АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/7051/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/380/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001900 від 22.10.2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, приватного підприємця, з вищою освітою, не одруженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

Учасники судового провадження :
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_9

представник потерпілої ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині додаткового покарання, позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один (1) рік.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання з речовими та процесуальними доказами вирішено.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, 21 жовтня 2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги пр. Миру з боку майдану Визволення в напрямку майдану Горького, рухався технічно справний мотоцикл «Suzuki GSXR1000», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який в порушення вимог п. 2.3 «г» «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів, перевозив в якості пасажира ОСОБА_11 , яка була без мотошолому, та рухаючись в районі зупинки громадського транспорту «Ремпобуттехніка» водій ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 2.3 «д» Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, застосував технічно не допустимі прийоми керування транспортним засобом, піднявши передню частину мотоциклу, рухаючись на одному, задньому, колесі та рухаючись далі в порушення вимог п. 12.1 «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого допустив падіння керованого ним транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир ОСОБА_11 була травмована. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1970/11 від 22.11.2017 ОСОБА_11 отримала травми у вигляді забійної рани голови, перелому нижньої щелепи ліворуч, перелому 4-6 ребер ліворуч, садна тулуба, кінцівок які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п.п. 2.3 «г, д», 12.1 « Правил дорожнього руху» України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винним, щиросердечно розкаявся, добровільно відшкодував потерпілій матеріальну шкоду, потерпіла до нього не має ніяких претензій і просила суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Окрім того, обвинувачений на момент скоєння дорожньо транспортної пригоди не був у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, раніше не порушував правила дорожнього руху.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила вирок суду залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді кримінального провадження, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, просили вирок суду скасувати в частині призначеного додаткового покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 , представник ОСОБА_10 , кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, а також не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясовувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень, склад сім`ї, наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, його матеріальний стан.

Призначаючи ОСОБА_7 , покарання суд першої інстанції в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, рівень суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є приватним підприємцем, не одружений, скоїв злочин середньої тяжкості, суд також врахував думку потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягала на суворому покаранні, думку потерпілої ОСОБА_11 , яка претензій до обвинуваченого не має, не вважає останнього винним та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громодян, з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки дії обвинуваченого виразилися у грубому порушенні правил безпеки дорожнього руху, які призвели до завдання потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень середньої тяжкості та завдання потерпілій ОСОБА_9 пошкодження майна.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Суд дійшов правильного висновку, що застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є справедливим та необхідним.

Висновок суду першої інстанції про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 основного покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400 грн. з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік ґрунтується на загальних засадах призначення покарання.

При вирішені питання про призначення обвинуваченому покарання без застосування додаткового покарання, суд має належним чином досліджувати й оцінювати всі обставини, які мають значення для кримінального провадження та застосовувати вказані вимоги закону лише в тому разі, коли для цього є умови й підстави, про що у судовому рішенні мають бути наведені докладні мотиви.

Отже, рішення суду стосовно застосування додаткового покарання відносно обвинуваченого можна визнати вмотивованим і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції вважає, що призначення обвинуваченому основного покарання у вигляді штрафу з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в даному випадку є необхідним і достатнім для його виправлення та відповідає меті покарання, якою є також попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 є не обґрунтованими, тому враховуючи вищевикладені обставини, вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 слід залишити без змін,

На думку суду апеляційної інстанції, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001900 від 22.10.2017 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою у той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4