Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_9 ,
представника цивільного відповідача ПрАТ «Луцьке АТП 10701» - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002758 від 11.06.2017 року за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працює водієм ТзОВ "Волинь Логістика", не судимого, -

засуджено за ч.1 ст.286 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати із дня прибуття та постановки його на облік у виправному центрі.
Цивільний позов КЗ "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_9 задоволено повністю.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь КЗ "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради майнову шкоду кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в сумі 5230 (п`ять тисяч двісті тридцять) грн. 00 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 до ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.
Арешт накладений на майно, а саме, на автобус марки "БАЗ А079.45" д.р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2011 р.в., який знаходиться на території ПрАТ АТП 10701, за адресою м.Луцьк, вул. Звязківців,1 знято.
Вироком вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що11 червня 2017 року, близько 10 год. 50 хв., в світлу пору доби, він керуючи технічно справним автобусом марки "БАЗ А079.45" д.р.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту №9, рухаючись по вул. Гнідавській в напрямку до вул. Потебні зі сторони вул. Данила Галицького у м. Луцьку, перебуваючи на ділянці дороги навпроти будинку №26 вул. Гнідавської, в порушення п.п. 2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, не дотримався безпечного бокового інтервалу, як наслідок виїхав на тротуар по праву сторону ходу свого руху, де допустив зіткнення з електроопорою, внаслідок чого пасажири отримали тілесні ушкодження.
Вказаними порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 спричинив потерпілим тілесні ушкодження, а саме:
- ОСОБА_12 , 1973 р.н., у вигляді закритого травматичного пошкодження медіальної групи зв`язок лівого колінного суглоба з пошкодженням передньої хрестовидної зв`язки та гемартрозом, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 684 від 13 липня 2017 року, за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння та лікування необхідний час більше 21 доби;
- ОСОБА_9 , 1963 р.н., у вигляді відкритого відламкового перелому обох кісток лівого передпліччя в середній третині зі зміщенням, закритий перелом вінцевого паростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням та травматичним звихом головки лівої променевої кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 697 від 18 липня 2017 року, за ступенем тяжкості переломи кісток відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби.
В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебувало грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3(б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення. Зазначає, що причиною ДТП стала несправність керованого ним транспортного засобу, перед подією, автобус почав самовільно з`їжджати вправо і не реагував на керування, все відбулось миттєво, і він не зміг уникнути лобового зіткнення з стовпом. Крім того, зазначає, що судом не взято до уваги доповідь органу пробації, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, ніколи не притягався до адміністративної, позитивно характеризується по місцю проживання, працює водієм, частково відшкодував завдану шкоду, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, тому призначене йому покарання є надто суворим, оскільки санкція статті передбачає інші більш м`які види покарання.
Захисник ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження закрити. Вважає, що твердження ОСОБА_7 про несправність транспортного засобу знайшли своє підтвердження в матеріалах кримінального провадження та показаннях, допитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків. Зокрема, потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що перед ДТП маршрутку несло вправо. Такі показання потерпілої ОСОБА_9 підтвердили також і свідок ОСОБА_13 , потерпіла ОСОБА_12 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Крім того, потерпіла ОСОБА_12 показала, що перед ДТП почула під собою, під дном маршрутки тріск і металевий скрежіт.
У своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі та задовольнити її цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному розмірі.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого потерпіла ОСОБА_9 зазначає, що апеляційна скарга обвинуваченого та його захисника є безпідставними та необґрунтованими, а тому їх слід залишити без задоволення. Зазначає, що твердження сторони захисту про те, що обвинувачений намагався загальмувати чи зманеврувати є безпідставними, оскільки спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків, які повідомляли, що ОСОБА_7 навіть не намагався загальмувати чи зманеврувати. Зазначає, що на момент подання заперечення, ні обвинувачений, ні його рідні не відшкодували їй матеріальних збитків, які вона понесла під час проходження лікування.
Обвинувачений ОСОБА_7 не погоджуючись з апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 просить визнати її безпідставною та відмовити в її задоволенні.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили скасувати вирок, а провадження щодо ОСОБА_7 закрити, потерпілу ОСОБА_9 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника відхилити, прокурора ОСОБА_6 , яка апеляційну скаргу сторони захисту вважає безпідставною а потерпілої такою, що підлягає до часткового задоволення, представника цивільного відповідача ПрАТ «Луцьке АТП 10701» ОСОБА_10 , який просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягають, а апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.268 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в апеляційних скаргах на невинуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні є безпідставними і спростовуються сукупністю наявних доказів.
