Провадження № 1-кп/522/1869/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості за письмовою згодою потерпілого у кримінальному провадженні №0006356 від 12.09.2018 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дібровка, Подільського району, Одеської області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Так, 06 вересня 2018 року приблизно о 12 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , разом з двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження (далі - Особи), тобто за попередньою змовою групою осіб, знаходячись на території залізничного вокзалу "Одеса-Головна", що в Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, відкрито із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого заволоділи планшетом "Леново" в корпусі чорного кольору загальною вартістю 3500 грн., з мобільною карткою оператора ПрАТ "ВФ України" з абонентським номером № НОМЕР_1 , флеш-картою 32 ГБ, загальною вартістю 200 грн., та грошовими коштами у сумі 235 грн., що належать ОСОБА_7 , чим завдали матеріальну шкоду останньому на загальну суму у розмірі 3935 грн., викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Під час досудового розслідування 28.09.2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості за письмової згоди потерпілого. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.
Враховуючи щире каяття, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його неповнолітній вік, для забезпечення швидкого досудового розслідування та судового провадження сторонами узгоджено вид і розмір покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Законний представник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник також підтвердив добровільність угоди.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, крім того зазначає, що потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості за письмової згоди потерпілого, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілого щодо укладення угоди прокурором.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду, укладену 28 вересня 2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 і підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 виконувати обов`язки
1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання.

Речові докази: "ДВД - диск" - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
24.10.2018