Справа № 676/6225/17
Провадження № 1-кп/676/113/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2018 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Кам`янець-Подільському кримінальне провадження № 0001504 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець Подільського, українця, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з непогашеними в порядку ст. 89 КК України судимостями за вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 02 березня 2011 року, яким засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу у розмірі 510 грн.00 коп., вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 07 жовтня 2011 року, яким засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.00 4оп., за вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 09 січня 2013 року, яким засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 510 грн.00 коп.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Малозалісся Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 22 серпня 2017 року о 21 год.35 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , в ході конфлікту, який виник між ним та потерпілим ОСОБА_12 на ґрунті особистих стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив своєю лівою рукою за руку потерпілого ОСОБА_12 , а кулаком правої руки умисно наніс один удар в область лівого плеча потерпілого, чим спричинив останньому п`ять синяків на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, передньо-внутрішній та задньо-внутрішній поверхнях лівого плеча та в середній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, після спільного розпивання спиртних напоїв, в ході конфлікту, який знову виник між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , останній, з метою спричинення тілесних ушкоджень,скориставшись тим, що ОСОБА_12 перебуває в напівлежачому положенні, опертий на мішок з одягом на підлозі кімнати, вискочив на грудну клітку потерпілого ОСОБА_12 та умисно здійснив три стрибки.

Через невеликий проміжок часу, після повторного спільного розпивання спиртних напоїв, в ході конфлікту, який в черговий раз виник між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , останній, знову скориставшись перебуванням потерпілого ОСОБА_12 в лежачому положенні на спині, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно два рази стрибнув ногами на грудну клітку потерпілого ОСОБА_12 .

Зазначеними вище умисними діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини численних переломів ребер зліва та справа з розривом парієнтальної плеври, травматичного розриву правої легені, що призвело до двобічного гемотораксу (наявність крові в плевральній порожнинах зліва та справа), правобічного пневмотораксу (наявність повітря в правій плевральній порожнині), численних синяків на передній поверхні грудної клітки в усіх відділах від руків`я грудини 2-го ребра зліва та ключиці справа до нижнього краю реберної дуги зліва та справа і від передньо під пахової лінії справа до середньо під пахової лінії зліва, садин на фоні деяких синяків, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення. Після цього, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 винесли потерпілого ОСОБА_12 на вулицю та залишили між сміттєвими баками, що розташовані в дворі будинку АДРЕСА_4 , сподіваючись, що його стан покращиться, однак останній від вказаних вище тяжких тілесних ушкоджень в період часу з 23 год.30 хв. 22 серпня 2017 року по 01 год.30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
В свою чергу ОСОБА_8 22 серпня 2017 року в період часу з 21 год.35 хв. по 23 год.30 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи безпосереднім очевидцем конфліктів між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , в ході яких потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких останній перебував у небезпечному для життя стані, маючи реальну можливість повідомити належну медичну установу та усвідомлюючи такий стан потерпілого, не повідомив медичну установу щодо такого небезпечного для життя стану ОСОБА_12 , а навпаки разом із ОСОБА_9 винесли потерпілого ОСОБА_12 на вулицю та залишили між сміттєвими баками, що розташовані в дворі будинку АДРЕСА_4 , сподіваючись, що його стан покращиться, де останній від заподіяних ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень в період часу з 23 год.30 хв. 22 серпня 2017 року по 01 год.30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 136 КК України неповідомлення належній установі про особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані, що спричинило смерть потерпілого.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ґрунтується на наступних доказах, досліджених в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенню визнав та дав показання про те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі станом на серпень 2017 року проживали: він, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , а періодично залишався на ніч ОСОБА_12 , який був сиротою і не мав свого житла. Вказана квартира після пожежі не була придатна до життя, тому усі вони проживали в одній кімнаті, світла у квартирі не було, тому користувались лампадкою. Із потерпілим ОСОБА_12 у нього були хороші відносини, разом з тим, ОСОБА_12 був запальним по характеру та періодично провокував конфлікти з ним з різних причин. Зокрема, близько за тиждень до подій, що ставляться у вину ОСОБА_9 , ОСОБА_12 напав на нього з ножем, однак його врятував ОСОБА_8 , розборонивши їх. А вже 22 серпня 2017 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_12 , повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння та приніс із собою ще пляшку алкогольного напою, який усі четверо розпивали, після чого полягали спати. ОСОБА_12 ліг на ліжко разом із ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 ліг на інше ліжко з ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_9 лежав на ліжку, то ОСОБА_12 , який перебував вже у стані сильного алкогольного сп`яніння, почав провокувати із ним конфлікт, при цьому зіштовхував його ногами з ліжка, через що між ними почалася боротьба і ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_12 декілька разів у плече. На що відреагував ОСОБА_8 та розтягнув їх. Після цього, уже вони трьох повторно сіли вживати алкогольні напої. Коли вживали алкогольні напої, то ОСОБА_12 знову почав образливо чіплятися до ОСОБА_9 та провокувати бійку, на що останній вдарив його декілька разів кулаком лівої руки в груди, а також ногами в область нирок. Також декілька разів, коли ОСОБА_12 був у лежачому положенні, оскільки впав, так як був у стані сильного алкогольного сп`яніння, то в цей час ОСОБА_9 стрибнув йому раз чи два на грудну клітку. При цьому ОСОБА_8 не тримав ОСОБА_12 та не допомагав йому, а навпаки, побачивши, що вони знову почали боротися, розборонив їх, відштовхнувши одного і другого в різні сторони.

