Справа № 173/2190/17
Номер провадження1-кп/173/53/2018
25 вересня 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 13.09.2011 року вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення вол, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуваним терміном 2 роки;
- 25.04.2013 року вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий термін 2 роки 1 день за вироком суду м. Першетравенська від 13.09.2011 року та призначено покарання 3 роки 1 день позбавлення волі; звільнений 27.06.2014 року з Синельніковської ВК № 94 Дніпропетровської області по ухвалі Синельніковського міського суду Дніпропетровської області від 19.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року від відбуття покарання звільнений;
- 21.07.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 21.09.2017 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, скасованого в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.04.2018 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 24 січня 2017 року, проходячи поблизу гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 , виник умисел на викрадення майна із приміщення зазначеного вище гаража.
Цього ж дня приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_4 прибув до вище вказаного гаражу, де маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, достовірно знаючи, що у гаражі є майно, яке можливо викрасти, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, за допомогою наявної при собі викрутки, яку заздалегідь взяв із собою для полегшення вчинення злочину, шляхом злому ригелю накладного замка на вхідній двері проник до гаражу, з якого таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав електроінструменти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №96 від 29.08.2017 на загальну суму 5143.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 01 травня 2017 року, близько о 01-00 годині проходячи поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на задньому дворі біля забору побачив портативну переносну гойдалку, виготовлену із каркасу металевих труб зеленого кольору із навісом, яку визначив як об`єкт свого злочинного посягання. У подальшому, внаслідок виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна та з метою незаконного збагачення, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він діє таємно, скориставшись відсутністю контролю за своїми діями із сторони потерпілої та цілком усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_4 , таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав вказану портативну переносну гойдалку, вартістю 1890грн., належну ОСОБА_6 та в подальшому з викраденим майном покинув місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму, в цінах, що діють на момент вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, та від дачі свідчень відмовився. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показала, що дійсно при вказаних обставинах у нього було скоєно крадіжку електроінструментів з гаражу, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаних в мотивувальній частині вироку злочинів підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєні ним злочини відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, а остаточне покарання призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Обговорюючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд, виходить з того, що ОСОБА_4 на час ухвалення вироку відбуває покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 року скасованого в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.04.2018 року у вигляді 7 років позбавлення волі, а тому суд вважає обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили недоцільним.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим судом не обговорювалось, оскільки потерпілі ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявили.
Питання про речові докази підлягає вирішенню за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким покаранням остаточно призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково зарахувати не відбуте покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 року, скасованого в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.04.2018 року та остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 до відбуття у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирається.
Зарахувати в строк відбуття покарання відбування ОСОБА_4 покарання призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду від 21.07.2017 року та Вільногірського міського суду від 21.09.2017 року та вирахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 21 липня 2017 року.
Речові докази по справі електроінструменти, портативну переносну гойдалку, які належать та передані на зберігання потерпілим, після набрання вироком законної сили залишити законним володільцям.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.