Номер провадження: 11-сс/785/1463/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

07.09.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2017 року, якою було задоволено клопотання слідчого про визнання правомірним огляд житла,-

встановив

Оскарженою ухвалою в рамках кримінального провадження №0005316 від 17.10.2017 рокубуло задоволено клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та визнано правомірним огляд житла, зокрема квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично був проведений 17.10.2017 року в період часу з 13 години 05 хвилин по 13 годину 49 хвилин та в результаті якого було виявлено та вилучено речові докази, які мають значення для кримінального провадження.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник ОСОБА_3 06.09.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені слідчим суддею порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає апеляційному розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.
Що стосується викладених в апеляційній скарги тверджень захисника про можливість оскарження вказаної ухвали слідчого судді з підстав того, що така ухвала взагалі не передбачена кримінальним процесуальним законодавством, апеляційний суд зазначає наступне.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11.03.2011 року у справі №2-рп/2011 Конституційний Суд України (пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини) зазначив, що «Верховна Рада України в законах України визначає судочинство та судоустрій і підсудність справ як їх елемент, а також може встановлювати випадки, в яких не допускається апеляційне, касаційне оскарження рішення суду (п. 14 ч. 1 ст. 92, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України)».
Відповідно до вищезазначеного, Конституційний суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Так, ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали, захисником ОСОБА_3 фактично оскаржується ухвала слідчого судді про надання дозволу на огляд житла особи відповідно до ст. 237 КПК України.

Однак, перелік ухвал слідчих суддів, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, встановлений вищевказаною ст. 309 КПК України, не передбачає можливість оскарження ухвали слідчого судді про надання дозволу на огляд житла особи.

Натомість, ч. 3 ст. 309 КПК України встановлює, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Таким чином, саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, якщо вона подана на судове рішення, яке не підлягає судовому оскарженню в апеляційному порядку та повертає апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що вказана ухвала слідчого судді не може бути предметом апеляційного оскарження, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити та повернути скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 399 КПК України, апеляційний суд,-

постановив

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2017 року, якою було задоволено клопотання слідчого про визнання правомірним огляд житла в зв`язку з тим, що ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу повернути апелянту - захиснику ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її прийняття.

Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2