Після цього епізоду ОСОБА_12 заспокоївся і вони знову сіли вживати алкогольні напої. Але через деякий час ОСОБА_12 знову почав провокувати конфлікт, на що ОСОБА_9 знову наніс йому тілесні ушкодження ногами. При цьому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не наносив, а протягом усіх конфліктів їх розбороняв. Точніше дати показання не може, оскільки детально усіх подробиць не пам`ятає, так як сам також перебував у стані алкогольного сп`яніння, крім того, раніше переніс операцію по видаленню пухлини з голови, тому у нього часто трапляються провали у пам`яті. Також пам`ятає, що після того, як усі конфлікти були завершені, він та ОСОБА_8 лягли спати, ОСОБА_13 лягла спати ще раніше, так як зробила собі укол, ОСОБА_12 залишився сидіти у кріслі і продовжував бубоніти та заважати спати. На що ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_8 винести його на двір, щоб він там витверезився. Оскільки ОСОБА_12 був в стані сильного алкогольного сп`яніння, то вони його положили на простирадло та винесли на двір. Так як це було літо, на дворі було прохолодно, щоб він не заважав спати, вони винесли його до сміттєвих баків, де періодично ночують особи, що не мають житла, та залишити його там. При цьому ОСОБА_12 був живий, перед цим вживав алкогольні напої та курив, битись вже не намагався, але постійно щось бубнів та бурчав, не жалівся на те, що у нього щось болить. Тому ОСОБА_9 вирішив, щоб ОСОБА_12 не заважав спати та на дворі відійшов він стану алкогольного сп`яніння, винести його на вулицю. У вчиненому кається, не бажав настання таких тяжких наслідків, однак наголосив на тому, що потерпілий ОСОБА_12 протягом усього вечора неодноразово його ображав, провокував конфлікт та бійку своїми діями.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та дав показання в суді про те, що станом на 22 серпня 2017 року він проживав в квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ним, ОСОБА_13 , а також на той момент разом із ними тимчасово проживав ОСОБА_12 Квартира була після пожежі, для житла була пристосована дише одна кімната, в якій вони всі проживали, світла в квартирі не було, тому вони користувались невеличкою лампадкою. З ОСОБА_12 був знайомий близько чотирьох місяців, з яких близько двох місяців останній проживав разом із ними. Відносини були з ОСОБА_12 дуже хороші, ні конфліктів, ні сварок між ними не було жодного разу. 22 серпня 2017 року ввечері близько 19 години ОСОБА_12 прийшов додому та приніс 1,5 літра горілки. Усі чотирьох вони вживали алкогольні напої, після чого полягали спати. ОСОБА_8 ліг на ліжку біля дверей з ОСОБА_13 , а ОСОБА_9 на ліжко з ОСОБА_12 , яке розміщувалось під вікном. В цей час, між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 почався конфлікт, під час якого ОСОБА_12 ображав ОСОБА_9 , говорив, що від нього смердить і почав зіштовхувати його з ліжка ногами. Тому, щоб їх заспокоїти та розборонити, ОСОБА_14 дав ляпасу долонею і ОСОБА_9 , і ОСОБА_12 в область плеча, після чого розтягнув їх, зокрема стягнув ОСОБА_12 з ліжка, щоб він не копався ногами. Після цього вони втрьох почали вживати алкогольні напої, при цьому він сидів на ліжку під вікном. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_12 , будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння, почав знову провокувати ОСОБА_9 на конфлікт, який сидів поряд, ображаючи його та почав штовхатися руками і ногами, а ОСОБА_9 вдарив декілька раз кулаком в грудну клітину посередині, а також бив ногами в область нирок. На що він, з метою припинити такі дії, скочив між ними, відштовхнув ОСОБА_9 та дав три ляпаси долонею правої руки в область грудей посередині ОСОБА_12 , щоб він припинив провокувати ОСОБА_9 після чого сів на своє місце. Але тільки він відійшов, як ОСОБА_12 з ОСОБА_9 знову почали сваритись і боротися. Щоб їх розборонити ОСОБА_8 знову скочив між ними, при цьому ОСОБА_9 відштовхнув, а ОСОБА_12 , який махав руками і ногами, провокуючи ОСОБА_9 на бійку, намагався відтягнути за руки та посадити в крісло. Оскільки ОСОБА_12 був в стані сильного алкогольного сп`яніння, то вже не тримався на ногах і падав на білизну, яка лежала на купі в кімнаті. В цей час ОСОБА_9 декілька разів стрибнув ногами на грудях ОСОБА_12 . Але зайшла ОСОБА_13 в кімнату і накричала на ОСОБА_9 , на що він припинив скакати. Після цього вони помирились. При цьому ОСОБА_13 вже лягла спати після того, як він зробив їй укол заспокійливого. ОСОБА_12 , будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння, почав голосно кричати і нецензурно сваритись, на що почали реагувати сусіди, в яких є малі діти і яким ці крики заважали спати, на що ОСОБА_8 , щоб заспокоїти його взяв скалку і мав намір його вдарити по сідницям, як дитину, але було темно і вийшло так, що попав по спині. Після цього вони ще раз вживали алкогольні напої, при цьому ОСОБА_12 знову почав чіплятися до ОСОБА_9 , на що останній вдарив його кулаком в груди і ногою (кількість не пам`ятає), так що ОСОБА_12 був в напівлежачому положенні на туристичному стільці, і ОСОБА_9 здійснив стрибки по грудях. Все відбувалось дуже швидко і тривало декілька секунд. Після цього, ОСОБА_12 заспокоївся, і вже не провокував бійку. Всі полягали спати, а він залишився сидіти у кріслі. Через деякий час його розбудив ОСОБА_9 і сказав, що ОСОБА_12 продовжує бурчати і заважає спати, тому його треба винести на вулицю, щоб він витверезився. ОСОБА_12 в цей час був живий, дихав, на стан здоров`я не жалівся, але сам пересуватись не міг. Для того, щоб його винести, вони взяли простирадло, положили його у нього і винесли до сміттєвих баків. Вже зранку від працівників поліції дізнались, що ОСОБА_12 помер. ОСОБА_8 неодноразово наголосив на тому, що не приймав участь у спільному побитті із ОСОБА_9 потерпілого ОСОБА_12 , оскільки його дії мали на меті лише розборонення та припинення конфліктів. Категорично заперечив утримування за шию, пояснивши, що його дії були у формі відтягування ОСОБА_12 , щоб останній не махав руками і не провокував ОСОБА_9 . Разом з тим, висловив щирий жаль з приводу того, що не вжив заходів для того, щоб викликати швидку допомогу і таким чином врятувати життя ОСОБА_12 . Зокрема пояснив, що хоча на той момент у нього не було мобільного телефону, однак він мав можливість звернутись до сусідів за допомогою, що б він обов`язкового зробив, не будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_13 дала показання про те, що станом на серпень 2017 року вона проживала разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому з ОСОБА_12 , який був сиротою, у неї та ОСОБА_8 були дуже хороші відносини, іноді ОСОБА_12 навіть називав їх батьком та мамою і жили вони фактично як сім`я, всі протягом дня десь підробляли, а вечором збиралися всі разом, спільно харчувались, проживали в одній кімнаті. 22 серпня 2017 року близько 19 години ОСОБА_12 прийшов додому та приніс 1,5 літра горілки, яку усі четверо вживали протягом вечора. В подальшому вона була очевидцем лише одного з епізодів конфліктів, які відбувались у кімнаті. Зокрема, ОСОБА_13 пояснила, що виходячи із туалету, почула, як між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відбувалась сварка, зокрема ОСОБА_12 всіляко ображав ОСОБА_9 через його неохайність, після чого вона чула звук ляпасу і слова ОСОБА_8 , який говорив, щоб вони (хлопці) заспокоїлись. Зайшовши в кімнату вона побачила наступну ситуацію ОСОБА_9 вдарив ногою у груди ОСОБА_15 , від чого останній впав на купу білизни, що була на підлозі. Після чого ОСОБА_12 мав намір «підірватись», щоб вдарити ОСОБА_9 , на що ОСОБА_8 зловив його за руки, щоб той не бився, але в цей час ОСОБА_9 стрибнув ногами на грудну клітку ОСОБА_12 . На вказані дії вона почала кричати, щоб всі вони припинили битись і ОСОБА_9 відступив. Після цього вона лягла спати, тому не знає, що відбувалось далі. Прокинулась вона вже близько 5 години, коли двері вибили працівники поліції. При цьому, вона категорично ствердила, що ОСОБА_8 не бив кулаками ОСОБА_12 , пояснила, що ОСОБА_8 заспокоював їх зі словам: «Хлопці, що ви, як малі діти» та розтягував, тобто жодними діями не допомагав ОСОБА_9 , а його дії були направлені на розборонення ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , між якими існував конфлікт.

Свідок ОСОБА_16 дав показання суду про те, що працює водієм в ПП «Спецкомунтранс». 23 серпня 2017 року близько 3 години ранку вони збирали сміття поряд з будинком по вул. Героїв Небесної сотні, 47 в м. Кам`янець Подільському. Підійшов напарник і повідомив, що поряд із сміттєвими баками лежить чоловік. Вказаний чоловік був одягнений у футболку і штани, лежав без ознак життя, зокрема одна рука була піднята вверх. Коли його повертали вже під час огляду, то задерлась футболка, і в нього на грудях та на спині були наявні тілесні ушкодження. За вказаним фактом була викликана швидка допомога і поліція, які приїхали через хвилин 5-7 і вже виконували свою роботу.

Свідок ОСОБА_17 дав аналогічні показання та підтвердив факт того, що 23 серпня 2017 року близько 3-4 години в дворі по вул.. Героїв Небесної сотні, 47 в м. Кам`янець Подільському, поряд із сміттєвими баками ним було знайдено тіло чоловіка, який не подавав ознак життя. В зв`язку із цим була викликана поліція і швидка допомога.

