Справа № 289/388/18
Номер провадження 1-кп/289/97/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000071 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, проживає з дружиною без реєстрації шлюбу та має на утримуванні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, освіта середня неповна, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2018 року близько 23 години ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, з метою вчинення крадіжки чужого майна з приміщення очисних споруд МКП «Водоканал», що розташоване на околицях м. Радомишль Радомишльського району Житомирської області, та переконавшись, що вхід на території очисних споруд вільний та поруч з приміщенням машинного відділення МКП «Водоканал» відсутня охорона, шляхом зламу навісного замка, проникли до вказаного приміщення, звідки разом викрали 3 листа металопрофілю покрівлі загальною вартістю 925,00 грн., якими в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли МКП «Водоканал» матеріальну шкоду на суму 925,00 грн..
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кожен окремо у вчиненні інкримінованого їм злочину винними себе визнали повністю і підтвердили факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Зазначили, що до вчинення крадіжки їх призвело скрутне матеріальне становище. Щиро каються у вчиненому та просять суд їх суворо не карати. На даний час, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Потерпілий про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Від директора МКП «Водоканал» ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд кримінального провадження без участі представника потерпілого, спричинена матеріальна шкода повністю відшкодована і цивільний позов з даного приводу заявлятися не буде, просить суд обвинувачених суворо не карати.

Переконавшись у тому, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повністю визнають свою вину в інкримінованому їм злочині, обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного суд обмежив дослідження фактичних обставин справи дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прийшовши при цьому до наступного.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштований, однак, утримує сім`ю за рахунок тимчасових заробітків; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем реєстрації характеризується позитивно; на утриманні має малолітню дитину 2015 року народження; згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено середній, виправлення особи можливо без позбавлення чи обмеження волі.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; не має офіційних джерел для існування, що і спонукало його до вчинення корисливих злочинів; на утриманні нікого не має; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено середній, виправлення особи можливо без позбавлення чи обмеження волі.

В суді ОСОБА_4 та ОСОБА_6 винними себе у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали, надали правдиві покази, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаялися, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначені покарання обом обвинуваченим, суд враховує, що вчинене ними діяння являється суспільно небезпечним, оскільки посягає на відносини власності як частини економічних відносин, як основи економічної системи держави, які віднесені кримінальним Законом за формальними ознаками до тяжких злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, його вік і освітньо-кваліфікаційний рівень, майновий і сімейний стан, наявність пом`якшуючих покарання обставин та позитивну характеристику з місця проживання, критичне ставлення до скоєного.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує обставину щодо вчинення ним кримінального правопорушення вперше, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, його критичне ставлення до скоєного.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги досудову доповідь органу з питань пробації з інформацією про соціально - психологічну характеристику особи кожного з обвинуваченихта висновком про можливість виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі, відсутність тяжких наслідків їх діяння та будь-яких претензій з боку потерпілого, обидва обвинувачені розкаялися у вчиненому, мають постійне місце проживання, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України - звільнення від покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових правопорушень.
При цьому судом враховується думка прокурора, який в дебатах запропонував застосувати при призначенні покарання ст. 75 КК України, та позиція потерпілого, який просив не застосовувати сувору міру покарання, бере до уваги, що завдана матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинувачених суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було. Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню: 3 металеві листи профільного металу, повернуті потерпілому на відповідальне зберігання, залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1