Справа № 308/9980/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003521 від 30.10.2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, інваліда, пенсіонером та депутатом не являється, на утриманні нікого не має, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 10.07.2012 Ужгородським міськрайонним судом за статтею 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

13.09.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області винесено вирок відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого .2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

Судом встановлено, що в мотивувальній частині вироку в 14 абзаці невірно зазначено кваліфікацію вчинених дій ОСОБА_3 , а саме : зазначено «Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_3 закінчений замах на злочин, передбачений ч. 2 ст.186, відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості», замість вірного «Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_3 закінчений замах на злочин, передбачений ч. 2 ст.186, відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473,476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186КК України, тобто, закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості»
У судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися, однак згідно ч. 2 ст. 379 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Вивчивши зміст вироку та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 379 КПК України регламентовано, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арефметичні помилки незалежно від того, набрало рішення законної сили чи ні.

На підставі викладеного, з врахуванням того, що суд допустив неточності в формулюванні мотивувальної частини вироку, тому вважає за необхідне внести виправлення до такої.

Керуючись ст. 379 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Внести виправлення в чотирнадцятий абзац мотивувальної частини вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2018 року, виклавши в наступній редакції:

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_3 закінчений замах на злочин, передбаченийч. 2 ст.186, відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст.473,476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186КК України, тобто, закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1