У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "26" січня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні № 0008601 відносно ОСОБА_5 , який було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до обвинувального акту «20.06.2016 року приблизно о 05 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , перебував на своєму робочому місці у приміщенні охорони, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19. В цей момент до вказаного приміщення через двері забіг раніше не відомий йому ОСОБА_5 , та безпричинно розпочав словесний конфлікт, розкидаючи при цьому побутові предмети в хаотичному порядку та порушуючи своїми діями загальну обстановку речей в приміщенні охоронця.
В подальшому, ОСОБА_5 , висловлюючись нецензурною лексикою на адресу ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись мотивом злості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю, рукою схопив з полиці кухонного ножа, яким умисно наніс порізи по обличчю останньому, а саме по носу, верхньої та нижньої губи з переходом на ліву щічну ділянку, спричинивши своїми умисними протиправними діями тілесні ушкодження.
Після цього, ОСОБА_6 вибіг з приміщення охорони в невідомому напрямку, при цьому ніж викинув в невстановленому досудовому розслідуванні місці, проте в подальшому був виявлений охоронцями ТОВ «СБ» Статус з плямами речовини бурого кольору на одязі.
Згідно висновку експерта № 1633 від 23.06.2016 - 12.07.2016, при судово- медичній експертизі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено: різані рани - на правому крилі носу, на верхній губі в центрі та нижній губі зліва з переходом на ліву щічну ділянку. Вказані ушкодження спричинені гострим предметом (предметами), могли утворитись 20.06.2016 та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).»
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для повернення прокурору обвинувального акту, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного:
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.
На підставі ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Водночас, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0008601 від 20.06.2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України у цій частині не відповідає зазначеним імперативно-правовим приписам кримінального процесуального законодавства.
Із змісту вказаного процесуального документу не можливо зробити висновок про мотив інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Так, на думку суду, обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, мають суперечливий характер.
Так, органом досудового розслідування зазначено в обвинуваченні, що ОСОБА_5 безпричинно розпочав словесний конфлікт, розкидаючи при цьому побутові предмети в хаотичному порядку та порушуючи своїми діями загальну обстановку речей в приміщенні охоронця. Після чого, висловлюючись нецензурною лексикою на адресу ОСОБА_4 , діючи умисно, схопив з полиці кухонного ножа, яким умисно наніс порізи по обличчю останньому.
В подальшому, в обвинувальному акті зазначено, що зазначено, що ОСОБА_5 в своїх діях керувався мотивом злості.
На думку суду, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Крім того, у реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0008601 від 20.06.2016 стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України , а саме в розділі ІІ-14 «Про визнання та приєднання речових доказів у кримінальному провадженні»: зазначено Постанова від 28.07.2016 року про визнання предметів речовими доказами, а саме: спортивні штани ОСОБА_5 з плямами речовини бурого кольору, чоловіча футболка ОСОБА_7 з плямами речовини бурого кольору, які були передані в камеру схову речових доказів квитанція від 28.07.2016 року.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що така особа як « ОСОБА_7 » не значиться.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що реєстр матеріалів досудового розслідування та обвинувальний акт у вище вказаному кримінальному провадженні містять розбіжності та неточності.
Виходячи з аналізу положень ст.ст. 109, 291 КПК України вбачається, що реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною складовою обвинувального акту, а тому наявність недоліків в ньому свідчить про наявність недоліків в складовій частині обвинувального акту, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Дані вимоги закону, слідчим при складанні, а прокурором при затвердженні, обвинувального акту не дотриманні.
Таке ж положення випливає з ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої ВРУ 17.07.1997 р., згідно з якою кожний хто обвинувачується у кримінальному правопорушенні має право бути негайно і детально повідомлений зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення проти нього. У разі пред`явлення не конкретного обвинувачення, що є порушенням права на захист, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування на підставі існуючого закону.
Рішення Європейського суду з прав людини вказує на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі стосовно якої порушено кримінальне провадження, зокрема, в п. 51 рішення від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України» зазначено, що поняття обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється карного і попереджувального характеру.
Наведений перелік Рішень Європейського суду з прав людини щодо порушення презумпції невинуватості з боку правоохоронних органів не є вичерпним і свідчить про те, що дотримання презумпції невинуватості є вкрай важливим і недотримання якої є наслідком порушення п.2 ст.6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року, ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України.
При цьому, суд враховує і те, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, при цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, передбачених КПК України.
Виявлені судом вищезазначені порушення кримінального процесуального кодексу перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 підлягає поверненню в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 314 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості відносно якого внесені до ЄРДР № 0008601 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.
Суддя