Справа № 504/317/18
Провадження № 1-кп/504/338/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 від 18.11.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, одруженого, з середньою (спеціальною) освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця номера обслуги 1 протитанкового артилерійського взводу 2 протитанкової батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого, військовий квиток серія НОМЕР_3 , -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

16.07.2015 року ОСОБА_5 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та у подальшому направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 17.07.2015 року № 150, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 1 протитанкового артилерійського взводу 2 протитанкової батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 17.07.2015 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника),на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1 протитанкового артилерійського взводу 2 протитанкової батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні солдат, усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою ухилитися від військової служби, 18.08.2015 року о 09.00 год., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1 протитанкового артилерійського взводу 2 протитанкової батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні солдат, усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою ухилитися від військової служби, 18.08.2015 року о 09.00 год., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 408 КК України за ознаками дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 408 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Судові витрати по провадженню відсутні.

Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 3 (трьох) років випробувального терміну ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1