Справа № 420/1913/17
Провадження № 11-кп/782/226/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у режимі відеоконференції в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 03.05.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, який не працює, раніше судимого:

-10.03.1987 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 141, ч.3 ст. 81, ст. 42,ст.46 КК УРСР до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-29.09.1987 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140, ст. 17, ч.3 ст.81, ч.2 ст.86, ст. 208, ст. 42,43 КК УРСР до 8 років позбавлення волі, звільнений 10.06.1995 по закінченню строку покарання;

-01.02.2000 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140, ч.2 ст.17, ч. 2 ст.140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, 28.11.2002 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда, на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на 8 місяців 21 день;

-10.06.2004 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 1 ст.122 КК України до 3 років позбавлення волі, 06.10.2006 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на 4 місяці 21 день;

-17.07.2007 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда 17.09.2009 року звільнений умовно-достроково на 10 місяців 1 день;

- 02.08.2010 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ст. 356 КК України до штрафу в сумі 510 гривень;

- 29.03.2011 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 27.08.2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 21 день;

-06.12.2016 року Новопсковським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст.81 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міського суду Кіровоградської області від 29.03.2011року, остаточно до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 01.03.2017 року перегляд вироку Апеляційним судом Луганської області: призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 22.09.2017 року Марківським районним судом Луганської області за ч. 2,3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

-28.11.2017 року Марківським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі;

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 263-1 КК України до 3 років позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Марківського районного суду Луганської області від 28.11.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 01 березня 2017 року. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.09.2016 року по 01.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 17.11.2017 року по 03.05.2018 року включно за правилами ч.5 ст. 72 КК України в чинній редакції.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 494,35 грн.

Питання про речові докази вирішені згідно ст. 100 КПК України.
В с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України за наступних обставин.
Приблизно в кінці березня 2016 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 в очереті на березі річки Айдар поблизу будинку № 191 по вул. Українській у смт Новопсков Луганської області, знайшов мисливську рушницю моделі ИЖ-К № НОМЕР_1 з пошкодженою рукояткою та прикладом, яку переніс спочатку за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_2 , а приблизно в середині серпня 2016 року ОСОБА_7 переніс її до господарської будівлі, яка належить його знайомому ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив на зберігання під купою дров.
Наприкінці серпня 2016 року, у вечірній час ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні зазначеної господарської будівлі, за допомогою ножівки по металу, обрізав дульну частину рушниці, тим самим незаконно виготовив вогнепальну зброю, а саме обріз мисливської рушниці, який в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу у приміщенні цієї господарської будівлі, під купою дров до 06.10.2017року, тобто до моменту вилучення працівниками поліції.
06.10.2017 року в період часу з 15 години 37 хвилин до 15 години 40 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області в господарській будівлі виявлено та вилучено незаконно виготовлену ОСОБА_7 вогнепальну зброю, яка є обрізом мисливської рушниці 16-го калібру моделі ИЖ-К № НОМЕР_1 , яка до стрільби придатна.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначити йому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, за ч.1 ст. 263-1 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не враховано всі обставини кримінального правопорушення, а саме те, що внаслідок його зізнання правоохоронними органами вдалося виявити та розкрити злочин, повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків злочину.
Суд у вироку не обґрунтував своє рішення щодо надання переваги саме тяжкості вчинених ним злочинів та обставинам, що обтяжують покарання.
Судом також не враховано те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, те, що він одружений.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, а вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно ч.2 ст.394 КПК України судове рішення першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового провадження і дослідження яких було визначено судом недоцільно відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 при обставинах, викладених у вироку суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України відповідають матеріалам кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні вироку та призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, наявність у нього 10 судимостей за вчинення умисних злочинів, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, його характеристику з місця проживання.
Суд також врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання - рецидив злочину, та призначив покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо виявлення та розкриття злочину внаслідок його зізнання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказане кримінальне правопорушення виявлено на підставі заяви ОСОБА_8 , що підтверджується витягом з кримінального провадження та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2017 року (т.2 а.к.п. 1, 9).
Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції у вироку обгрунтовано навів обставини, які як пом`якшуть, так і обтяжують покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо знаходження на його утриманні неповнолітньої дитини, і те що він одружений, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтвердженні під час апеляційного розгляду відповідними документами.
Посилаючись на вищевикладене, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відносно суворості призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Колегія суддів не вбачає в межах заявлених апеляційних вимог порушень матеріального чи процесуального права, які згідно ст.409 КПК України, тягнуть за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 03.05.2018 року, яким ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, залишити без змін.

На ухвалу суду учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, - протягом такого ж строку з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3