Висновок суду про місце вчинення злочину підтверджується даними, що містяться в протоколі огляду місця події із доданою фото таблицею від 23 серпня 2017 року ( а.м.к.п.10-23), в процесі якого оглянуто двір будинку АДРЕСА_4 , зокрема від під`їзду № 3 виявлений слід волочіння, який веде через дитячу площадку до місця знаходження сміттєвих баків, де був виявлений труп потерпілого ОСОБА_12 , при зовнішньому огляді тіла якого, були виявлені тілесні ушкодження, а також даними протоколу огляду місця події із доданою фототаблицею від 23 серпня 2017 року(а.м.к.п.27-36), в процесі якого оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , зокрема оглянуто кімнату, в якій ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 розпивали в ніч з 22 серпня 2017 року на 23 серпня 2017 року спиртні напої та де відбулось нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, за насідками яких останній помер.
У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть № 1598 від 23 серпня 2017 року ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті закрита травма грудної клітки, численні переломи ребер зліва та справа, гемо пневмоторакс( а.м.к.п.39).
Даними протоколу огляду трупа від 23 серпня 2017 року із доданою ілюстративною таблицею (а.м.к.п.47-50), згідно з якими оглянуто труп ОСОБА_12 та виявлено на його тілі тілесні ушкодження, характер, кількість та особливості яких відповідають, ушкодженням, виявленим під час огляду місця події від 23 серпня 2017 року.
Даними протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 23 серпня 2017 року та продемонстрованому в судовому засіданні відеозапису вказаної слідчої дії, згідно з яким ОСОБА_9 показав, як 22 серпня 2017 року, коли ОСОБА_12 сидів, тулубом обпертий на речі на підлозі, і почав ображати ОСОБА_9 , останній, щоб заспокоїти ОСОБА_12 , підійшов і два рази ударив ногою по ногах ОСОБА_12 . Пояснив, що ОСОБА_8 ударив рукою ОСОБА_12 . Оскільки ОСОБА_12 продовжував бурчати, то ОСОБА_9 наніс три удари кулаком лівої руки по передній поверхні грудної клітки ОСОБА_12 , після чого останній перестав бурчати. Потім ОСОБА_12 залишився сидіти в кріслі, а ОСОБА_9 пішов спати. Коли прокинувся, то ОСОБА_12 сидів в коридорі, говорити не міг. А тільки бурчав. Він запропонував винести його на двір, для чого поклали ОСОБА_12 на простирадло і винесли ще живим, а самі пішли додому.
Даними протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 23 серпня 2017 року та продемонстрованому в судовому засіданні відеозапису вказаної слідчої дії, згідно з яким ОСОБА_8 показав, де вони четверо вживали спиртні напої, розповів, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 розпочався конфлікт, в цей час ОСОБА_12 сидів на стільці, і щоб його заспокоїти, ОСОБА_8 долонею руки наніс два ляпаси в передню поверхню грудної клітки ОСОБА_12 . Після чого він відійшов, а в цей час ОСОБА_9 почав наносити удари лівою ногою по ногах ОСОБА_12 , а потом кулаком лівої руки по грудній клітці ОСОБА_12 . Після цього вони знову сіли вживати алкогольні напої. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 знову почався конфлікт, в якій він втрутився з метою заспокоєння. Потім ОСОБА_9 наніс удари ногою по задній поверхні тулуба та кулаком по передній поверхні грудної клітки ОСОБА_12 , який з`їхав зі стільця. Потім полягали вся спати,але пізніше його розбудив ОСОБА_9 і запропонував винести ОСОБА_12 на двір, що вони і зробили.
Даними протоколу тимчасового вилучення від 23 серпня 2017 року, згідно з якими з квартири АДРЕСА_3 вилучено частину дерев`яної палиці, довжиною близько 60 см із зламаним краєм. Вказана палиця була оглянута в судовому засіданні, відповідно обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив той факт, що вказаною палицею наніс декілька ударів по спині ОСОБА_19 та пояснив, що здійснив такі удари, коли той голосно кричав з метою його заспокоїти, при цьому мав намір вдарити по сідницям, але удари прийшлись на спину.
У відповідності до висновку експерта № 642 від 25 серпня 2017 року (а.м.к.п.124) на тілі у ОСОБА_8 виявлені тілесне ушкодження у вигляді синятка в області тіла грудини, яке могло утворитись внаслідок удару тупим твердим предметом більше 6-8 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи, а також дві поверхневі ранки на лівій задньо-боковій поверхні лівого ліктьового суглобу могли утворитись як від дії предметів із загострено-ребристою травмуючою поверхнею, так і при ударах об такі по дотичній, можливо уламків скла за різних обставин, близько 2-3 діб назад до моменту проведення судово-медичної експертизи і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У відповідності до висновку експерта № 643 від 25 серпня 2017 року (а.м.к.п.126) на тілі у ОСОБА_9 на момент проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень не виявлено.
У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта № 475 від 12 вересня 2017 року (а.м.к.п.129-131) ОСОБА_8 хронічно протікаючи ми душевними захворюваннями (психічними захворюваннями) або недоумством не страждає, не страждав такими на момент вчинення інкримінованого йому злочину, а атому може та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період вчинення злочину перебував поза будь-яким тимчасовим розладом душевної діяльності та будь-яким іншим психічним розладом; ОСОБА_8 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує; ОСОБА_8 в період вчинення злочину в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не перебував, так як емоційний стан ОСОБА_8 змінився ще до скоєння делікту внаслідок вжитого алкоголю; у ОСОБА_8 не виявлено вікових та індивідуальних особливостей, що можуть вплинути на об`єктивність його показів; ОСОБА_8 на момент вчиненого в стані патологічного сп`яніння не перебував, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта № 157 від 08 листопада 2017 року (а.м.к.п.144-146) ОСОБА_9 психічною хворобою не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу із наростаючим псих органічним синдромом, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; під час інкримінованих йому дій ОСОБА_9 хронічними психічними захворюваннями, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за своїм психічним станом ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; під час інкримінованих йому дій ОСОБА_9 в стані патологічного сп`яніння не перебував. Згідно з висновком судового експерта-психолога, при вчиненні групового злочину, у ОСОБА_9 виключаються будь-які емоційні стани такі як фізіологічний афект, фрустрація, психологічний стрес, що могли би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання. Під час інкримінованих ОСОБА_9 дій, останній не перебував в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу. При цьому, через його психоорганічний розлад, підсилений пияцтвом, ОСОБА_9 притаманні імпульсивність та легковажність поведінки, що може вплинути на об`єктивність його показань.

У відповідності до висновку експерта № 191 від 23 серпня 2017 року (а.м.к.п.169-176) причиною смерті ОСОБА_12 є закрита травма грудної клітки - численні переломи ребер зліва та справа з розривом парієнтальної плеври, травматичний розрив правої легені, що привело до двобічного гемотораксу(наявність крові в плевральних порожнинах зліва та справа), правобічного пневмотораксу (наявність повітря в правій плевральній порожні), про що свідчать тілесні ушкодження, наявність крові та повітря в правій плевральній порожнині та кров в лівій плевральній порожнині.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки численних переломів ребер зліва та справа з розривом парієнтальної плеври, травматичного розриву правої легені що привело до двобічного гемотораксу(наявність крові в плевральних порожнинах зліва та справа), правобічного пневмотораксу (наявність повітря в правій плевральній порожні), численних синяків на передній поверхні грудної клітки в усіх відділах від руків`я грудини 2 ребра зліва та ключиці справа до нижнього краю реберної дуги зліва та справа і від передньо підпахової лінії справа до середньо під пахової лінії зліва, садин на фоні деяких синяків, могли утворитись внаслідок численних ударів тупими твердими предметами, можливо взутою ногою, по передній поверхні грудної клітки справа та зліва з прикладенням сили різної інтенсивності, і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення і перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.

Три синяка розлитого характеру на задній поверхні лівої та правої половини грудних кліток та в поперековій ділянці справа з наявністю на фоні їх шести смуг просвітлення могли утворитись внаслідок ударів ( не менше шести) тупими твердими предметами з продовгуватою травмуючою поверхнею і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і не мають причинного зв`язку із настанням смерті. П`ять синяків на зовнішній поверхні ліктьового суглобу та на передньо внутрішній та задньо внутрішній поверхнях лівого плеча в середній третині могли утворитись внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо при стисканні пальцями рук і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень і не мають причинного зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 . Враховуючи характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , вони могли утворитись біля 10-12 годин до моменту проведення експертизи, тобто з 23.30 22 серпня 2017 року до 01.30 23 серпня 2017 року. Тілесні ушкодження, вказані в першому пункті, могли утворитись внаслідок численних ударів тупими твердими предметами, в другому пункті не менше шести ударів, в третьому пункті не менше п`яти. Враховуючи характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , на момент нанесення йому таких, останній перебував в горизонтальному або наближеному до горизонтального положенні. Тілесних ушкоджень, характерних для боротьби та самооборони, а також характерних для переміщення тіла, не виявлено. Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_12 , смерть останнього могла наступити від кількох хвилин до кількох годин. Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_12 , стан алкогольного сп`яніння(анестезія пониженого больового синдрому) після нанесення йому тілесних ушкоджень, потерпілий міг здійснювати активні дії до настання смерті. При судово-токсикологічній експертизі зразків крові та сечі ОСОБА_12 , у останнього виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості : в крові 5,8 проміле, в сечі 5, 9 проміле. Така концентрація умовно відноситься до смертельного отруєння. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , при наданні йому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, здатність його до життя не виключається, тобто можна було йому врятувати життя.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_20 , з метою роз`яснення і доповнення даного ним висновку № 191 від 23 серпня 2017 року додатково пояснив, що, враховуючи характер тілесних ушкоджень та їх кількість на тілі потерпілого ОСОБА_12 , тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер могли утворитись внаслідок дії тупих твердих предметів з ребристою травмуючою поверхнею, з більшою ймовірністю взутою ногою із значним прикладанням сили. Крім того пояснив, що кулаком руки також можна поламати ребра, однак такий удар повинен бути із значним прикладанням сили, в результаті чого, в залежності від величини кулака, може бути поламано два ребра. Також пояснив, що з правої сторони грудної клітки ОСОБА_12 є ушкодження, які могли наноситись кулаком,а також є садини, які могли наноситись взутою ногою носковою частиною взуття. Ушкодження на спині наносились предметом продовгуватої круглої форми з невеличким діаметром, можливо скалкою (ручкою від швабри), при цьому таким предметом поламати ребра неможливо, оскільки вона недостатньо важка.

У відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 8 (термін проведення з 01 лютого 2018 року по 22 лютого 2018 року) (а.м.к.п.137-143)при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер справа 2-3 по середнє-ключичній лінії, 2-4 по середнє-сосковій лінії, 4-6 ближче до білягрудиної лінії, 7-9 по білягрудиній лінії та зліва 2-8 по середнє-ключичній, з крововиливами в м`які тканини навколо переломів ребер, з розривом парієтальної плеври та правої легені в проекції переломів 4-6 ребер справа, що супроводжувалось розвитком правобічного пневмотораксу (накопичення повітря в плевральній порожнині) та двобічного гемотораксу (накопиченням крові в плевральних порожнинах) відповідно 1700 мл та 1300 мл, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді численних плямистих синців на передній поверхні грудної клітки в усіх відділах від руків`я грудини, 2-го ребра зліва та ключиці справа до нижнього краю реберної дуги зліва та справа і від переднє-підпахової лінії справа до середнє-підпахової лінії зліва розмірами від 0,4x0,6 см до 8x6,5 см з наявністю на фоні деяких з них саден розмірами від 0,2x3,1 см до 0,3x2,6 см.