Так, згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_9 11 червня 2017 року, близько 11 год., вона з чоловіком ОСОБА_16 знаходилися в транспортному засобі біля вхідних дверей, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по маршруту № 9. Вказувала, що водія маршрутки несло вправо, однак чи водій перед ДТП, гальмував, вона пригадати не може, а через деякий час впала від удару та почула крики пасажирів.
Потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що 11 червня 2017 року о 10 год. 30 хв. вона з чоловіком ОСОБА_13 та донькою ОСОБА_17 , їхали маршруткою № 9, яка під час руху стала зміщатися в право. Вона подивилася у вікно і почула під собою тріск. В той момент, від удару, вона вилетіла з свого сидіння і опинилася вже в проході.
З показань свідка ОСОБА_18 вбачається, що 11 червня 2017 року зранку він їхав в маршрутці № 9, сидів з лівої сторони біля вікна. Побачив що маршрутка почала сходити з дороги і вдарилася в стовп, тобто в електроопору, це все відбувалося дуже швидко в долі однієї секунди.
Свідок ОСОБА_15 показала, що 11 червня 2017 року в 10 год. 30 хв. вона сіла в маршрутку № 9, проїжджаючи в маршрутці, в неї був якийсь дискомфорт того, що водій кудись спішить. Перед ДТП стояла біля вхідних дверей. В той момент, автомобіль почало заносити в праву сторону, вона ще подумала, що водію стало зле, або щось з автомобілем і в цей момент відбувся удар, який був дуже сильний та від якого вона впала. Вказувала, що перед ДТП водій набирав швидкості і їх потягнуло в праву сторону, зустрічних автомобілів, при цьому не було і водій не гальмував.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 також показав, що 11 червня 2017 року, близько 11 год., він з дружиною ОСОБА_9 сіли в маршрутку № 9. Водій набрав швидкість та вдарився в стовп. Стверджує, що швидкість руху маршрутки була 70 км/год. з перевищенням. Перед ДТП водій маршрутки № 9 гальмувати не збирався, на зауваження жінки,яка сиділа попереду і кричала водієві: "Куди ти їдеш?", не реагував.
Свідок ОСОБА_14 показала, що 11 червня 2017 року, близько 11 год., вона сіла в маршрутку № 9. Зайшовши в салон, вона пройшла на переднє сидіння біля водія. Раніше знала даного водія, як такого, який їздить по маршруту досить швидко. Переїхавши міст, водій набрав швидкості і вдарився в стовп. Від удару, вона вилетіла через лобове скло та отримала травми. Вказувала, що ДТП трапилась на перехресті вул. Потебні, що в м. Луцьку. Також зауважила, що водій ОСОБА_7 раніше полюбляв швидку їзду. Стверджувала, що перед ДТП вона відчула, що водій повертає вправо, піднявши голову, побачила, що автомобіль їхав в стовп. Також вказала, що зустрічних транспортних засобів перед ДТП вона не бачила.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_13 показав, що 11 червня 2017 року о 10 год. 30 хв. він з дружиною ОСОБА_12 та дитиною ОСОБА_17 їхали маршруткою № 9. Проїхавши вул. Данила Галицького, що в м. Луцьку, маршрутка почала їхати вправо, він відразу крикнув водію: "Чого той їде в стовп?". Вказував, що ДТП відбулася о 10 год. 30 хв. Водій ОСОБА_7 їхав нормально, не швидко, близько 50 км/год. Ствердив, що водій маршрутки № 9 перед ДТП не гальмував.
Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 підтверджуються показання обвинуваченого про те, що транспортний засіб вийшов з ладу і був не керованим є безпідставними, оскільки зазначені потерпілі та свідки кожен зокрема підтвердили факт ДТП та те, що перед зіткненням автобус почав з невідомих їм причин зміщатися в праву сторону, але водій не гальмував і не об`їхав перешкоду, з якою зіткнувся керований ним транспортний засіб.
Крім того,згідно висновку судової інженерно транспортної експертизи технічного стану ТЗ (за експертною спеціальністю 10.2) № 265 від 26 липня 2017 року слідує, що на момент експертного огляду ходова частина автобуса БАЗ А079.45 д.р.н.з НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані. Система рульового керування та робоча гальмова система знаходилась в технічно несправному та непрацездатному стані. На момент експертного огляду автобуса БАЗ А079.45 д.р.н.з. НОМЕР_1 виявлено технічні несправності та непрацездатністю системи рульового керування та робочої гальмової системи. Технічна несправність та непрацездатністю системи рульового керування у вигляді переміщення рульової колонки в напрямку ззаду наперед, роз`єднання шарнірного карданного з`єднання верхнього та проміжного рульових валів, а також розриву трубопроводу живлення гідропідсилювача виникли під час навантаження у момент ДТП. Технічні несправності та непрацездатність робочої гальмової системи у вигляді пошкодження гальмового крану та розриву повітряних трубопроводів пневматичного приводу виникли також під час ударного навантаження у момент ДТП.
З подорожнього листа автобуса № П-0000686 від 11 червня 2017 року, вбачається, що водій ОСОБА_7 на маршруті Теремнівська Дружби народів керував технічно справним автомобілем д.р.н.з. НОМЕР_1 , даний автомобіль придатний і до виїзду допущений, що засвідчено печаткою та підписом механіка (а.к.п.223).
Копією протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00086-02000-17 марки БАЗ А 079.45 д.р.н.з. НОМЕР_1 від 19 травня 2017 року, підтверджено, що транспортний засіб з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 є технічно справним, засвідчено можливість його експлуатації та те, що він відповідає ДСТУ (а.к.п.227).
Отже, вищевказаним висновком експерта, подорожнім листом та копією протоколу перевірки транспортного засобу спростовуються твердження обвинуваченого про технічну несправність транспортного засобу, яка потягла за собою ДТП. Крім того, зазначені в обвинувачені ОСОБА_7 пункти ПДР зобов`язують водія під час руху ураховувати стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Аналізуючи всі зібрані і досліджені в сукупності докази колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини водія ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Визначаючи види і розмір покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме, його молодий вік, інформацію про стан його здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, його позитивну характеристику по місцю колишньої роботи, відомості про те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, думки потерпілих та їхніх представників, які настоюють виключно на призначенні йому судом суворого покарання, у тому числі, у зв`язку із не відшкодуванням завданої їх моральної та майнової шкоди. Враховано судом також кількість потерпілих, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ними в результаті ДТП, специфіку виконуваної обвинуваченим роботи, пов`язаної з безпосереднім перевезенням значної кількості людей, його відношенням до вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення ДТП, а тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про обрання йому покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Інше, більш м`яке покарання, на думку апеляційного суду не буде відповідати вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 в частині незадоволення судом першої інстанції її цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 4, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається матеріалів кримінального провадження (т.1 а.п.13-14) ОСОБА_9 до ОСОБА_7 заявлений позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 9579 грн. 17 коп. та компенсації на відшкодування моральної шкоди на загальну суму 20000 грн., 10.10.2017 потерпіла збільшила свої позовні вимоги в частині завданих матеріальних збитків до 10468 грн. 46 коп., а 23.12.2017 року збільшила позовні вимоги на відшкодування моральної шкоди до 100000 грн. Позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст.175 ЦПК України.
Також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ПрАТ «Луцьке АТП 10701» перед третіми особами була застрахована згідно полісу №АК/5629609.
Згідно ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: 1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; 2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; 3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи; 4) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду; 6) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 7) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява; 8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк; 9) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору; 10) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду; 11) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; 12) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.
Оскільки суд першої інстанції ніяких процесуальних дій, передбачених ст.257 ЦПК України щодо позовної заяви не вчиняв, фактично не розглядав підставність позову, тому апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду позову в порядку цивільного судочинства.
В зв`язку з тим, що судом залишено без розгляду також і позов потерпілої ОСОБА_12 до ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відшкодування майнової та моральної шкоди, тому вирок в цій частині також підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду позову в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 яким цивільні позови потерпілої ОСОБА_12 до ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відшкодування майнової та моральної шкоди та цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду скасувати.

Призначити новий розгляд цивільних позовів потерпілої ОСОБА_12 до ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відшкодування майнової та моральної шкоди та цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відшкодування майнової та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в Луцькому міськрайонному суді Волинської області в іншому складі суду.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: