Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8438/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на такі об`єкти: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_4 ; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_5 та квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_6 та встановити заборону на розпорядження та вчинення будь-яких інших дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на вказані об`єкти нерухомості. З метою забезпечення арешту майна, клопотання просить розглянути без повідомлення осіб, у фактичному володінні яких на даний момент знаходиться зазначене майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП України у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000067 від 15.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи шляхом обману, використовуючи підроблені документи, заволоділи об`єктами нерухомості, а саме квартирами, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2016 р. державним реєстратором КП «Солом`янка-Сервіс» на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_7 07.12.2012 р. за реєстровим номером 2-2737, зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_8 .

Крім цього, встановлено, що 21.12.2016 р. державним реєстратором КП «Солом`янка-Сервіс» на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_7 07.12.2012 р. за реєстровим номером 2-2737, зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_9 .

Разом з цим, встановлено, що 21.12.2016 р. державним реєстратором КП «Солом`янка-Сервіс» на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_7 07.12.2012 р. за реєстровим номером 2-2737, зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_10 .

Згідно з інформацією, отриманою від Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області договір дарування квартири, серія та номер 2-2737 від 07.12.2012 не посвідчувався. Натомість під цим номером посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_4 , викладений на двох бланках серії ВТВ № 278320 та серії ВТВ № 278322, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , між громадянами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Допитана у якості свідка, нотаріус ОСОБА_13 пояснила, що 07.12.2012 нею був посвідчений договір купівлі-продажу №2-2737 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Сторонами зазначеного договору були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Зазначений договір викладений на двох бланках серії ВТВ №278320 та серії ВТВ №278322.

Крім цього, ОСОБА_13 пояснила, що не посвідчувала жодних договорів, предметом яких були об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Таким чином, реєстрація права власності на квартири, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , відбулася за підробленими документами, без законних на те підстав.

З огляду на наведене, прокурор вважає необхідним накласти арешт із забороною розпоряджатись майном, зокрема на квартири, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 з метою забезпечення збереження речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

Клопотання про арешт майна прокурор просить розглянути без повідомлення особи для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути клопотання без його участі, просив його задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора та власника тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.

У провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000067 від 15.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Частина 10 статті 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 від 07 червня 2017 року квартири, що розташовані за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000067 від 15.03.2017.

Клопотання прокурора за змістом, формою та строком подання до суду відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про те, що прокурором було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно.

Однак прокурором за наявності вимоги про арешт майна не доведено та не обґрунтовано необхідність задоволення вимоги щодо заборони розпоряджатись та вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . Тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000067, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

В задоволенні решти клопотання - відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1