Справа № 645/4006/18
Провадження № 1-кс/645/1826/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001596 від 12 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку 14.09.2018 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор просила повернути вказане клопотання для усунення недоліків.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Так, в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 171 КПК України, слідчий не зазначив відповідні документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Також, в клопотанні слідчого не визначено місце зберігання майна, арешт на яке просить накласти слідчий.
Крім цього, до клопотання не долучено документи, в яких зазначено повні анкетні дані, місце проживання та засоби зв`язку власника або користувача цього майна, що унеможливлює виклик зазначеної особи у судове засідання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години з моменту отримання копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001596 від 12 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1