Крім того, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження: три синці на задній поверхні грудної клітки в області нижніх відділів лівої та правої лопаток і в поперековій ділянці справа розлитого характеру нерівномірної інтенсивності розмірамивідповідно 3,2x6 см, 6,8x12 см та 19x18 см, з наявністю на їх фоні смуг загальною кількістю шість; п`яти синців на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, напередньо-внутрішній та задньо-внутрішній поверхнях лівого плеча в середній третині форми розмірами від 1,8x2 см до 2x2,4 см.

Також при судово-гістологічній експертизі виявлені дрібновогнищеві крововиливи в тканині печінки з ділянками деструкції паренхіми (висновок експерта №124 від 22.0" 31.01.2018р.)

Закрита травма грудної клітки у вигляді множинних переломів 2-9 ребер справ ребер зліва по передній поверхні з розривом парієтальної плеври та правої легені в проекції переломів 4-6 ребер справа, з численними синцями та на фоні деяких із них саден на передній поверхні грудної клітки та дрібновогнищеві крововиливи в тканині печінки з ділянками деструкції паренхіми могли утворитись від неодноразової дії тупих предметів, що мали обмежену травмуючу поверхню або виступаючі частини та діяли із значною силою. В даному випадку такими предметами могли бути і кулаки, сторонньої особи (осіб).

Синці на задній поверхні грудної клітки і в поперековій ділянці справа з наявністю на їх фоні шести смуг просвітлення могли утворитись від не менше шести дій тупих предметів продовгуватої та циліндричної форми, яким в даному випадку могли дерев`яна скалка. Синці на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на передньо-внутрішній та задньо-внутрішній поверхнях лівого плеча в середній третині могли утворитись від не менше п`яти дій тупих твердих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею,якими в даному випадку (з урахуванням локалізації, розмірів та форми синців) могли і пальці руки сторонньої особи при стисканні ними лівої верхньої кінцівки ОСОБА_12 .

Тілесні ушкодження: Закрита травма грудної клітки у вигляді множинних переломів 2-9 ребер справа та 2-8 ребер зліва по передній поверхні, з крововиливами в м`які тканини навколо переломів ребер, з розривом парієтальної плеври та правої легені в проекції переломів 4-6 ребер справа, що супроводжувалось розвитком правобічного пневмоторакса і двобічного гемотораксу, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді численнихсинців та на фоні деяких із них саден на передній поверхні грудної клітки та дрібновогнищеві крововиливи в тканині печінки з ділянками деструкції паренхіми, якімогли утворитись одночасно з переломами нижніх ребер справа, в сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища - масивну крововтрату та дихальну недостатність, які і явились безпосередньою причиною смерті, а тому мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

Тілесні ушкодження: синці - на задній поверхні грудної клітки і в поперековій ділянці справа без формування підшкірних гематом (накопичення крові) та при відсутності переломів ребер чи лопаток в проекції цих синців, синці на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на переднє-внутрішній та заднє-внутрішній поверхнях лівого плеча в середній третині, в сукупності і кожний окремо мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що у живої людини мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів і в даному випадку не мають причинного зв`язку із настанням смерті.

Враховуючи фіолетово-рожевий та синюшно-рожевий колір синців, стан поверхні саден, які були вкриті червоними кірочками, що знаходились нижче рівня оточуючої шкіри, темно-червоний колір крововиливів в м`які тканини навколо переломів ребер, відсутність морфологічних даних про різний термін їх виникнення, враховуючи дані судово-гістологічної експертизи, при якій в досліджуваному шматку м`яких тканин виявлено вогнищевий крововилив інфільтруючого характеру із частково гемолізованих еритроцитів з одиничними лейкоцитами в товщі крововиливу, можна говорити, що тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 , могли утворитись незадовго до настання смерті, а саме не більше однієї години від моменту спричинення до настання смерті.

В момент заподіяння тілесних ушкоджень, які виявлені при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 , потерпілий міг перебувати, як у вертикальному, так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні. Але враховуючи локалізацію множинних переломів ребер справа і зліва по передній поверхні грудної клітки з розривом парієтальної плеври та правої легені в проекції переломів 4-6 ребер справа, можна говорити, що в момент їх заподіяння потерпілий з більшою ймовірністю міг перебувати у горизонтальному чи близькому до нього положенні, повернутий передньою поверхнею свого тіла до травмуючого предмету (предметів). При заподіянні синців на задній поверхні грудної клітки та в поперековій ділянці потерпілий мав бути повернутий задньою поверхнею свого тіла до травмуючого предмету (предметів).

Причиною смерті ОСОБА_12 є закрита травма грудної клітки у вигляді множинних переломів 2-9 ребер справа та 2-8 ребер зліва по передній поверхні, з крововиливами в м`які тканини навколо переломів ребер, з розривом парієнтальної плеври та правої легені в проекції переломів 4-6 ребер справа, що супроводжувалось розвитком правобічного пневмоторакса та двобічного гемотораксу, з дрібновогнищевими крововиливами в тканині печінки з ділянками деструкції паренхіми, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді численних синців та на фоні деяких із них саден на передній поверхні грудної клітки, що спричинили загрозливі для життя явища - масивну крововтрату та дихальну недостатність, які і явились безпосередньою причиною смерті.

Винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України, ґрунтується на наступних доказах, досліджених в судовому засіданні.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні, підтвердив факт своєї бездіяльності, зокрема зазначив, що був присутній протягом усього часу події, під час якої ОСОБА_12 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, зокрема був безпосереднім свідком заподіяння ОСОБА_9 стрибків ногами по грудній клітці ОСОБА_12 , внаслідок чого були поламані ребра, що в подальшому призвело до смерті ОСОБА_12 . При цьому сам обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив той факт, що, міг би вжити необхідних заходів для повідомлення швидкої допомоги, працівники якої б надали ОСОБА_12 необхідну медичну допомогу, навіть за відсутності телефону, зокрема, звернутись до сусідів із проханням викликати швидку, однак цього не зробив, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Перебування потерпілого ОСОБА_12 у безпорадному стані, який був небезпечним для його життя і неможливість ним самим вжити заходів для с усунення тяжких наслідків підтверджується показаннями обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в частині заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, внаслідок яких ОСОБА_12 , з урахуванням стану сильного алкогольного сп`яніння, не міг сам пересуватись, не міг говорити, а отже не міг покликати на допомогу. При цьому його в такому стані винесли на двір і залишили одного, що в врахуванням нічного часу і відсутності людей в місці залишення, позбавляло ОСОБА_12 можливості самостійно отримати допомогу.

Факт настання наслідку у вигляді смерті та наявності причинного зв`язку між бездіяльністю ОСОБА_8 та наслідком, підтверджується висновком експерта № 191 від 23 серпня 2017 року, згідно з яким зазначено, що враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , при наданні йому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, здатність його до життя не виключається, тобто можна було йому врятувати життя.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України доведена і вони підлягають покаранню за їх вчинення.

Поряд з цим орган досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_9 додатково кваліфіковано за ч. 3 ст. 135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.
Однак, суд вважає, що ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 135 КК України слід виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу цього злочину (кримінального правопорушення) з наступних мотивів.
У відповідності до абзацу другого частини першої статті 373 КПК України виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 ставиться в вину те, що він спільно з ОСОБА_8 , після нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, внаслідок чого останній перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження через безпорадний стан, який виник в результаті умисного нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що без отримання допомоги ОСОБА_12 може померти, не надав потерпілому допомоги, а залишили його в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 . Того ж дня, близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи в сані алкогольного сп`яніння, постійно знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , після спричинення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми грудної клітки численних переломів ребер зліва та справа з розривом парієнтальної плеври, травматичного розриву правої легені, що призвело до двобічного гемотораксу (наявність крові в плевральних порожнинах зліва та справа), правобічного пневмотораксу (наявність повітря в правій плевральній порожнині), численних синяків на передній поверхні грудної клітки в усіх відділах від руків`я грудини 2-го ребра зліва та ключиці справа до нижнього краю реберної дуги зліва та справа і від передньо під пахової лінії справа до середньо під пахової лінії зліва, садин на фоні деяких синяків, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, від яких останній помер, трьох синяків розлитого характеру на задній поверхні лівої а правої половини грудної клітки та в поперековій ділянці справа з наявністю на їх фоні 6 смуг просвітлення, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та п`яти синяків на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу та передньо внутрішній та задньо внутрішній поверхнях лівого плеча та в середній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, маючи так можливість не надав допомоги ОСОБА_12 , який на той час перебував у безпорадному та небезпечному для його життя стані, оскільки самостійно не міг надати собі допомоги та звернутись до закладів охорони здоров`я.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_9 не вжив заходів, необхідних для відведення небезпеки для життя ОСОБА_12 , а з метою приховання вчиненого ним злочину, взявши простирадло з ліжка, розстеливши його на підлозі, поклавши потерпілого ОСОБА_12 , який на той час ще був живий, виніс разом із ОСОБА_8 потерпілого з приміщення та залишили між сміттєвими баками, що розташовані навпроти будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи, що без отримання допомоги ОСОБА_12 може померти, залишив останнього без допомоги, хоч реально мав можливість йому її надати, але сподіваючись на те, що стан здоров`я ОСОБА_12 покращиться, не звернувся до закладу охорони здоров`я та належних установ, в результаті чого в період часу з 23 год. 30 хв. 22 серпня 2017 року по 01 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий ОСОБА_12 помер.

