Справа № 539/3016/18
Провадження №1-кп/539/348/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6

законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження № 0000869 від 13.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищий Булатець, Лубенського району Полтавської області, українця, гр. України, освіта неповна середня, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
25.04.1989 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст. 215-3 КК СРСР до 3 років позбавлення волі;
22.10.1990 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.106, ч.2 ст.140, ст.42 КК СРСР до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
08.08.1995 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.140 КК України (в ред.. 1960р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
13.10.1999 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.140 КК України (в ред. 1960р.) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
09.02.2001 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140 КК України (в ред. 1960р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
13.04.2006 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 297, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
17.02.2010 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
-10.12.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. 23.08.2016 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі на 2 роки. 08.02.2018 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 22 дні
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13 липня 2018 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебував на центральному пляжі в м. Лубни, неподалік вулиці Поділ.

В цей час поруч з ОСОБА_4 відпочивали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які під час відпочинку фотографувалися на власні телефони. За цим спостерігав ОСОБА_4 та в нього виник умисел на викрадення телефонів. Після закінчення фото сесії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 поклавши мобільні телефони до своїх речей, які лежали на покривалі, пішли купатися в річці Сула.

Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, (будучи особою, яка умовно достроково-звільнена з місць позбавлення волі та не відбула покарання за попереднім вироком суду - вказане уточнено в судовому засіданні), з корисливих мотивів, з метою власної наживи, підійшов до місця де лежали речі належні потерпілим та заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Readmi 4» бежевого кольору належним ОСОБА_6 вартістю 2 600 грн., а також мобільним телефоном «Huawei Y7» сірого кольору, належним ОСОБА_5 , вартістю 3016 грн. 67 коп., однак розпорядитися вказаними телефонами ОСОБА_4 не вдалося, оскільки він був помічений потерпілими, які їх відібрали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 13.07.2018 року близько 13 год. 30 хв. відпочиваючи на центральному пляжі м. Лубни помітив потерпілих, які відпочиваючи фотографувалися на свої мобільні телефони. Коли останні пішли купатися, поклавши телефони до своїх речей, він підійшовши до них взяв два мобільні телефони, але був помічений потерпілими, які забрали їх назад.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 допитана в присутності свого законного представника ОСОБА_7 пояснила, що дійсно бачила на пляжі ОСОБА_4 , але прийняла його за рибалку. Коли купалась, то приглядала за речами. Побачила, як останні підійшов до їх речей. Підбігла до нього з води та запитала де телефони, але ОСОБА_4 не зізнався. Потім знайшли свої телефони. ОСОБА_4 почав відходити від місця події, разом з цим набрала по телефону відділ поліції та описала їм прикмети особи, що заволоділа телефонами. На даний час телефон повернуто, жодних претензій до обвинуваченого не має.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 допитана в присутності свого законного представника ОСОБА_8 пояснила, що того дня прийшли на річку. Телефони поклали у рюкзаки та пішли купатись, подруга помітила, що ОСОБА_4 підійшов до речей, вона на нього кричала, щоб повернув телефони. Третя подруга почала телефонувати на наші телефони, один телефон грав у кущах, а інший був у калюжі. ОСОБА_5 описала працівникам поліції особу, яка заволоділа телефонами. Претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом було роз`яснено наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження як прокурору, так і потерпілим та їх законним представникам, так і обвинуваченому.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно. Така кваліфікація є вірною, оскільки обвинувачений виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, які не залежали від його волі злочин до кінця не довів.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю.
Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вказаний злочин є злочином середньої тяжкості. Суд враховує також особу винного, який характеризується посередньо. Згідно медичної довідки у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Суд вважає, що покарання за даний злочин має бути призначено у виді позбавлення волі. До такої думки суд прийшов з урахуванням того, що злочин вчинено в період умовно-дострокового звільнення, з урахуванням того, що ОСОБА_4 є неодноразово судимою особою, всі злочини, які він вчиняв є умисними та вчинені з корисливою метою. Разом з цим, суд вважає, що строк покарання має бути призначений з урахуванням позиції потерпілих та їх законних представників, також слід звернути увагу, що обвинувачений вчинив замах на злочин, від якого не настало негативних наслідків, викрадене повернуто потерпілим.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, за необхідне до призначеного покарання за цим вироком відповідно до ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного ОСОБА_4 за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10.12.2015 року.

Підстав, для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати, що пов`язані з проведенням експертизи стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Ухвалою слідчого судді від 19.07.2018 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 06.09.2018 року було продовжено до 05.11.2018 року і підстав для його зміни до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі терміном 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10.12.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 19 липня 2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Xiaomi Readmi 4», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 як власнику, та мобільний телефон марки «Huawei Y7», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , як власнику залишити їм, як їм належні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1144 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1