АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/857/18 Справа № 201/3403/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. 170 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 12 квітня 2018 року було задоволене клопотання слідчого прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 дата реєстрації 03.09.2016 номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , синього кольору, кузов загальний легковий седан з метою подальшої конфіскації.

Обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що з метою забезпечення кримінального провадження, відшкодування завданих збитків, захисту інтересів держави, в ході досудового розслідування встановлена сукупність підстав та розумних підозр, що вказане рухоме майно може підлягати конфіскації або слугувати для забезпечення можливого цивільного позову в майбутньому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді та ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та постановлена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства. Вказує, що автомобіль, на який накладено арешт, належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2016 року. Суд першої інстанції належним чином не з`ясував належність даного автомобіля саме апелянту, або іншій особі. Крім того, в матеріалах кримінального провадження не міститься жодного документа, що підтверджує визнання транспортного засобу речовим доказом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку ОСОБА_7 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження даної ухвали, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши надані матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 21 лютого 2017 року підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Відповідно до змісту п.4) ч.3 ст.399 КПК України питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішує суд апеляційної інстанції, тому, виходячи з того, що ухвала слідчого судді від 12 квітня 2018 року постановлена без виклику апелянта, зазначене рішення суду не було отримано ним, дані про направлення та отримання зазначеної ухвали скаржником раніше зазначеної дати в матеріалах судового провадження відсутні, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді першої інстанції пропущено з поважних причин, зазначених у клопотанні, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна не відповідає вимогам ст.170 КПК України, ст.171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що 10 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255, ч.1, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1,2 ст. 369 КК України.

29.03.2018 року в межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням та додатками до нього про накладення арешту на майно, автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 дата реєстрації 03.09.2016 номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , синього кольору, кузов загальний легковий седан.

Таким чином, з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

Так, подане клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт майна ОСОБА_7 , не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2018 року відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України і яким саме. Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не зазначив та не надав підтвердження, кому саме належить вказане майно, а саме: автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 дата реєстрації 03.09.2016 номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , синього кольору, кузов загальний легковий седан.

Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та, в порушення ч. 3 ст. 172 КПК України, дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції, на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції, у відповідності до п.2) ч.3 ст.407 КПК України, якою повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права прокурора, після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити підозрюваному ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року про арешт майна.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль підозрюваного ОСОБА_7 Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 дата реєстрації 03.09.2016 номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , синього кольору, кузов загальний легковий - седан повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4