Справа № 349/47/17
Провадження № 11-кп/779/196/2018
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000131 апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області на вирок Рогатинського районного суду від 10 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і жителя АДРЕСА_1

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України (далі ККУ) та призначено покарання у виді громадських робіт строком на сто сорок годин.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що 11 травня 2016 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_9 з мотивів особистих неприязних відносин крізь відчинені ліві передні двері автомобіля Фіат Дукато в м. Рогатині на вул. Галицькій завдав ОСОБА_8 , який перебував на водійському сидінні автомобіля, декілька ударів кулаком в обличчя та, схопивши його рукою за одяг, шарпнув його, унаслідок чого той вдарився лівим плечем до стійки дверей автомобіля, в результаті чого отримав легкі тілесні ушкодження

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 вважає вирок суду таким, що ухвалений з порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням ККУ. Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу злочину. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд свої висновки належним чином не мотивував, не навів вичерпних доводів, обмежившись лише перерахуванням доказів, покладених в основу обвинувального акту та загальним формулюванням про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, дав неправильну оцінку окремим доказам;

- прокурор вважає вирок суду незаконним з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості призначеного покарання. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 за ст.125 ч.1 ККУ та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_9 підтримав вимоги апеляційної скарги його захисника лише в частині скасування вироку і звільнення його від відповідальності за закінченням строку давності;

- захисник ОСОБА_10 просив задовольнити його апеляційну скаргу лише в частині скасування вироку суду за строком давності, заперечив задоволення апеляційної скарги прокурора;

- прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги в частині м`якості покарання та скасування вироку суду за строком давності і звільнення обвинуваченого від покарання.

З`ясувавши обставини провадження, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, обговоривши їх мотиви й доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 у зміненому вигляді лише в частині скасування вироку за спливом строку давності відповідно до письмового клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 , що було підтверджено в апеляційній інстанції.

Тому вирок суду в частині доведеності вини ОСОБА_9 за ст. 125 ч.1 ККУ апеляційним судом не перевіряється.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Суд першої інстанції дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, та призначаючи покарання ОСОБА_9 , врахував характер злочину, який вчинено в громадському місці, та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання в силу ст.ст. 66,67 ККУ. Тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді 140 годин громадських робіт, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Таким чином підстав для призначення йому більш тривалого терміну громадських робіт, що по суті істотно не відрізняється від визначеного у вироку покарання, апеляційним судом не встановлено.

На час апеляційного розгляду цього провадження закінчився 2-річний строк давності, передбачений ст.49 ч.1 ККУ щодо ст.125 ч.1 ККУ, за якою засуджено обвинуваченого ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від відповідальності через сплив строку давності, підлягає частковому задоволенню, оскільки на стадії апеляційного перегляду вироку, який на час постановлення був законним і ухвалений без порушення строку давності, його може бути звільнено лише від покарання, а не від кримінальної відповідальності.

Такий висновок ґрунтується на вимогах ст.74 ч.5 ККУ про те, що винну особу може бути звільнено від покарання призначеного вироком суду на підставах, передбачених ст. 49 ККУ за спливом строку давності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення 11 травня 2016 року, від дня вчинення злочину до часу розгляду справи судом апеляційної інстанції пройшло більше двох років, на протязі цього часу він не ухилявся від слідства і суду, не вчиняв нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Тому в даному випадку наявні усі передбачені ст.ст. 74 ч.5, 49 ККУ підстави та умови звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання.

В решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 284,376,404,405,407,408,409,418,419, КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області задовольнити частково.

На підставі ст. 74 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного вироком Рогатинського районного суду від 10 квітня 2018 року покарання у виді 140 годин громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3