляду на викладене, для недопущення перешкоджанню встановлення істини у даному кримінальному провадженні шляхом зникнення, пошкодження, приховування, втрати або пошкодження майна, набутого у результаті вчинення злочину, яке може бути речовим доказом по кримінальному провадженню, на даний час виникла необхідність накласти арешт на вищезазначені речі, з метою заборони власнику, та особі, у якої вони були вилучені, володіти та розпоряджатись ними, будь-яким чином, у тому числі відчуджувати їх, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Крім того, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя зазначає:

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Слідчий клопотання підтримала.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 167-173, 369-372КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно інформації Реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_6 на підставі іпотечного договору (реєстровий № 3439), виданого 01.10.2010, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11