УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 17.05.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погодженим прокурором військової прокуратури Київського гарнізону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0000075 від 17.05.2018 року.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що сержант-менеджер Кадрового центру Збройних Сил ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вимагає від нього 25 тис. грн. за вирішення питання про призов на військову 'службу та включення до складу миротворчого контингенту. 01.06.2018 ОСОБА_7 перебуваючи в автомобілі ОСОБА_9 отримав від нього частину неправомірної вигоди в сумі 2 500 грн. за вирішення питання щодо призначення ОСОБА_9 на посаду водія Збройних сил України у складі Української миротворчої місії Організації Об`єднаних Націй у країні Ліберії. 04.06.2018 близько 17 год. 05 хв., сержант-менеджер відділу комплектування старшинами, сержантами військової служби за контрактом кадрового центру Збройних Сил України ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи в автомобілі марки «Daewoo Gentra», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав від ОСОБА_9 іншу частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 22 500 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали висунуту ОСОБА_7 підозру необґрунтованою, наведені стороною обвинувачення ризики непроцесуальної поведінки останнього відсутніми, оскільки ОСОБА_7 наміру переховуватись від органу досудового розслідування не має.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000075 від 15.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
04.06.2018 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами, а саме: - протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколами огляду та вручення ОСОБА_9 грошових коштів; протоколами огляду грошових коштів, які ОСОБА_9 передав підозрюваному в якості неправомірної вигоди; протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій; протоколом затримання, в ході якого вилучено грошові кошти на загальну суму 22500 гривень, які ОСОБА_7 отримав в якості неправомірної вигоди; речовими доказами вилученими в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 ; речовими доказами вилученими в ході особистого обшуку ОСОБА_7 та іншими матеріалами провадження у їх сукупності. достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_7 ознак інкримінованого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
Так, характер інкримінованого підозрюваному злочину, який має корисливу спрямованість та вчинений шляхом використання службового становища, також свідчить про ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.
У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що, не дивлячись на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, підозрюваний може вчинити дії з метою переховування.
Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Крім того, ОСОБА_7 , будучи на посаді сержанта-менеджера відділу комплектування старшинами, сержантами військової служби за контрактом кадрового центру Збройних Сил України може незаконно вплинути на свідків, які дають покази щодо причетності ОСОБА_7 до вказаного кримінального правопорушення. Перебуваючи на волі, ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати вплив на осіб, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій, що в своїй сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.
У той же час, слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція ч.3 ст.368 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає позбавлення волі на строк понад вказаний вище строк.
Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 17.05.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 серпня 2018 року, включно.
Визначити ОСОБА_7 розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 123 340 (сто двадцять три тисячі триста сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р 2089.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
1.Прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;
2. Не відлучатись без дозволу слідчого, прокурору або суду із м. Києва;
4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України;
Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді обов`язків 60 днів з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1