АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги директора ТОВ «ПАВЕР БАН» ОСОБА_5 , власника майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , виконуючого обов`язки директора ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ" ОСОБА_7 , директора ТОВ "Креміньпропангаз" ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2018 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках:
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «ПАВЕР БАН» ОСОБА_5 , власник майна ФОП ОСОБА_6 , виконуючий обов`язки директора ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ" П`ятковськийО.Ю., директор ТОВ "Креміньпропангаз" ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Директор ТОВ «ПАВЕР БАН» ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду від 13.02.2018 року в частині накладення арешту на майно товариства, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на майно вказаного товариства.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.
Власник майна ФОП ОСОБА_6 , виконуючий обов`язки директора ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ" ОСОБА_7 та директор ТОВ "Креміньпропангаз" ОСОБА_8 в своїх апеляційних скаргах за аналогічних доводів та підстав просять поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду від 13.02.2018 року в частині накладення арешту на майно товариства, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на майно вказаних товариств.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційних скарг, в тому числі і щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що апелянти в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймали, а апеляційні скарги подані в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.
09.02.2018 р. прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти товариств, перелік яких наведено в клопотанні сторони обвинувачення та ухвалі слідчого судді, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.
13.02.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання задоволено, оскільки слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного у клопотанні майна, а саме грошових коштів, які перебувають на банківських рахунках товариств, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Разом з тим, дослідивши надані на обґрунтування внесеного на розгляд клопотання про арешт майна матеріалів, колегія суддів приходить до висновку про помилковість доводів слідчого судді щодо наявності правових підстав для накладення арешту на майно.
Оскільки дана ухвала оскаржена директором ТОВ «ПАВЕР БАН» ОСОБА_5 , власника майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , виконуючим обов`язки директора ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ" ОСОБА_7 , директором ТОВ "Креміньпропангаз" ОСОБА_8 в частині накладення арешту на майно цих підприємств, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних скарг зазначених осіб, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Крім того, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказані грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ПАВЕР БАН», ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ", ТОВ "Креміньпропангаз", фізичної особи-підприємцю ОСОБА_6 підлягають арешту, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що ці грошові кошти є предметом кримінального правопорушення та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні також не містить під собою правового підґрунтя, на підставі того, що дане твердження належним чином необґрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Взагалі, як відмічає суд апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ПАВЕР БАН», ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ", ТОВ "Креміньпропангаз", фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 є цілком формальною, необґрунтованою, невмотивованою, винесеною без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене мотивування клопотання, прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні прокурора, правової підстави для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ПАВЕР БАН», ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ", ТОВ "Креміньпропангаз", фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 .
Беручи до уваги зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що грошові кошти, які містяться на рахунках ТОВ «ПАВЕР БАН», ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ", ТОВ "Креміньпропангаз", фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, то існування правової підстави для арешту грошових коштів, які знаходяться на рахунку товариств та фізичної особи-підприємця із вказаною метою взагалі спростовується. До того ж, ні з клопотання прокурора, ні з ухвали слідчого судді не вбачається реальна сума грошових коштів, які знаходяться на вказаних рахунках, а відтак можна дійти висновку, що арешт накладено безпосередньо на самі банківські рахунки, що, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є недопустимим.
Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України без обґрунтування накладення арешту на майно з урахуванням конкретного кримінального провадження.
Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких органом досудового розслідування вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, а сторона обвинувачення у своєму клопотанні, взагалі не обґрунтували, яким саме чином грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ПАВЕР БАН», ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ", ТОВ "Креміньпропангаз", фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 відповідають критеріям ст. 170 КПК України та за якими операціями ці грошові кошти надійшли на вказані у клопотанні прокурора банківські рахунки.
З урахуванням викладеного, на думку апеляційного суду, прокурором не доведено необхідності у накладенні арешту на майно ТОВ «ПАВЕР БАН», ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ", ТОВ "Креміньпропангаз", фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.
Також колегія суддів звертає увагу, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ТОВ «ПАВЕР БАН», ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ", ТОВ "Креміньпропангаз", фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 .
На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційні скарги - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги директора ТОВ «ПАВЕР БАН» ОСОБА_5 , власника майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , виконуючого обов`язки директора ТОВ "ГАЗ РІТЕЙЛ" ОСОБА_7 , директора ТОВ "Креміньпропангаз" ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 13.02.2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках:
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2964 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1