Справа № 182/3948/18
Провадження № 1-кс/0182/1474/2018
У Х В А Л А
Іменем України

28.09.2018 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який не є депутатом, не є пенсіонером, інваліда 2-ї групи, раніше судимого:

10.10.2007 р. Нікопольським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України до 4 р. 6 міс. п/в;

19.02.2014 р Нікопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2, 75 КК України до 3 р п/в, з випробувальним терміном 2 роки.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.2 ст. 289 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_4 24.08.2014 року приблизно о 03:00 год з метою незаконного заволодіння транспортним засобом в підїзді №4 будинку АДРЕСА_2 скориставшись тим, що за ним ніхто не дивиться, шляхом вільного доступу зламав замок керма, зірвав передню захисну панель моторолера та з?єднавши дроти замка запалювання завів двигун моторолера,після чого умисно, повторно, таємно заволодів транспортним засобом моторолером «Хонда Леад 70» вартістю 8820 грн., який належить ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Викрадене майно продав, гроші витратив на особисті потреби.

Цими умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення передбачені ст.289 ч.2 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а саме документально шляхом проведення слідчих дій зафіксовано злочинні дії ОСОБА_4 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом.

Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дії ОСОБА_4 , повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_7 ,показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:
-переховуватися від суду;
-незаконно впливати на свідків, потерпілого;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому
підозрюється, обвинувачується, а саме:
1) наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
2) ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні;
3) ОСОБА_4 вже досяг віку понад 30 років, і вчинення злочину у такому віці свідчить про неможливість соціально адаптуватися до нормального суспільства та змінити свій спосіб життя;
4) ОСОБА_4 офіційно не має сім?ї та утриманців, необхідності догляду за ким-небудь в нього не має, міцних соціальних зв`язків з правослухняними громадянами в місцях його проживання не має;
5) у ОСОБА_4 постійного місця роботи або навчання не має;
6) ОСОБА_4 законних джерел доходів не має;
7) ОСОБА_4 раніше судимий, за останню судимість не погашено, що свідчить про усвідомлений вибір обвинуваченого на отримання засобів для проживання шляхом вчинення незаконних дій;
8) ОСОБА_4 21.11.2014 р. було оголошено у розшук у зв?язку із тим, що підозрюваний з 10.10.2014 р. ухилявся від явки до слідчого, змінив номер мобільного телефону та адресу проживання не повідомивши про це.
Вказані факти свідчать про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 строком на 2 місяці.
Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:
- застосування до гр. ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;
- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;
- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;
- ОСОБА_4 не має постійного джерела легальних доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до позичання грошових коштів у осіб, що займаються вчиненням злочинів з подальшим відпрацюванням шляхом вчинення нових злочинів;
- ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбаченаст.289 ч.2 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Беручи до уваги те, що він раніше був засуджений19.02.2014 р Нікопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2, 75 КК України до 3 р п/в, з випробувальним терміном 2 роки, і, маючи іспитовий термін вчинив умисний корисливий злочин повторно, з 21.11.2014 р. знаходився у розшуку, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також обвинувачений показав, що дійсно , після оголошення підозри він виїхав до Російської Федерації. Після закінчення часу реєстрації він повернувся на територію України, після чого його доправили до м.Нікополя.

Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

09.10.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.2 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинені повторно.

Підозра, оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, обвинувачений ОСОБА_4 після оголошення підозри покинув територію України, після чого, постановою слідчого, 21.11.2014 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук, досудове розслідування по кримінальному провадженню було зупинено згідно ст. 280 ч.1 п. 2 КПК України.

Вищенаведене свідчить про те, що існує обґрунтований ризик того, що у разі обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, він буде переховуватись від слідчого та суду.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину , в період іспитового строку.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам переховуватись від слідчого чи суду.
В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

На підставі ч.3 ст. 183 КПК України, суд забов"язаний визначити розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України встановити розмір застави в розмірі 60 000 грн.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 60 днів

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 000 (шістьдесят тисяч) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою юридичною або фізичною особою.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику слідчого, суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди слідчого або суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти слідчого або суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Строк дії ухвали 60 днів рахуючи з 28.09.2018 року до 26.11.2018 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1