АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1731/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 644/109/18
Категорія: ч.5 ст. 72 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, відмовлено засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянину України, у задоволенні клопотання про зарахування, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року), у строк призначеного вироком Лисичанського районного суду Луганської області від 11.07.2017 року покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду змінити, зарахувавши у строк покарання увесь строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироку Лисичанського районного суду Луганської області від 11.07.2017 року законної сили, а саме до 14.11.2017 року. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги апелянт зазначає, що відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того зазначив, що відповідно до ст.5 КК України Закон України про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а у випадку коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів після вчинення особою діяння, то зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Також, апелянт вказує на те, що застосування до нього положень ст.72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року, суперечить вищенаведеним нормам Конституції України та положенням КК України, у зв`язку з чим, на думку засудженого, ухвалу районного суду необхідно змінити та застосувати до положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, а також думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Як вбачається з відомостей матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_7 засуджений за вироком Лисичанського районного суду Луганської області від 11.07.2017 року, який набрав законної сили 14.11.2017 року (арк.23-24, 29-30 особової справи).

Зазначеним вироком районного суду, засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.04.2017 року по 20.06.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи, що Закон України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року втратив чинність 21.06.2017 року, на підставі Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року, а тому після вказаної дати, зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, застосовуватись не може.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про те, що при зарахуванні строку попереднього ув`язнення були допущені порушення вимог ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, є суб`єктивними, оскільки ч.5 ст.72 КК України, не є нормою, яка має відношення до встановлення злочинності діяння або посилення кримінальної відповідальності, а тому зміни, внесені до цієї норми, не можуть розцінюватись як такі, що погіршують становище обвинуваченого ОСОБА_7 . Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, які виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.

Оскільки попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося до 20 червня 2017 року включно, тобто під час дії ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 року), яка передбачала правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року, коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, яким ч.5 ст.72 КК України викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, судом першої інстанції, при ухваленні вироку від 11.07.2017 року, було прийнято рішення про зарахування засудженому періоду попереднього ув`язнення, який мав місце до 20 червня 2017 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК у редакції Закону України № 838-VIII (з урахування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), а періоду попереднього ув`язнення, який тривав, починаючи з 21 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року(відповідно до принципу прямої дії закону).

З огляду на викладене та існуючу практику Верховного Суду, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було обґрунтовано відмолено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування усього строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироку Лисичанського районного суду Луганської області від 11.07.2017 року законної сили, тобто до 14.11.2017 року.

У разі зміни усталеної практики чи наявності інших правових висновків Верховного Суду в цьому питанні, засуджений не позбавлений процесуального права повторного звернення з тотожним клопотанням до суду за місцем відбування покарання з дотриманням вимог ст.ст. 537, 539 КПК України.

За таких обставин, рішення суду ухвалено відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, а тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4