АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1096/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 629/3514/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 липня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001246 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001246, та застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.08.2018 року. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і приймаючи до уваги відсутність у підозрюваного постійного джерела доходів, тяжкість можливого покарання, не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Захисник підозрюваного, не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 липня 2018 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання. В апеляційній скарзі захисник вказує на сумнівність ризиків, на які посилається прокурор, оскільки підозрюваний розкаявся у вчиненому, дає стабільні та правдиві показання, співпрацює зі слідством. Апелянт посилається на помилкову кваліфікацію дій підозрюваного, і вважає, що дії ОСОБА_7 містять склад злочину, передбаченого ст. 124 КК України, що є злочином невеликої тяжкості. Враховуючи вказане, а також те, що останній має постійне місце проживання, вважає за можливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки тримання під вартою є занадто жорстоким та винятковим запобіжним заходом. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення. З наданих суду матеріалів встановлено, що в провадженні Лозівського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001246 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 03.07.2018 року в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_7 , і цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини якого викладені в письмовому повідомлені про підозру (а.с. 15) Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. На час апеляційного розгляду у колегії суддів відсутні підстави вважати необгрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 , який під час допиту у якості підозрюваного, що зафіксовано на електронному носії інформації (а.с. 21), повідомив, що зранку до самого вечора 28.06.2018 року він вживав алкогольний напій разом з потерпілим ОСОБА_8 та не заперечував, що в ході виниклого конфлікту наносив потерпілому удари по тулубу та голові. Тобто підозрюваний не заперечував, що в результаті його дій настала смерть ОСОБА_8 . Обставини, на які посилається захисник, щодо необхідності кваліфікації дій підозрюваного за ст. 124 КК України, на переконання судової колегії мають бути перевірені в ході подальшого здійснення досудового розслідування. Вказане узгоджується з позицією Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Апеляційний суд вважає доведеними існування на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, в результаті якого настала смерть потерпілого, за поясненнями, наданими під час допиту, він проживає в м. Києві, не працює, після конфлікту з потерпілим викрав у останнього речі, місце знаходження деяких з них не встановлено. Крім того, як вказано у клопотанні, органом досудового розслідування не виявлено ножа з чорною рукояткою, який з показань підозрюваного використовував ОСОБА_8 під час конфлікту. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в період іспитового строку, встановленого вироком Лозівського міськра йонного суду Харківської області. Встановлені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 липня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: