ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 326/1473/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/106/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ПСП «Кузьмич» адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ПСП «Кузьмич» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 2 жовтня 2018 року про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 від 1 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий у кримінальному провадженні № 0000550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480 реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_8 , та автомобіль ГАЗ-3309, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на праві власності ПСП «Кузьмич».
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що при проведенні досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ПСП «Кузьмич» 7 450 600 гривень за договорами позики та судові витрати.
24 вересня 2018 року ОСОБА_9 подав заяву про забезпечення збереження врожаю соняшнику 2018 року, що належить приватному сільськогосподарському підприємству «Кузьмич», що знаходиться на орендованих ПСП «Кузьмич» земельних ділянках, розташованих на території Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області.
24 вересня 2018 року Приморським судом Запорізької області заява ОСОБА_9 про забезпечення позову задоволена та ухвалено забезпечити збереження врожаю соняшнику 2018 року, що належить приватному сільськогосподарському підприємству «Кузьмич» та знаходиться на орендованих ПСП «Кузьмич» земельних ділянках, розташованих на території Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області, в межах суми 1310604 грн. 8 коп., шляхом надання дозволу Приморському районному відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області з 24 вересня 2018 року на вжиття відповідних заходів, направлених на збирання, транспортування, охорону, опис, передачу на відповідальне зберігання третім особам, з правом укладання відповідних договорів на збирання, транспортування, охорону, відповідальне зберігання зібраного врожаю соняшнику 2018 року.
25 вересня 2018 року державним виконавцем Приморського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_10 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 24.09.2018 та накладений арешт на заборону відчуження сільськогосподарської продукції соняшнику врожаю 2018 року, зібраного з орендованого приватним сільськогосподарським підприємством, що знаходиться на орендованих ПСП «Кузьмич» земельних ділянках, розташованих на території Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області.
На виконання ухвали Приморського районного суду Запорізької області між ПП «Войніков и Ко» та Приморським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області укладений договір про надання послуг № 27/09-18, згідно з яким ПП «Войніков и Ко» здійснює збирання врожаю на земельних ділянках.
У подальшому, 1 жовтня 2018 року до Приморського відділення поліції Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшла заява державного виконавця Приморського ВДВС ОСОБА_10 про те, що ПСП «Кузьмич» незаконно на території с. Новопавлівка Приморського району Запорізької області здійснює збір сільськогосподарської продукції, на яку накладено арешт Приморським районним судом Запорізької області, тим самими не виконує рішення, що набрало законної сили.
Відомості про кримінальне правопорушення 1 жовтня 2018 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000550 за ч. 1 ст. 388 КК України.

Допитана в якості свідка землевпорядник Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_11 пояснила, що вона була присутня при проведенні огляду місця події від 01.10.2018, а саме земельної ділянки, яка розташована за межами с. Новопавлівка Приморського району Запорізької області. Кадастровий номер вказаної земельної ділянки :03:020:0001, на якій здійснювався збір врожаю соняшника.
Посилаючись на те, що є необхідність збереження речових доказів, оскільки вилучені при проведені огляду місця події від 1 жовтня 2018 року транспортні засоби були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на вказане майно, залишивши на зберіганні вказані транспортні засоби у Приморському ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Зазначене клопотання слідчим суддею було задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вказані в клопотанні слідчого земельні ділянки є власністю фізичних осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , а тому ПСП «Кузьмич» не має ніякого відношення ані до земельних ділянок, ані до врожаю, який на них знаходиться.

Також зазначає, що власником арештованого комбайну є ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машин.

Крім того, автомобіль «ГАЗ», який належить ПСП «Кузьмич», фактично випадково проїжджав біля земельних ділянок, на яких працював комбайн, і вказаний автомобіль було зупинено незаконно.

В апеляційному суді:
- адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, зазначивши що таки ж доводи приводила слідчому судді: пояснювала, що комбайн і автомобіль належать іншим особам, але слідчий суддя сказав, що розберуться. Фактично врожай збирали і на інших суміжних ділянках. Автомобіль ГАЗ проїжджав пустим;
- прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, оскільки це необхідно для об`єктивного розслідування.
Заслухавши доповідача по справі, вислухавши апелянта, яка вважала ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просила її скасувати, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження.
Норми, викладені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний перевірити можливість досягнення дієвості кримінального провадження без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що узгоджується із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;
- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;
- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.
Частиною четвертою статті 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Колегія суддів доходить до висновку, у даному провадженні слідчий суддя не дотримався зазначених вимог закону.
Як вбачається із клопотання слідчого, необхідність накладення арешту було обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК, вилучених в ході огляду місця події 1 жовтня 2018 року, тобто з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Враховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 388 КК України за якою здійснюється кримінальне провадження, суспільно небезпечне діяння полягає у розтраті, відчуженні, приховуванні, підміні, пошкодженні, знищенні майна або інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт.
Фіксування обставин зазначеного кримінального правопорушення у даному випадку може мати шляхом проведення слідчих, процесуальних дій, та відображенням у відповідних документах (протоколі огляду за участі спеціаліста, акту обстеження земельної ділянки інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру, поясненнями свідків тощо).
Отже, слідчий суддя не перевірив чи є об`єктивна необхідність у накладенні арешту, не з`ясував можливість досягнення мети, на яку посилається слідчий у клопотанні, без застосування цього заходу забезпечення провадження.
Колегія суддів звертає увагу, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст.ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власників.

Застосувавши арешт сільськогосподарської техніки із залишенням її на зберіганні у відділені поліції в період збору врожаю, слідчий суддя не взяв до уваги, що такий спосіб арешту майна призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ПСП «Кузьмич» адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 2 жовтня 2018 року про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 від 1 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480 реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_8 , та автомобіль ГАЗ-3309, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на праві власності ПСП «Кузьмич», відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 Дата документу Справа № 326/1473/18