Тобто, стороною обвинувачення щодо ОСОБА_9 ставиться питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності, коли він умисно спричинив ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, після чого залишав його в небезпечному стані, внаслідок чого настала смерть потерпілого.
Як зазначалось вище, судом вважається доведеним обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_12 . В зв`язку з тим, що вказаний наслідок вже покладено в основу кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 121 КК України, його дії по залишенню потерпілого ОСОБА_12 без допомоги є продовженням злочину проти особи, не утворює сукупності злочинів, дії обвинуваченого ОСОБА_9 по заподіянню тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних в момент заподіяння ОСОБА_12 охоплюють усі подальші дії по винесенню ще живого потерпілого і залишенню його без допомоги на вулиці, тому додаткової кваліфікації за ч. 3 ст. 135 КК України в даному випадку не потребують.
ОСОБА_8 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що він, діючи спільно з ОСОБА_9 , обоє перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , під час спільного розпивання спритних напоїв вчинили словесний конфлікт з ОСОБА_12 з приводу його перебування у вказаній квартирі та інших малозначних підстав, в ході якого умисно спричинили йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.
Зокрема, ОСОБА_8 кулаком правої руки умисно наніс один удар в область правого плеча ОСОБА_12 , спричинивши таким чином фізичний біль і не спричинивши тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_9 , схопивши своєю лівою рукою за руку потерпілого, спричинивши своїми діями п`ять синяків на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, передньо внутрішній та задньо внутрішній поверхнях лівого плеча та в середній третині ОСОБА_12 , які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_12 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, опір чинити не міг та від отриманих ударів упав на підлогу в кімнаті, а ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, почали наносити потерпілому удари, а саме: ОСОБА_8 кулаком правої руки наніс близько трьох ударів в область грудної клітки, після чого обхопив лівою рукою шию потерпілого, який лежав опертий на одяг на підлозі, утримував останнього, а ОСОБА_9 вискочив на грудну клітку ОСОБА_12 та три рази умисно стрибнув ногами на його грудній клітці. Після цього, ОСОБА_12 , намагаючись уникнути подальшого побиття, хотів вийти з приміщення кімнати та почав підніматись з підлоги, перевернувшись на живіт. В цей час ОСОБА_8 взяв з-під ліжка, що розташоване напроти входу в спальну кімнату , у праву руку шматок дерев`яної палиці та умисно наніс шість ударів в область спини потерпілого, від чого ОСОБА_12 знову упав на спину та не піднімався, а ОСОБА_9 , скориставшись цим, знову скочив ногами на грудну клітку ОСОБА_12 та умисно зробив на ній два трибки.
Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 намагались продовжити побиття потерпілого, але в бійку вмішалась ОСОБА_13 , на вимогу якої вони припинили побиття, А ОСОБА_12 залишився лежати на підлозі в спальній кімнаті.
Внаслідок побиття спільними умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки - численних переломів ребер зліва та справа з розривом парієнтальної плеври, травматичного розриву правої легені, що призвело до двобічного гемотораксу (наявність крові в плевральних порожнинах зліва та справа), правобічного пневмотораксу наявність повітря в правій (плевральній порожнині), численних синяків на передній поверхні грудної клітки в усіх відділах від руків`я грудини 2-го ребра зліва та ключиці справа до нижнього краю реберної дуги зліва та справа і від передньо під пахової лінії справа до середньо під пахової лінії зліва, садин на фоні деяких синяків, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, від яких останній помер, трьох синяків розлитого характеру на задній поверхні лівої а правої половини грудної клітки та в поперековій ділянці справа з наявністю на їх фоні 6 смуг просвітлення, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та п`яти синяків на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу та передньо внутрішній та задньо внутрішній поверхнях лівого плеча та в середній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Однак, пред`явлене ОСОБА_8 зазначене обвинувачення визнається судом недоведеним стороною обвинувачення, а тому його необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення з наступних мотивів.
Так, згідно ч.2 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. При цьому достовірність доказу визначається з урахуванням того, чи немає сумніву, що доказ адекватно (правдиво) відображає обставину; чи є інші докази, що підривають довіру до доказу; чи є суперечності між доказами, яким з них слід надати перевагу і чому; якщо показання свідка не узгоджуються з попередніми, чи є переконливі пояснення, чому змінився зміст цих показань. Достатність доказів, коли у своїй сукупності вони повинні переконувати у наявності певної обставини. Якщо доказів недостатньо для встановлення певної обставини, то суд приймає рішення про недоведеність цієї обставини.
Як зазначено вище, ОСОБА_8 ставиться в вину вчинення тяжкого тілесного ушкодження, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину групою осіб, що сприщило смерть потерпілого.
Для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 121 КК України необхідно встановити наявність в них усіх складових елементів складу вказаного кримінального правопорушення, зокрема:
-Вчинення дії фізичний вплив, завдання удару, шляхом застосування м`язових зусиль свого тіла;
-Злочинний наслідок (шкода здоров`ю) в даному випадку смерть потерпілого;
-Необхідний причинний зв`язок між діянням та наслідками, який встановлюється в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин вчиненого;
-Суб`єктивна сторона може полягати у прямому чи непрямому умислі, тобто, коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду, і бажає або свідомо припускає її настання;
-Спільне скоєння злочину означає взаємну обумовленість діянь двох і більше осіб, єдиний для них злочинний наслідок, причинний зв`язок між діянням кожного співучасника і загальним злочинним наслідком. Вказані елементи перебувають у нерозривному зв`язку. Головною рисою спільності дій співучасників є те, що дії кожного з них є складовою частиною загальної діяльності із вчинення злочину. При цьому особливістю інтелектуального моменту умислу співучасників є те, що ним охоплюється усвідомлення кожним з учасників не лише суспільно небезпечного характеру особисто вчинюваного діяння, а й факту вчинення співучасниками одного й того самого злочину, можливістю діяти спільно з ними, наявністю умислу та спрямованості їх дій на досягнення загального злочинного результату. Таке усвідомлення має бути взаємним кожний із співучасників повинен усвідомлювати той факт, що він вчиняє злочин спільно із іншими його учасниками. Саме такий факт усвідомлення цих обставин дає підстави для притягнення до кримінальної відповідальності учасника не лише за конкретне діяння, вчинене ним особисто, а й за результат діяльності всіх співучасників. Тому не можуть визнаватися співучастю дії, які об`єктивно сприяли вчиненню злочину і настанню злочинного результату, але не охоплювались умислом співучасників, як вчинені спільно.
-Кваліфікуюча ознака група осіб має місце тоді, коли у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження брали участь декілька виконавців без попередньої змови між собою. При цьому, для кваліфікації дій кількох осіб за ч. 2 ст. 121 КК України, якщо тільки одним із завданих ударів заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, необхідно встановити, що у винних був єдиний (спільний) умисел і вони допомагали один одному у досягненні мети. Для цього слід виходити з обставин, встановлених під час розгляду справи: характеру дій, обстановки, яка передувала вчиненню злочину, локалізація тілесних ушкоджень, поведінка щодо потерпілого до та після вчинення злочину, при цьому по кожному з цих моментів слід керуватись принципом «поза розумним сумнівом».
Обвинувачення, яке ставиться в вину ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, виписано таким чином, що зазначено чітке розмежування дій та наслідків таких дій кожного із обвинувачених, при цьому в одному випадку кожен з них вчиняв частину об`єктивної сторони злочину щодо заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема, ОСОБА_8 згідно з пред`явленим обвинуваченням спричинив потерпілому ОСОБА_12 наступні тілесні ушкодження - один удар в область правого плеча ОСОБА_12 , спричинивши таким чином фізичний біль і не спричинивши тілесних ушкоджень, в подальшому - близько трьох ударів в область грудної клітки, в іншому випадку дії ОСОБА_8 сприяли вчиненню дій ОСОБА_9 зокрема зазначено, що ОСОБА_8 обхопив лівою рукою шию потерпілого ОСОБА_12 , який лежав опертий на одяг на підлозі, утримував останнього, а ОСОБА_9 вискочив на грудну клітку ОСОБА_12 та три рази умисно стрибнув ногами на його грудній клітці. Після цього, ОСОБА_12 , намагаючись уникнути подальшого побиття, хотів вийти з приміщення кімнати та почав підніматись з підлоги, перевернувшись на живіт. В цей час ОСОБА_8 взяв з-під ліжка, що розташоване напроти входу в спальну кімнату , у праву руку шматок дерев`яної палиці та умисно наніс шість ударів в область спини потерпілого, від чого ОСОБА_12 знову упав на спину та не піднімався, а ОСОБА_9 , скориставшись цим, знову скочив ногами на грудну клітку ОСОБА_12 та умисно зробив на ній два трибки.
Таким чином, на думку сторони обвинувачення, на підтвердження наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України свідчать наступні фактичні обставини, які підтверджуються відповідними доказами:
-Наявність спільного умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 станом на момент початку подій 22 серпня 2017 року, що відповідно відображено наступним чином у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили спільний словесний конфлікт із ОСОБА_12 з приводу його перебування в квартирі та інших малозначних підстав;
-Заподіяння ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 близько трьох ударів кулаком правої руки в грудну клітку, що разом із тілесними ушкодженнями, заподіяними внаслідок здійснення ОСОБА_9 стрибків по грудній клітці потерпілого ОСОБА_12 , спричинили тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент заподіяння, що відповідно на думку сторони обвинувачення підтверджується висновками експертів № 191 від 23 серпня 2017 року та № 8 від 01 лютого-22 лютого 2018 року, № 9 від 12 лютого 23 лютого 2018 року; показаннями свідка ОСОБА_13 , даними протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 23 серпня 2017 року;
-Спільна участь ОСОБА_8 у заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 разом із ОСОБА_9 , яке полягало в тому, що ОСОБА_8 утримував ОСОБА_12 правою рукою за шию, чим допомагав у здійсненні стрибків ОСОБА_9 по грудній клітці потерпілого ОСОБА_12 , що підтверджується на думку сторони обвинувачення, показаннями свідка ОСОБА_13 , даними протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 23 серпня 2017 року;
-Заподіяння ОСОБА_8 ударів ОСОБА_12 шматком дерев`яної палиці, що також сприяло тому, що останній впав у положення, яке було сприятливим для ОСОБА_9 для здійснення стрибків по грудній клітці потерпілого, що, на думку сторони обвинувачення, підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_13 , даними протоколу слідчого експерименту ОСОБА_8 від 23 серпня 2017 року.
Разом з тим, вказані обставини спростовуються сукупністю доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні та з огляду на наступне.
Обвинувачення сформульоване та описане слідчим таким чином, що усі епізоди заподіяння тілесних ушкоджень здійснювалось у швидкій послідовності один за одним, були нерозривно пов`язаними, спільним та відбувались без розриву у часі. Натомість, судом було встановлено, що усі події, які мали місце вночі 22 серпня 2017 року відбувались епізодично, із певним розривом у часі, мали свій початок та причину, при цьому між епізодами заподіяння тілесних ушкоджень мали місце примирення осіб між собою із подальшим спільним розпиванням алкогольних напоїв, що відповідно суттєво впливає на оцінку усієї обстановки події кримінального правопорушення.
На підтвердження даного висновку суду та на спростування першого доводу сторони обвинувачення щодо наявності спільного у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 конфлікту із ОСОБА_12 суд приймає показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який неодноразово пояснював, що перший конфлікт, який спровокував бійку на ліжку між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , виник між ними двома, подальші конфлікти, які також ставали прииною заподіяння тілесних ушкоджень, також виникали виключно між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_12 ставав ініціатором конфліктів та провокував ОСОБА_9 . Натомість ОСОБА_8 не був учасником конфлікту, а навпаки, розбороняв їх двох в усіх конфліктних епізодах, зокрема, перший раз під час конфлікту на ліжку він дав ляпаса долонею і ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , після чого вже всі троє продовжили вживати алкогольні напої. Наступний конфлікт також відбувався між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , при цьому останній почав ображати та провокувати ОСОБА_9 , на що ОСОБА_8 знову відреагував з метою припинення конфлікту тричі долонею хляпнув ОСОБА_12 в середину грудей, щоб він заспокоївся. Категорично заперечив будь-яке утримування за шию потерпілого ОСОБА_12 , а пояснив, що останній мав намір знову розпочинати бійку з ОСОБА_9 , для попередження якої ОСОБА_8 «зловив» його за руки, щоб він не ліз битись.
Аналогічні показання дав обвинувачений ОСОБА_9 , який підтвердив той факт, що конфлікт із потерпілим ОСОБА_12 в ту ніч відбувався лише у нього, при цьому зауважив, що такі конфлікти починались з вини потерпілого, який його ображав, натомість ОСОБА_8 постійно їх розбороняв, після чого вони усі разом продовжували вживати спиртні напої, в ході чого ОСОБА_12 знову провокував із ОСОБА_9 сварки, на що ОСОБА_8 також намагався їх розбороняти. Наголосив на тому, що ОСОБА_8 не допомагав йому у побитті ОСОБА_12 , а лише розбороняв їх протягом усього вечора.
Свідок ОСОБА_13 також заперечила факт спільного побиття ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілого ОСОБА_12 , зокрема дала показання про те, що між нею, ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_12 були хороші відносини, останній, будучи сиротою, називав їх матір`ю та батьком, а от із ОСОБА_9 в них періодично виникали конфлікти, однак ініціатором таких конфліктів був завжди ОСОБА_12 . В той вечір також ОСОБА_12 постійно чіплявся до ОСОБА_9 з причин недотримання ним особистої гігієни, провокував бійку, на що ОСОБА_9 реагував, що призводило до бійки. ОСОБА_12 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг триматись на ногах. Натомість ОСОБА_8 розбороняв та заспокоював їх, говорив їм, що вони «як малі діти».

