Єдиний унікальний номер 225/52/18
Номер провадження 11-кп/775/507/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001688 за апеляційними скаргами обвинуваченого та прокурора на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 29 січня 2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України та засуджено до покарання: за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ст.190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі вимог ст.70 ч.1 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.71 ч.1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 15.11.2017р. у виді позбавлення волі та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку, ОСОБА_7 , на початку липня 2017 року приблизно об 12.00 годині, більш точна дата та час в ході досудового та судового розслідування не встановлена, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна із квартири АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у вказаній квартирі ніхто не проживає, прийшов на дах вказаного будинку, з якого переліз на балкон вказаної квартири, зламав за допомогою палиці балконні двері, проник до квартири та з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно, викрав два радіатори опалення по 7 секцій кожний. Після чого, з місця злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв КП «Торецьккомсервіс» матеріальну шкоду на загальну суму 4788 гривень.

Він же, 18 листопада 2017 року близько 22 години, підійшов до квартири АДРЕСА_3 , де мешкав його знайомий ОСОБА_8 , виявив, що двері не зачинені на замок, та з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, проник у середину вказаної квартири, звідки повторно, таємно з корисливих мотивів викрав куртку чоловічу болонєву темно-зеленого кольору вартістю 300 грн., сумку із шкірозамінника чоловічу чорного кольору вартістю 250 грн., із зальної кімнати викрав планшет сенсорний розміром 10 дюймів вартістю 600 грн. та два зарядні пристрої: нокіа вартістю 35 грн. та адаптер до планшету вартістю 50 грн. Після чого, з місця злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1235 грн.

Він же, 20 листопада 2017 року близько 01.00 години, знаходячись в квартирі свого знайомого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , маючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, таємно, з корисливих мотивів викрав дриль MIOL електричний вартістю 450 грн. та кофту чоловічу спортивну сірого кольору вартістю 100 грн. Після чого, з місця злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 550 гривень.

Він же, 11 грудня 2017 року близько 23.00 години, знаходячись в квартирі за адресою АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 , заволодів майном останнього - кільцем (печаткою) із золота масою 4,93г. вартістю 2711,5 грн. Після чого, з місця злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2711,5 грн.

З вироком суду не погодились обвинувачений та прокурор.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що його вина у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 не доведена, оскільки не знайдено речового доказу планшету та не встановлено свідків злочину.

В апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи висновків суду щодо фактичних обставин справи, винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , зазначає, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, у відповідності до вимог ст.70 ч.1 КК України, зазначив, про визначення остаточного покарання шляхом часткового складання покарань, проте фактично застосував поглинення менш суворого покарання більш суворим. Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання за сукупністю злочинів, зазначивши, що ОСОБА_13 призначається покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та обвинуваченого, а прокурор підтримав доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши оскаржуваний вирок в межах апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що він є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він не погоджується з доведеністю його винуватості у вчинені крадіжки планшета у потерпілого ОСОБА_9 , оскільки планшет знайдено не було, а свідків не встановлено.

Проте, такі доводи не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи.

Так, винуватість ОСОБА_7 у вчинені крадіжки планшета у ОСОБА_9 підтверджується сукупністю наявних та узгоджених між собою у справі доказів.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 , зображеного на фото №3, було впізнано свідком ОСОБА_14 , як особу, яка 19.11.2017р. в його присутності продала планшет військовослужбовцю;

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.12.2017 року та фототаблицею, доданою до нього, відповідно до якого, свідок ОСОБА_14 на фото під №3 впізнав планшет, як такий, що був схожий на планшет, що в його присутності 19.11.2017 року близько 24.00 годин був проданий невідомим чоловіком військовослужбовцю.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.11.2017 року та фототаблицею, доданою до нього, відповідно до якого, свідок ОСОБА_15 на фото №3 впізнала планшет, схожий на той, який було продано військовослужбовцю її знайомим ОСОБА_7 ;

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.12.2017 року та фототаблицею, доданою до нього, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_9 на фото №3 впізнав планшет, схожий та той, що було викрадено в нього в ніч на 19.11.2017 року;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2017 року та фототаблицею, доданою до нього, відповідно до якого ОСОБА_7 вказав на стіл в квартирі по АДРЕСА_6 , де лежав планшет та двері, на яких висіла куртка та сумка, які він викрав; вказав на місце по АДРЕСА_7 в районі ЦМЛ, де він продав планшет військовослужбовцю.

Зазначені докази суд першої інстанції дослідив з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, оцінив як окремо, так і у сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність винуватості ОСОБА_13 у зазначеному злочині.

Не заслуговує на увагу й довод апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання через помилкове зазначення судом принципу часткового складання покарань замість фактично використаного способу у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суд правильно застосував ст.70 ч.1 КК України та призначив покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Прокурор погодився як з покаранням призначеним за кожний злочин, так і з покаранням остаточно призначеним за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.1 КК України.

Помилка, що полягає у зазначенні принципу складання замість поглинення, жодним чином не вплинула на правильність призначення покарання, та з огляду на вимоги ст.409 КПК України, не є підставою для зміни вироку.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, а тому оскаржуваний вирок підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 29 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001688 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: