Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
511/1854/18
Номер провадження: 1-кп/511/212/18
25 вересня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі- ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Роздільна матеріали кримінального провадження по звинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України , уродженця с. Фросінешти , Молдова , проживає за адресою АДРЕСА_1 , одруженого , освіта середня технічна , на утриманні неповнітня дитина , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення ,

передбаченого ч.1 ст.164 КК України внесеного в ЄРДР за № 0000431 від 21.04.2018 року.
ВСТАНОВИВ:
За рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.11.2002 року та за рішенням Роздільнянського районного суду від 03.03.2003 року ОСОБА_6 був зобов`язаний платити на користь свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку від усіх видів доходів та заробітку щомісячно, починаючи з 03.03.2003 року до досягнення повноліття ,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_6 злісно ухиляється від сплати аліментів , тобто не виконує рішення суду. . Згідно розрахунків станом на 31.07.2018 року заборгованість по аліментам за вказаний час становить 56453,52 грн. , був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів , але тривалий час систематично і навмисне не надавав необхідні для утримання сина кошти. В Роздільнянському районному центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України, як безробітний не перебуває .
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив , вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , 2001 року народження до його повноліття .За період з 01.01.2016 року до цього часу аліменти не сплачував через відсутність коштів. Він розуміє, що скоїв злочин , щиро кається та просить суд не обирати йому суворе покарання. Обіцяє сплачувати аліменти.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила , що дійсно за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2001 року народження з обвинуваченого були стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку та доходів щомісячно до повноліття сина. Однак обвинувачений злісно ухилявся від сплати аліментів, хоча працював у приватних осіб, рахувався підприємцем , виїзжав на заробітки за кордон , тобто отримував певні доходи , але не сплачував аліменти. Таким чином за період з 01.01.2016 року по 31.07.2018 року заборгованість складає 56453,52 грн.
Враховуючи дані обставини , повне визнання вини обвинуваченого , за погодженням всіх інших учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.164 ч.1 КК України та вину його у скоєнні даного злочину вважає повністю доведеною, оскільки ОСОБА_6 дійсно вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів ( аліментів ) на утримання дитини.
Злісне ухилення суд мотивує тим , що обвинувачений дуже довгий час не платив аліменти, доказів неможливості найти роботу не надав, доказів неналежного фізичного стану, який би перешкоджав би виконанню роботи не надав , зареєстрований підприємцем.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченого, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального злочину, особу винного, характеристику - задовільну, його соціальне та сімейне становище, на утриманні перебуває малолітня дитина .
Злочин вчинено навмисно- характеризується прямим умислом. Обвинувачений ОСОБА_6 є суб,єктом злочину . передбаченого ч.1 ст 164 КК України.
Обставинами , які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом визнаються: щире каяття, визнання вини повністю. Суд при призначенні покарання враховує задовільну характеристику з місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
За таких обставин, враховуючи всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України .
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.
На підставі ч.1ст.164 КК України та керуючись ст.ст.369-376, 392, 393,395 КПК України, суд, - У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1/один/рік і 6( шість) місяців .
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо на протязі 1 ( одного ) року і 3 (трьох ) місяців іспитового строку не вчинить новий кримінальний злочин.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 слідуючі обов`язки , а саме не виїзжати за межі України без дозволу органу пробації , повідомляти про зміну місця проживання орган пробації , та періодично реєструватися в органі пробації.
Судові витрати відсутні .Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_6 не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копія вироку негайно вручається прокурору , обвинуваченому та потерпілому.
Суддя: ОСОБА_1