Наступний довід сторони обвинувачення, а саме заподіяння ОСОБА_8 трьох ударів кулаком в грудну клітку потерпілого ОСОБА_19 , і як наслідок, заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що потягнуло смерть потерпілого, спростовується такими доказами.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який категорично заперечив, що бив кулаком в грудну клітку потерпілого ОСОБА_12 , зокрема від самого початку досудового розслідування, зокрема під час слідчого експерименту від 23 серпня 2017 року за участю ОСОБА_8 , останній пояснював, що заподіяв не удар кулаком, а ляпас долонею, при цьому показував на середину грудної клітки манекена. Будучи неодноразово допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_8 постійно зазначав, що бив долонею, пояснюючи це тим, що не може через біль в руці, вдарити кулаком.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який також пояснив, що жодного удару кулаком ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 не наносив. При цьому підтвердив, що з метою розборонення, ОСОБА_8 дав їм обом ляпаса.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка, будучи неодноразово допитаною в судовому засіданні, категорично заперечила, що ОСОБА_8 бив кулаком в груди потерпілого, натомість дала показання, що коли виходила з туалету, то чула сварку між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , а також звук, характерний для ляпасу.
Сторона обвинувачення на спростування того, що ОСОБА_8 , не дивлячись на травму руки, може здійснювати удари кулаком і його удари могли призвести до переломів ребер, які в подальшому стали причиною тяжких наслідків, що потягнули смерть потерпілого, посилається на висновки експертів № 191 від 23 серпня 2017 року, № 8 від 01 лютого-22 лютого 2018 року та № 9 від 12 лютого 23 лютого 2018 року. Зокрема у відповідності до висновку експерта № 9 від 12 лютого 23 лютого 2018 року зазначено, що враховуючи дані рентгенологічного обстеження та обстеження лікарями неврологом та ортопедом обвинуваченого ОСОБА_8 , можна говорити, що останній з наявними наслідками переломів кісток правої кисті без порушення її функції може виконувати активні фізичні дії із значним прикладенням сили, в тому числі не виключається можливість нанесення ОСОБА_8 ударів кулаком правої руки в ніч з 22 серпня 2017 року на 23 серпня 2017 року, що могли призвести до переломів ребер потерпілого ОСОБА_12 .
Разом з тим, вказаний висновок не можна вважати достовірним та достатнім доказом на підтвердження заподіяння ОСОБА_8 22 серпня 2017 року трьох ударів кулаком руки в грудну клітку потерпілого ОСОБА_12 , оскільки вказаний висновок експерта підтверджує лише те, що ОСОБА_8 в принципі може наносити удари кулаком, тобто цей висновок спростовує лише показання ОСОБА_8 про його фізичну неспроможність взагалі вдарити кулаком.
Однак, такий висновок неможливо прийняти як доказ того, що ОСОБА_8 здійснив три удари кулаком, що призвели до переломів ребер потерпілого ОСОБА_12 , оскільки, як зазначено вище, як самі обвинувачені, так і свідок ОСОБА_13 категорично заперечили заподіяння ОСОБА_8 саме ударів кулаком, а свідчили про спричинення ляпасів, при цьому обвинувачений ОСОБА_8 , як під час слідчого експерименту, показуючи заподіяння такого ляпасу, так і під час неодноразового допиту в суді, зазначав локалізацію такого удару долонею (ляпасу) в середній частині грудної клітки потерпілого ОСОБА_12 , на тілі якого в даній області тілесних ушкоджень не виявлено.
Крім цього, узагальнене описання тілесних ушкоджень, що були спричинені потерпілому ОСОБА_12 , які в сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища - масивну крововтрату та дихальну недостатність, які і явились безпосередньою причиною смерті, а тому мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті, що зазначені у висновках експертів № 191 від 23 серпня 2017 року, № 8 від 01 лютого-22 лютого 2018 року та № 9 від 12 лютого 23 лютого 2018 року полягає в наступному - закрита травма грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер справа 2-3 по середнє-ключичній лінії, 2-4 по середнє-сосковій лінії, 4-6 ближче до білягрудиної лінії, 7-9 по білягрудиній лінії та зліва 2-8 по середнє-ключичній, з крововиливами в м`які тканини навколо переломів ребер, з розривом парієтальної плеври та правої легені в проекції переломів 4-6 ребер справа, що супроводжувалось розвитком правобічного пневмоторакса (накопичення повітря в плевральній порожнині) та двобічного гемотораксу (накопиченням крові в плевральних порожнинах) відповідно 1700 мл та 1300 мл, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді численних плямистих синців на передній поверхні грудної клітки в усіх відділах від руків`я грудини, 2-го ребра зліва та ключиці справа до нижнього краю реберної дуги зліва та справа і від переднє-підпахової лінії справа до середнє-підпахової лінії зліва розмірами від 0,4x0,6 см до 8x6,5 см з наявністю на фоні деяких з них саден розмірами від 0,2x3,1 см до 0,3x2,6 см.

Такі ушкодження (переломи ребер), як проілюстровано на схемі № 3 до висновку експерта № 191, є розміщеними по обидві сторони від уявної центральної лінії грудної клітки, є симетричними справа та зліва, що з врахуванням висновку експерта про їх утворення внаслідок численних ударів твердими тупими предметами, а також з урахуванням показань ОСОБА_8 про заподіяння ударів долонею у вигляді лапасів, при цьому місце локалізації таких ляпасів середина грудної клітки потерпілого, відсутність в цій області тілесних ушкоджень, що узгоджується саме із заподіянням ляпасів, оскільки удари кулаком зазвичай залишають тілесні ушкодження, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 про заподіяння ОСОБА_9 швидких стрибків двома ногами по грудній клітці потерпілого, що відповідає симетричним переломам ребер по обидві сторони, свідчать про те, що безпосередньою причиною тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_12 стали саме стрибки ОСОБА_9 по грудній клітці ОСОБА_12 .
Доводи сторони обвинувачення щодо спільної участі ОСОБА_8 у заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 разом із ОСОБА_9 , яке полягало в тому, що ОСОБА_8 утримував ОСОБА_12 правою рукою за шию, чим допомагав у здійсненні стрибків ОСОБА_9 по грудній клітці потерпілого ОСОБА_12 , спростовуються показаннями обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зокрема, як вже зазначалось вище, обвинувачений ОСОБА_8 , як на стадії досудового розслідування, так і під час розгляду справи в суді, заперечував утримування за шию, а пояснив, що відтягував ОСОБА_12 , зловивши його за руки, щоб останній не ліз битись. Обвинувачений ОСОБА_9 також заперечив, що ОСОБА_8 під час здійснення ним стрибків, утримував ОСОБА_12 за шию.
Щодо вказаного епізоду, судом вище детально проаналізовані показання свідка ОСОБА_13 у сукупності із показаннями обвинувачених та інших доказів по справі. Зокрема, свідок ОСОБА_13 , будучи очевидцем одного з епізодів конфліктів, вказала, що ОСОБА_8 тримав за руки ОСОБА_12 , оскільки останній намагався вчиняти бійку. Жодним чином ОСОБА_8 не допомагав бити ОСОБА_12 .
Щодо доводу сторони обвинувачення про заподіяння ОСОБА_8 ударів ОСОБА_12 дерев`яною скалкою і таким чином сприяння ОСОБА_9 у здійсненні ним стрибків на грудній клітці потерпілого, то, як встановлено вище, то заподіяння ОСОБА_8 таких ударів не було складовою частиною спільного заподіяння тілесних ушкоджень разом із ОСОБА_9 , відбувалось за інших обставин, зокрема з метою припинення ОСОБА_12 голосних криків, якими останній заважав сусідам, у часі було відірвано він заподіяння ОСОБА_9 стрибків та ударів ногою (вказані удари не ставляться в вину ОСОБА_9 )
Таким чином, судом встановлено, що і ОСОБА_9 , і ОСОБА_8 наносили удари потерпілому ОСОБА_12 . Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом наявність спільного умислу у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на спільне спричинення тілесних ушкоджень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що це були розрізнені дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які співпадали по часу і місцю спричинення, однак не є співучастю, тому в даному випадку наслідок у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, не є спільним для ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а тому кожен повинен нести відповідальність за фактично спричинені ними тілесні ушкодження.
При цьому, в діях ОСОБА_8 фактично вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України заподіяння легкого тілесного ушкодження, що потягнуло короткочасний розлад здоров`я, а саме заподіяння одного удару в область правого плеча ОСОБА_12 , спричинивши таким чином йому фізичний біль і не спричинивши тілесних ушкоджень, трьох ударів долонею в область грудей спереду, що не спричинили тілесних ушкоджень, шість ударів в область спини потерпілого шматком дерев`яної палиці, що спричинили тілесні ушкодження у вигляді трьох синяків розлитого характеру на задній поверхні лівої та правої половини грудної клітки та в поперековій ділянці справа з наявністю на їх фоні 6 смуг просвітлення, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Разом з тим, провадження за ч. 2 ст. 125 КК України відповідно до ст.477 КПК України відноситься до провадження у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. Оскільки ОСОБА_12 був сиротою і стороною обвинувачення не було встановлено жодного родича потерпілого, то представником потерпілого було визнано представника Кам`янець Подільського міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.
У відповідності до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» № 13 від 02.07.2004 року слід обов`язково одержувати від потерпілого письмової або усної заяви про притягнення до кримінальної відповідальності підсудного у справі публічного обвинувачення, коли результати судового слідства свідчитимуть про необхідність змінити кваліфікацію злочину на статтю кримінального закону, якою передбачено відповідальність за якійсь зі злочинів (справи приватного обвинувачення). У разі відмови потерпілого подати таку заяву і за наявності до того відповідних підстав, підсудний має бути виправданий за відсутністю складу злочину, що не позбавляє потерпілого права звернутись до суду із заявою про порушення кримінальної справи у межах строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Враховуючи те, що такої заяви в матеріалах кримінального провадження немає, а представником потерпілого визнано особу, яка не включена до переліку осіб, визначених ч. 6 ст. 55 КПК України, суд вважає, що в даному випадку ОСОБА_8 підлягає виправданню за ч. 2 ст. 121 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Оскільки органами досудового розслідування ОСОБА_9 ставилось в вину наявність такої кваліфікуючої ознаки, як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень групою осіб, а саме спільно із ОСОБА_8 , однак винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не доведено, в зв`язку з чим він підлягає виправданню, то така кваліфікуюча ознака ч.2 ст. 121 КК України, як вчинення злочину групою осіб, підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_9 .
Суд критично оцінює доводи прокурора про те, що вина обвинувачених у спільному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень повністю доведена показаннями самих обвинувачених та свідка ОСОБА_13 , оскільки це спростовується аналізом їх показань, який здійснений судом вище. Щодо посилань прокурора на те, що доказом вини обвинувачених у спільному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень є також дані протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд звертає увагу, що вказані слідчі дії проведені поверхнево, без детального та ретельного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню, зокрема мотиву і мети заподіяння тілесних ушкоджень, а також без достатньої конкретизації способу, механізму та послідовності заподіяння тілесних ушкоджень. А ті дані, які містяться в протоколі слідчих експериментів та додатків до них, є допустимими та належними доказами, що спростовують заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 групою осіб.
Крім цього, органами досудового розслідування ОСОБА_8 також обвинувачується в тому, що він спільно з ОСОБА_9 після нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, внаслідок чого останній перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження через безпорадний стан, який виник в результаті умисного нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що без отримання допомоги ОСОБА_12 може померти, не надали потерпілому допомоги, а залишили його в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 . Того ж дня, близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи в сані алкогольного сп`яніння, постійно знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , після спричинення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми грудної клітки численних переломів ребер зліва та справа з розривом парієнтальної плеври, травматичного розриву правої легені, що призвело до двобічного гемотораксу (наявність крові в плевральних порожнинах зліва та справа), правобічного пневмотораксу (наявність повітря в правій плевральній порожнині), численних синяків на передній поверхні грудної клітки в усіх відділах від руків`я грудини 2-го ребра зліва та ключиці справа до нижнього краю реберної дуги зліва та справа і від передньо під пахової лінії справа до середньо під пахової лінії зліва, садин на фоні деяких синяків, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, від яких останній помер, трьох синяків розлитого характеру на задній поверхні лівої а правої половини грудної клітки та в поперековій ділянці справа з наявністю на їх фоні 6 смуг просвітлення, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та п`яти синяків на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу та передньо внутрішній та задньо внутрішній поверхнях лівого плеча та в середній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, маючи так можливість не надали допомоги ОСОБА_12 , який на той час перебував у безпорадному та небезпечному для його життя стані, оскільки самостійно не міг надати собі допомоги та звернутись до закладів охорони здоров`я.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_8 не вжив заходів, необхідних для відведення небезпеки для життя ОСОБА_12 , а з метою приховання вчиненого ним злочину, взявши простирадло з ліжка, розстеливши його на підлозі, поклавши потерпілого ОСОБА_12 , який на той час ще був живий, виніс разом із ОСОБА_9 потерпілого з приміщення та залишили між сміттєвими баками, що розташовані навпроти будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи, що без отримання допомоги ОСОБА_12 може померти, залишив останнього без допомоги, хоч реально мав можливість йому її надати, але сподіваючись на те, що стан здоров`я ОСОБА_12 покращиться, не звернувся до закладу охорони здоров`я та належних установ, в результаті чого в період часу з 23 год. 30 хв. 22 серпня 2017 року по 01 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий ОСОБА_12 помер.

Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 135 КК України, у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.
Разом з тим, суд вважає, що в цій частині обвинувачення дії ОСОБА_8 підлягають перекваліфікації з ч. 3 ст. 135 на ч. 3 ст. 136 КК України з наступних підстав.

Стаття 135 КК України, яка ставиться в вину ОСОБА_8 передбачає відповідальність спеціального суб`єкта особу, яка своїми діями поставила в небезпечний для життя стан. Судом попередньо вже встановлено, що участь ОСОБА_8 у доведенні потерпілого ОСОБА_12 до такого небезпечного для життя стану, не доведена. Однак, в діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 136 КК України.

Для кваліфікації дій особи за частиною третьою статті 136 КК України слід встановити 1)бездіяльність особи у вигляді неповідомлення належним установам чи особам про знаходження іншої особи в небезпечному для життя стані; 2) наслідки у вигляді смерті потерпілого; 3) причинний зв`язок між бездіяльністю винного і наслідками. Також обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за ст. 136 КК України є реальна наявність у особи можливості повідомити належним установам чи особам про перебування потерпілого в небезпечному для життя стані, аби ці установи (особи) змогли надати необхідну допомогу.

Зокрема, як зазначалось вище, ОСОБА_8 постійно перебував в кімнаті, був очевидцем заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлював безпорадний стан ОСОБА_12 внаслідок заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та алкогольного сп`яніння, його неспроможність говорити, ясно виражатись, неспроможність триматись на ногах та вільно пересуватись, що спонукало ОСОБА_9 та ОСОБА_8 нести потерпілого на простирадлі на вулицю, а після винесення усвідомлював, що залишає його без будь-якої допомоги та можливості отримати таку допомогу від інших, мав можливість повідомити відповідні органи, зокрема швидку допомогу, про такий стан ОСОБА_12 , працівники якої могли б надати кваліфіковану медичну допомогу, разом з тим не повідомив, внаслідок чого ОСОБА_12 залишився без допомоги, внаслідок чого останній в період часу з 23 год.30 хв. 22 серпня 2017 року по 01 год.30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. При цьому, як вказано вище, із дослідженого висновку № 191 вбачається, що при своєчасній медичній допомозі здатність до життя потерпілого ОСОБА_12 не виключається.

Суд критично оцінює доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 щодо необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч. 3 ст. 135 КК України на ч. 3 ст. 136 КК України, а саме за ознакою об`єктивної сторони як ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу, оскільки в даному випадку потерпілий ОСОБА_12 внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень перебував в небезпечному для життя стані, оскільки мав такі смертельні ушкодження, що могли бути усунуті лише кваліфікованим медичним працівником, тобто у ОСОБА_8 не було навичок надання такої медичної допомоги, разом з тим, в силу обставин, за яких були заподіяні ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, його фізичного стану, у ОСОБА_8 була реальна можливість повідомити належну медичну установу про небезпечний для життя стан ОСОБА_12 , тому саме ця бездіяльність останнього підлягає кваліфікації за ч. 3 ст. 136 КК України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , що виразилось в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 , мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.121 КК України. Обвинувачений ОСОБА_9 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_9 має непогашені судимості за вироками Кам`янець Подільського міськрайонного суду 2011-2013 років, по місцю проживання КП «Добробут» компрометуючими даними щодо останнього не володіє, на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.

Визнання ОСОБА_9 винуватості у вчиненому злочині, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі. Таке покарання з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин, за яких він був вчинений, зокрема здійснення ОСОБА_9 стрибків повною вагою по живій людині, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховуючи віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_12 , який протягом усього часу провокував ОСОБА_9 на конфлікти та бійки, враховуючи щире каяття ОСОБА_9 , суд вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Оскільки ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, враховуючи його особу, зокрема схильність до вживання алкогольними напоями, відсутність засобів для існування, неналежні умови для проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків, з метою запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також з метою забезпечення виконання вироку, суд уважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити йому попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , що виразилось в неповідомленні належні установи про небезпечний для життя стан потерпілого ОСОБА_12 , що спричинило смерть останнього, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбачений ч.3 ст.136 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_8 раніше не судимий, по місцю проживання КП «Добробут» компрометуючими даними щодо останнього не володіє, на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 136 КК України у виді обмеження волі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, суд врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема поведінку ОСОБА_8 , який протягом усього часу намагався припиняти сварки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , метою нанесення ним легких тілесних ушкоджень було розборонення та припинення провокацій з боку потерпілого, його подальше вираження щирого жалю в зв`язку із загибеллю потерпілого ОСОБА_12 , його позитивна характеристика з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , як людини спокійної та неконфліктної, здатної завжди допомогти. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що призначення покарання у виді обмеження волі, тобто у триманні особи в кримінально виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею ним нагляду з обов`язковим залученням до праці буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, натомість альтернативне покарання у виді позбавлення волі з врахуванням усіх обставин справи є занадто суворим.

Оскільки ОСОБА_8 призначено покарання у виді обмеження волі, яке належить відбувати реально, враховуючи його особу, зокрема його схильність протягом останнього року до вживання алкогольними напоями, відсутність роботи та постійного місця проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків, з метою запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також з метою забезпечення виконання вироку, суд уважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити йому попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З врахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_9 , а також ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, фактичних обставин вчиненого, наслідків, які настали та наявності обтяжуючої обставини, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання.
При визнанні обтяжуючими обставинами перебування обвинувачених в стані алкогольного сп`яніння, суд критично оцінює доводи захисників про те, що відсутність документального підтвердження унеможливлює визнання такої обтяжуючої обставини, оскільки самі обвинувачені, а також свідок ОСОБА_13 підтвердили той факт вживання протягом усього вечора алкогольних напоїв, в зв`язку з чим усі перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Цивільний позов в межах кримінального провадження не пред`являвся. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2018 року підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Щодо питання розподілу процесуальних витрат, то судом встановлено, що стороною обвинувачення заявлено стягнення 3711 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів, а саме витрат, пов`язаних з проведенням п`яти судово-імунологічних експертиз, вартістю 742 грн. 20 коп. кожна.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України у вразі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи те, що залучення експертів здійснювалось для проведення судово-імунологічних експертиз на підтвердження факту заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, при цьому за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України обвинувальний вирок виноситься щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням підлягає виправданню, то такі процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

Строк покарання обчислювати з 18 травня 2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 23 серпня 2017 року по 17 травня 2018 року включно з розрахунку відповідно до ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Обраний щодо ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Визнати ОСОБА_9 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 135 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу цього злочину.
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.136 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

Строк покарання обчислювати з 18 травня 2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 23 серпня 2017 року по 17 травня 2018 року включно з розрахунку відповідно до ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
Обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Визнати ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Цивільний позов не пред`являвся.

Скасувати арешт на майно: кросівки, ключ з ланцюжком, спортивну кофту, що належали ОСОБА_12 , а також покривало зі слідами речовини буро-червоного кольору, схожу на кров, дерев`яну скалку, які були тимчасово вилучені під час огляду місця події 23 серпня 2017 року; покривало білого кольору з повздовжніми кольоровими полосами, ключ з брелоком у вигляді «серця», простирадло бежево-червоного кольору, які були вилучені під час огляду місця події 23 серпня 2017 року в дворі напроти будинку по АДРЕСА_4 ; одяг ОСОБА_12 , а саме: сині спортивні штани, голубу футболку, пару чорних носків, які було вилучено під час огляду трупа 23 серпня 2017 року в приміщенні моргу Кам`янець - Подільської Центральної районної лікарні; шматок дерев`яної палиці, яку тимчасово вилучено 23 серпня 2017 року після проведення слідчого експерименту, який був накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2018 року (а.м.к.п.152)
Речові докази, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.м.к.п.29,30,56,57,59,60) : чоловічі кросівки чорного кольору, ключ з металу сірого кольору з ланцюжком, спортивна кофта голубого кольору, що належить ОСОБА_12 , ключ з металу сірого кольору з написом «43412545», брелок у вигляді серця з металу сірого кольору, шматки волосся ОСОБА_12 відповідно до постанови ст.слідчого в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області від 05 вересня 2017 року знищити;

Кров та зрізи нігтів ОСОБА_8 , кров та зрізи нігтів ОСОБА_9 , кров та зрізи нігтів ОСОБА_12 , підодіяльник, доріжка, покривало, дерев`яна скалка, дерев`яна палиця відповідно до постанови ст.слідчого в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області від 04 жовтня 2017 року знищити;

Футболку, спортивні штани та пару носків відповідно до постанови ст.слідчого в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області від 11 листопада 2017 року знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 3711 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою з моменту вручення копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1