Номер провадження: 11-сс/785/907/18
Номер справи місцевого суду: 522/8636/18, 1-кс/522/9151/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2018 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0001651 від 17.11.2017 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області молодшого радника юстиції ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 58 (п`ятдесят вісім) днів, до 15.07.2018 року з визначенням застави у розмірі 90 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 158580 (сто п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн., щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясеново-2, Любашівського району, Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, який працює на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини № 18 Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в кримінальному провадженні №0001651 від 17.11.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України .

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області перебуває кримінальне провадження №0001651 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється в тому, що ОСОБА_9 переведений наказом начальника Одеського регіонального служби Державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на Державному кордоні та транспорті від 20.11.2017 року № 118-к, з посади лікаря ветеринарної медицини прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини №18 Одеської регіональної служби на вакантну посаду провідного лікаря ветеринарної медицини прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини №18 Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті з 20 листопада 2017 року з оплатою згідно штатного розкладу. Згідно зі ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України. 06.04.2018 року за №546 на адресу начальника прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини №18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспортні надійшла заява ТОВ «АльфаТрансЛогістік», яке представляє інтереси ТОВ «Фоскорм», щодо здійснення держветсанконтролю та нагляду об`єктів підконтрольних ветеринарній медицині, які не є забороненими щодо ввозу на територію України, кормової добавки для тварин (код УКТЗЄД 2309), виробленої у жовтні 2017 року підприємством AROSOL CHEMICALS PVT.LTD в Індії, яке і є фактичним відправником товару на адресу ТОВ «Фоскорм». Цього ж дня, провідним лікарем ветеринарної медицини прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини №18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті ОСОБА_9 складено акт №9 про припинення або тимчасової заборони перевезення (переміщення) підконтрольних вантажів, яким на підставі офіційної інформації МЄБ № 602-113-18/2671 від 03.07.2017 року, № 302-113-18/2615 від 03.07.2017 року, ст. ст. 13, 90, 96 Закону України «Про ветеринарну медицину» та інших нормативно-правових актів заборонено ввезення в України на адресу ТОВ «Фокорм» від AROSOL CHEMICALS PVT.LTD кормової добавки.
26 квітня 2018 року, експедитор ТОВ «АльфаТрансЛогістік» ОСОБА_11 , з метою отримання ветеринарного свідоцтва Форми № 2 для подальшого митного оформлення вищезазначеного вантажу, особисто звернувся до прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини № 18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. Під час розмови ОСОБА_11 з провідним лікарем ветеринарної медицини прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини №18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті ОСОБА_9 , у останнього виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , реалізовуючи, який ОСОБА_9 почав вимагати від нього неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США за видачу ветеринарного свідоцтва Форми № 2 по вантажу кормова добавка. Вислухавши вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_11 вимушено погодився на незаконні вимоги ОСОБА_9 , з метою запобігання витрат за перебування вказаного вантажу у зоні митного контролю. У подальшому, 16.05.2018 року провідний лікар ветеринарної медицини прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини № 18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті ОСОБА_9 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини № 18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні, яка розташована за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 (територія Одеського морського торгівельного порту) виготовив ветеринарне свідоцтво форми № 2 серії АА № 002887 про благополучність щодо заразних хвороб тварин кормової добавки, яка вироблена у жовтні 2017 року підприємством AROSOL CHEMICALS PVT.LTD в Індії, та надійшла на адресу ТОВ «Фоскорм».
16.05.2018 року приблизно о 12.00 годині, перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_9 , який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини № 18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні, яка розташована за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 (територія Одеського морського торгівельного порту), провідний лікар ветеринарної медицини прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини № 18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспортні ОСОБА_9 діючи умисно, передав ОСОБА_11 ветеринарне свідоцтво форми № 2 серії АА № 002887, за що одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2018 становить 10 484 (десять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні.
Цього ж дня, о 12.05 годині, після отримання зазначеної неправомірної вигоди, ОСОБА_9 був затриманий співробітниками правоохоронних органів в приміщенні свого службового кабінету. В ході огляду в приміщенні, яке розташовано на другому поверсі адміністративної будівлі прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини № 18 Одеської регіональної служби державного ветерино-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні, яка розташована за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 (територія Одеського морського торгівельного порту), виявлено грошові кошти у сумі 400 (чотириста) доларів США, які останній отримав у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_11 у приміщенні службового кабінету ОСОБА_9
17.11.2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України були внесені до ЄРДР за №0001651.

16.05.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та того ж дня останній затриманий в порядку ст.208 КПК України.
17.05.2018 року слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області молодший радник юстиції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2018 року частково задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_9 у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. В апеляційній скарзі захисник зазначає, що слідчий суддя не дослідив всі обставини справи та виніс ухвалу про обрання запобіжного заходу, без наявності обґрунтованості підозри та ризиків, що ОСОБА_9 може переховуватися від слідства та суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину; можливістю порушення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, та існуючи ризики, про які зазначено в клопотанні слідчого.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотанні слідчого, зокрема: протоколи допиту свідків, протокол огляду місця події та протокол освідування ОСОБА_9 , вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному корупційного злочину, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Вважаючи доводи захисника щодо необґрунтованості висунутої підозри безпідставними, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Більш того, доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України.

Апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину пов`язаному з корупцією, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду на законних підставах визначив йому розмір застави, що, з урахуванням майнового стану підозрюваного, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, так як застава в іншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2018 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0001651 від 17.11.2017 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2018 року, якою в кримінальному провадженні №0001651 від 17.11.2017 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3