Справа № 185/1158/13- к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Обора З.Б.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурора - Моренко А.О.

представника потерпілого - ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000010 та угоду про примирення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Рішення про призначення підготовчого судового засідання ухвалено 01 лютого 2013 року.

Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що Обвинувачений ОСОБА_3, засуджений 04.12.09 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, згідно ст.70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, і маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на стан виправлення не став і знову, повторно вчинив аналогічний злочин проти власності.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

01 лютого 2013 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов складений 31 січня 2013 року слідчим СВ ЛВ на ст. Павлоград УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_4 та затверджений цього ж дня прокурором Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України з угодою про примирення, укладеною 30 січня 2013 року між представником потерпілого ВСП «Служба вагонного господарства» ДП Придніпровська залізниця та підозрюваним ОСОБА_3.

Суд перевіряючи угоду на відповідність Закону приходить до висновку про не можливість затвердження угоди про примирення з наступних мотивів:

Угода про примирення не відповідає вимогам ст. ст. 469, 471, 474 КПК України, зокрема :

- не співпадають істотні для відповідного кримінального провадження обставини, так у обвинувальному акті зазначено, що кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив 11 жовтня 2012 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, в угоді про примирення зміст підозри полягає у наступному кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинено 05 листопада 2012 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, далі за текстом угоди про примирення 05 листопада 2012 року приблизно о 16 годині 45 хвилин;

- в угоді про примирення зазначається розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не повязаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобовязані вчинити на користь потерпілого.

Так у обвинувальному акті зазначено, що шкода завдана кримінальним правопорушенням складає 1887 грн. без урахування ПДВ, проте в угоді про примирення про це не зазначено;

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Умовами, за наявності яких може бути укладено угоду про примирення є такими:

Кримінальне правопорушення стосується тільки приватних ( особистих або майнових) інтересів конкретної фізичної особи або приватного інтересу юридичної особи (яка не є державним чи комунальним підприємством, установою).

Проте у даному випадку шкода кримінальним правопорушенням завдана ВСП «Служба вагонного господарства» Державного Підприємства Придніпровська залізниця;

Кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, або до справ приватного обвинувачення. Вчинення злочину вперше полягає в тому, що раніше вчинений злочин втратив правове значення, тобто судимість особи погашена, відповідно до ст. 89 КК України. Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 засуджений 04.12.2009 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України згідно ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 23.03.2012 року постановою Синельніковського міського суду Дніпропетровської області умовно достроково на невідбутий строк 7 місяців 8 днів і має незаняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобовязаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Внаслідок чого угода про примирення не може бути затверджена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 474 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення укладену 30 січня 2013 року між представником потерпілого ВСП «Служба вагонного господарства» ДП Придніпровська залізниця та підозрюваним ОСОБА_3 в рамках кримінального провадженням відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5