Справа № 463/3662/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/662/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ТзОВ «Делафел» на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.06.2018 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001629 від 21.06.2018 року, а саме на видаткову частину рахунку,

за участю:

прокурора Львівської МП №1 ОСОБА_7 ,

апелянта - адвокат ОСОБА_6 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.06.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 та накладено у кримінальному провадженні № 0001629 від 21.06.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України арешт на майно, а саме на видаткову частину рахунку № НОМЕР_1 (валюта українська гривня, євро, долар США), шляхом зупинення видаткових операцій по вказаному рахунку, який належить ТОВ «Делафел» () та перебуває у володінні ПАТ КБ «Глобус» (МФО 380526), що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5.
На вказану ухвалу, 16.08.2018 року, подав апеляційну скаргуадвокат ОСОБА_6 в інтересах ТзОВ «Делафел», який просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу суду першої інстанції про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Апелянт покликається, що ухвала слідчого судді першої інстанції є незаконною, прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

Зазначає, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбулося в суді першої інстанції без участі власника майна. Копію ухвали власнику майна скеровано не було. Відтак несвоєчасне отримання оскаржуваної ухвали слід розцінювати як поважну причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому просить поновити такий строк.

В обґрунтування причини пропуску строку подачі апеляційної скарги апелянт, крім вищевказаних причин, пояснює, що 27.06.2018 року, усно, від працівників банку, довідався про накладення арешту на рахунок. У зв`язку з цим до Личакіського районного суду м. Львова 02.07.2018 року було подано клопотання про скасування арешту на майно, однак рішення по цій справі було прийнято лише 03.08.2018 року, яким відмовлено в задоволені клопотання. Крім того апелянт покликається, що він був в основній щорічній відпустці в період з 31.07.2018 року по 14.08.2018 року і вийшовши 15.08.2018 року на роботу підготовив апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 25.06.2018 року.

Свої вимоги вмотивовує тим, що в ухвалі не наведено жодного факту, який би вказував на наявність обґрунтованої підозри, а також на те, що в разі повідомлення власників майна про намір накласти арешт на майно, вони можуть його сховати, знищити чи пошкодити, не враховано фізичну неможливість вчинення таких дій щодо розрахункового рахунку.

Апелянт наголошує, що арешт накладено на видаткову частину рахунків ТзОВ «Делафел» абсолютно невмотивовано. Не має доказів про вчинення кримінального правопорушення ТзОВ «Делафел» , яке не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному проваджені. Дане товариство дотримується чинних вимог законодавства. Жодна службова особа не являється підозрюваною, обвинуваченою та не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого чи неосудної особи, нікому не повідомлено про підозру. ТзОВ «Делафел» є імпортером, основним видом діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля. Станом на 26.06.2018 року ТзОВ «Делафел» податкового боргу не має. Арешт, накладений на рахунки, паралізував нормальну діяльність юридичної особи, відтак тягне за собою збитки у господарській діяльності та фактично позбавляє можливості товариство здійснювати господарську діяльність в нормальному режимі, тобто своєчасно виплачувати заробітну плату найманим працівникам, перераховувати до відповідних бюджетів податки та збори, розраховуватися зі своїми контрагентами за чинними грошовими зобов`язаннями, що як наслідок призведе до застосування штрафних господарських санкцій по відношенню до ТзОВ «Делафел», як з боку контрагентів так і з боку держави.

Заслухавши доповідь судді, міркування апелянта адвоката ОСОБА_6 , про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, думку прокурора у кримінальному проваджені, який просив, строк на апеляційне оскарження не поновлювати, апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні з наступних причин.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується забезпечення права на оскарження судових рішень.
Згідно п.9 ч.1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на рахунки ТзОВ «Делафел» відбулося 25.06.2018 року без участі представника ТзОВ «Делафел» та було задоволене.

Копія ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.06.2018 року товариству не скеровувалася. Однак в апеляційній скарзі також не зазначено коли про існування ухвали слідчого судді стало відомо ТзОВ «Делафел» або коли вони отримали відповідну копію рішення.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що 26 липня 2018 року матеріали кримінального провадження скеровано слідчому управлінню фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області. Тобто станом на 26.07.2018 року вже було про існування ухвали слідчого судді від 25.06.2018 року, однак апеляційну скаргу було подано тільки 16.08.2018 року без будь-яких обґрунтованих пояснень.

Однак в своїх поясненнях адвокат ОСОБА_6 зазначає, що про накладення арешту на рахунок довідався 27.06.2018 року і вже 02.07.2018 року до суду було подано клопотання про скасування накладеного арешту на майно.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строку, а саме про те, що вони не знали про існування рішення та не отримали вчасно копію ухвали слідчого судді від 25.06.2018 року, оскільки саме ним в інтересах довірителя 02.07.2018 року до суду першої інстанції було подано клопотання про скасування арешту на майно. Тобто про існування ухвали слідчого судді їм було відомо, та відповідно до початку періоду відпусток, копію оскаржуваного рішення в суді першої інстанції мали можливість отримати, звернувшись з відповідною заявою, однак цього зроблено не було, оскільки в справі відсутні відповідні відмітки.

Керуючись ст.ст. 309, 392, 395, 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Відмовити адвокату ОСОБА_6 , в інтересах ТзОВ «Делафел» в поновлені строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2018 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001629 від 21.06.2018 року, а саме на видаткову частину рахунку,

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ТзОВ «Делафел» з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2018 року закрити.

Апеляційну скаргу повернути адвокату ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: