Провадження № 1-кс/333/1807/18
Справа № 333/6097/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0003694, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0003694, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.11.2018 до Комунарського ВП надійшло повідомлення про те, що знаходячись у кв. АДРЕСА_1 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, нанесла ножове поранення в область шиї та проникаюче поранення грудної клітини гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обставини встановлюються.
06.11.2018 знаходячись в приміщенні кабінету №1 Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав свої речі, а саме:
-спортивні штани сірого кольору марки «Nike»;
-темно-синя кофта, марки «GUVNORS»;
-куртка червоно-чорного кольору;
-кросівки темно синього кольору;
-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «galaxy s2 i9100» у корпусі чорного кольору.
Таким чином, вилучені речі, можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по кримінальному провадженню, може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування.
На підставі викладеного, просить слідчого суддю накласти арешт на майно, а саме:
-спортивні штани сірого кольору марки «Nike»;
-темно-синя кофта, марки «GUVNORS»;
-куртка червоно-чорного кольору;
-кросівки темно синього кольору;
-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «galaxy s2 i9100» у корпусі чорного кольору.
Слідчий у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0003694, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 244 КПК України особа, яка подача клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що 05.11.2018 до Комунарського ВП надійшло повідомлення про те, що знаходячись у кв. АДРЕСА_1 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, нанесла ножове поранення в область шиї та проникаюче поранення грудної клітини гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обставини встановлюються.
05.11.2018 слідчим було проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено: 2 предмета, які візуально схожі на медалі з нашаруванням речовини бурого кольору;
-2 фрагмента тканини з нашаруванням речовини бурого кольору;
-темно-синю куртку (спортивну) з нашаруванням речовини бурого кольору;
-простирадло з нашаруванням речовини бурого кольору;
предмет візуально схожий на ніж чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору;
-металевий предмет циліндричної форми, кінцівки якого зігнуті.
Вказана подія була зареєстрована в ЄРДР під № 0003694 від 06.11.2018 року.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами, серед іншого, є речові докази, документи.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторонам обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Як встановлено ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Документи є речовими доказами, якщо вони містять перелічені вище ознаки.

Враховуючи, що по відношенню вилучених під час проведення огляду у встановленому порядку речей, існує сукупність правових підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом протиправної діяльності, подальше проведення слідчих дій з ним не виявляється за можливе без застосування тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном тобто арешту, як це передбачено ст.170 КПК України.

На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучене 06.11.2018 р. під час проведення огляду є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту, переліченого в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України.

Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливих їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Так, згідно абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Також, окрім зазначеного, правовою підставою для арешту майна, є передбачені п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України загальні правила застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Вказані грошові кошти будуть використані як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження; може бути виконане завдання кримінального, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням. Вказані речі та документи забезпечать швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, відповідно до завдання кримінального провадження.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки воно не несе інформації та не є речами, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказані предмети є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту по кримінальному провадженню № 0003694, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Накласти арешт майно, а саме:
-спортивні штани сірого кольору марки «Nike»;
-темно-синя кофта, марки «GUVNORS»;
-куртка червоно-чорного кольору;
-кросівки темно синього кольору;
-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «galaxy s2 i9100» у корпусі чорного кольору.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1