пр. № 1-кс/759/4912/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши внесене у кримінальному провадженні № 0002661 від 09.06.2018 року клопотання старшого слідчого управління ГУ НП Київської області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором віддлу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Київської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 1ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
05.11.2018 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого управління ГУ НП в Київської області лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний аналогічний злочин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.
Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення він не зможе, у невстановлений досудовим розслідуванням час, взявши на себе функцію загального керівництва ОСОБА_4 створив організовану групу з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, визначивши необхідну для досягнення спільної мети кількість учасників групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, єдиною корисливою метою якої було вчинення тяжких, особливо тяжких злочинів та інших видів злочинів на території Київської області та інших регіонів України, направлених на незаконне заволодіння транспортними засобами.
При цьому залучення вказаних осіб на певних етапах скоєння злочинів, визначених єдиним планом, було спрямовано для досягнення злочинної мети незаконного збагачення.
Взявши на себе функцію загального керівництва та усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення він не зможе, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час повідомив про свої злочинні наміри раніше знайомим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншим, не встановленим досудовим розслідуванням особам, яким запропонував взяти участь у вчиненні злочинів, спрямованих на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.
Вказану діяльність учасники організованої групи планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були скеровані на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами та подальшої їх реалізації. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник організованої групи мав виконати свою роль, шляхом вчинення певних дії. Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника вказаної групи, визначеної ОСОБА_4 , не було можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.
Створивши таким чином організовану злочинну групу для вчинення злочинів щодо незаконного заволодіння транспортними засобами, ОСОБА_4 здійснено розподіл ролей та обов`язків учасників
Так, у період часу з 20 год. 00 хв. 07.06.2018р. по 10 год. 30 хв. 08.06.2018р. ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи у складі створеної організованої групи, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Lexus GX 470» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_11 , прибули за місцем стоянки даного автомобіля на неогороджену земельну ділянку поблизу під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи у складі створеної організованої групи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки «Lexus GX 470» н.з. НОМЕР_1 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених досудовим слідством обставинах електронного пристрою для сканування (перехоплення) радіосигналу - електронного ключа, який відкриває центральний замок запалювання автомобіля та його подальшого відтворення, а також інших технічним засобів, які надають змогу створити електронний ключ автомобіля та безперешкодно проникнути в його салон, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли в середину даного авто, після чого запустивши двигун автомобіля та керуючи ним, поїхали з місця події.
Заволодівши автомобілем марки «Lexus GX 470» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завдали його власникові ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 250 000 євро, що на момент вчинення злочину перевищує 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто є великою матеріальною шкодою.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.08.2018 близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи у складі створеної організованої групи, повторно, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Lexus» н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_12 , прибули за місцем стоянки даного автомобіля на неогороджену земельну ділянку по вул. Городецького в м. Біла Церква Київської області.Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , діючи у складі створеної організованої групи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки «Lexus» н.з. НОМЕР_3 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених досудовим слідством обставинах електронного пристрою для сканування (перехоплення) радіосигналу - електронного ключа, який відкриває центральний замок запалювання автомобіля та його подальшого відтворення, а також інших технічним засобів, які надають змогу створити електронний ключ автомобіля та безперешкодно проникнути в його салон, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли в середину даного авто, після чого запустивши двигун автомобіля та керуючи ним, поїхали з місця події.
Заволодівши автомобілем марки «Lexus» н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завдали його власникові ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 250 000 євро, що на момент вчинення злочину перевищує 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто є великою матеріальною шкодою.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, організованою групою, що завдало великої матеріальної шкоди, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 289 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.11.2018 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи у складі створеної організованої групи, повторно, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Lexus LX 570» н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_13 , прибули за місцем стоянки данного автомобіля на неогороджену земельну ділянку по АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи у складі створеної організованої групи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки «Lexus» н.з. НОМЕР_4 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених досудовим слідством обставинах електронного пристрою для сканування (перехоплення) радіосигналу - електронного ключа, який відкриває центральний замок запалювання автомобіля та його подальшого відтворення, а також інших технічним засобів, які надають змогу створити електронний ключ автомобіля та безперешкодно проникнути в його салон, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли в середину даного авто, після чого запустивши двигун автомобіля та керуючи ним, поїхали з місця події. Заволодівши автомобілем марки «Lexus» н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завдали його власникові ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 250 000 євро, що на момент вчинення злочину перевищує 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто є великою матеріальною шкодою.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому організованою групою, що завдало великої матеріальної шкоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи корпус ручної осколкової гранати РГД-5.
Після цього, ОСОБА_14 , усвідомлюючи заборону вільного обігу вибухових пристроїв, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання зазначених вибухових пристроїв, в порушенні Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, помістив в середину вказаного корпусу піротехнічний засіб та зберігав таким чином кустарно виготовлений саморобний вибуховий пристрій до 03.11.2018р.
02.11.2018р. під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку останнього за участю спеціалістів виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на корпус ручної наступальної гранати марки «РГД-5» з поміщеним в середину піротехнічним засобом - петардою, який останній незаконно придбав при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, переносив та зберігав.
Відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової наступальної гранати «РГД-5» без маркування відноситься до ІІІ вибухової категорії.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У зв`язку з вищевикладеним слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор прокуратури Київської області клопотання підтримав та просив задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні слідчого.
Підозрюваний в судовому засіданні винним себе не визнав та заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подав заяву у порядку ст. 206 КПК України, в якій просить провести розслідування на підставі п. 6 ст. 206 КПК Україїни, оскільки він під час затримання був сильно побитий. Перебуваючи в ІТТ, йому викликати швидку допомогу та робили знеболюючі уколи. На даний час погано себе почуває, сильне запаморочення, просить вжити заходи.
Адвокат ОСОБА_7 подав скаргу у порядку ст. 206 КПК України, в якій зазначає, що згідно протоколу затримання від 03.11.2018р. ОСОБА_4 було фактичного затримано о 21-30 год 02.11.2018р. тобто 60 годин протягом яких ОСОБА_4 повинен бути доставлений до суду для обрання міри запобіжного заходу сплинули о 09-30 год. 05.11.2018р. Але на час подання даної скарги Корень до суду не доставлений, тож підлягає негайному звільненню. Не зважаючи на це ОСОБА_4 продовжує перебувати у статусі затриманого. Просить негайно звільнити підзахисного.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заяву підзахисного. Просив відмовити в задоволенні заявленого клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. У разі встановлення застави просив встановити мінімальний розмір, оскільки на момент розгляду клопотання майновий стан підозрюваного невідомий.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисників, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 фактично його затримано о 21-30 год. 02.11.2018року в порядку ст. 208 КПК України/а.с.89-91/.
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано до суду 05.11.2018р. за вх. № 54789 о 9-00 год.
03.11.2018року о 19-22 год. вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України/а.с.27-35/.
Відповідно до Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013р. № 511-550/0/4-13 « Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» п. 4 роз`яснено, що розгляд слідчим суддею, судом клопотання про застосування, зміну запобіжного заходу здійснюється невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин із моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого (момент фактичного затримання фіксується у протоколі затримання) або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі (у такому випадку слідчий суддя, суд призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик). Також невідкладно (з моменту подання клопотання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду) здійснюється розгляд слідчим суддею, судом клопотання про зміну запобіжного заходу.
У випадку, коли судовий розгляд щодо затриманого підозрюваного, обвинуваченого у визначений КПК строк (сімдесят дві години із моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, що зафіксований у протоколі затримання) не проведено, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу на підставі ч. 3 ст. 206 КПК із одночасним здійсненням судового виклику на судовий розгляд щодо застосування запобіжного заходу.
Згідно ч.2 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчим суддею встановлено, що сімдесят дві години із моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_4 спливає 05.11.2018р. о 21-30 год. так як фактичний час його затримання 02.11.2018року о 21 -30 год.
У відповідності до ч. 1 ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.ч. 1,5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підставою застосовування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що підозрюваний обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, може переховуватися від органів досудового розслідування, а також може вчиняти інші злочини, а тому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить попередження ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Зважаючи на зовнішній вигляд підозрюваного та враховуючи заяву підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність проведення дослідження факту побиття підозрюваного під час затримання.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, яке підлягає задоволенню..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_7 про негайне звільнення ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України - залишити без задоволення.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 31 грудня 2018р. 21-30 год. включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для утримання підозрюваний підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 264 300,00 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСАУ в місті Києві, , банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, МФО-820172, рахунок отримувача: 2089, призначення платежу: застава за…(П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від (дата ухвали) по справі №.., кримінальне провадження № , внесені (ПІБ особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Головного управління в Київській області;
- не відлучатися із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Доручити органу досудового розслідування провести дослідження факту побиття підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання 02.11.2018р.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено 05.11.2018 року

о __ год. __ хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний ОСОБА_4 ____________________