Справа № 636 / 2091 / 18
1-кс / 636 / 463 / 2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про дозвіл на арешт майна

18 червня 2018 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому засіданні в м. Чугуєві клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000680, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2018 року, о 15.29 години, невстановлені особи, демонтували стаціонарні металеві рекламні конструкції, які розташовані біля автомобільної дороги Київ Харків Довжанський, у наступних місцях км. 534+730, розділова смуга, км. 538+400, ліворуч, км. 539+148 ліворуч, на в`їзді до м. Чугуєва, Харківської області, які належать ТОВ «Печенізьке Поле», тим самим, пошкодили їх, чим завдали ТОВ «Печенізьке Поле» матеріальних збитків.

При допиті представника потерпілого ОСОБА_5 , який є директором ТОВ «Печенізьке Поле», пояснив, що при незаконному демонтажі металевих конструкцій (Білбордів), на місці вчинення вищевказаного кримінального правопорушення був автотранспорт за допомогою якого демонтували металеві конструкції, а саме: автомобіль «IFA» сірого кольору д/з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки «УАЗ» зеленого кольору д/з. НОМЕР_2 ; автокран марки «Зил» кабіна синього кольору, д/з. НОМЕР_3 . Вказані транспортні засоби були зафіксовані представником потерпілого на фотоапарат та за допомогою відео зйомки.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що вище вказаний автотранспорт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та те, що не накладення арешту на зазначене майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вищезазначені автомобілі.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Згідно положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Так, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто як матеріальний об`єкт є речовим доказом, або знаряддям вчинення кримінального правопорушення. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України щодо спеціальної конфіскації.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, як речового доказу.
За правилами ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3..1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Транспортні засоби на які пропонує накласти арешт слідчий та прокурор, не визнані речовими доказами по даній справі; не підпадають під спеціальну конфіскацію; до них не може бути застосована конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; вони не підпадають під відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення за цивільним позовом, бо такого не існує, за таким відсутні будь-які підстави арешту вказаних у клопотанні автомобілів у сенсі застосування ч.2 ст.170 КПК України.
Володільці транспортних засобів в клопотанні не вказані, документальні підтвердження належності транспортних засобів будь яким особам на праві власності суду не представлені.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись: ст. ст. 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000680 від 25.04.2018 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою не присутньої в судовому засіданні у той же строк з дня отримання нею її копії.

Слідчий суддя