Справа № 214/4378/17
1-кп/214/239/18
У Х В А Л А

21 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001153 від 26.06.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, не заперечували з приводу клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строком на два місяці, тобто до 19.07.2018 року, однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, перебування складу суду в запланованій щорічній відпустці, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, визначеного вказаною ухвалою суду .

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років.

Суд вважає, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, оскільки злочин, у вчиненні якого останній обвинувачується, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого настала смерть потерпілої. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, а отже існує достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд також виходить з позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме, його наслідки, що виправдовує попереднє ув`язнення як міру запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що раніше встановлені судом ризики продовжують існувати, а також є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на два місяці, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.176, 178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строком на два місяці, тобто до 19 серпня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1