Провадження №: 1-кп/752/566/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

24.10.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

екретаря ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0006814 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Майкоп, Росія, громадянина України, з освітою вищою, керівника громадської організації «Добровольчий альянс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 272 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

В С Т А Н О В И В :

До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 272 КК України.

Прокурор відмітила, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК та є підстави прийняти рішення про закриття провадження за строками давності.

Обвинувачений покладався на розсуд суду, та повідомив, що йому під час розслідування говорили, що буде якийсь штраф, кримінальних порушень не допускав.

Ознайомившись з обвинувальним актом, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно бути чітким та конкретним.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте, в порядку встановленому Кодексом. Воно повинно бути конкретним і чітко розкривати ознаки, що по суті становлять склад злочину який інкримінується особі.

ОСОБА_5 , як зазначено у обвинуваченні, умисними діями вчинив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві як особа, яка зобов`язана їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків і його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 272 КК України.

Водночас, як вважає суд, ОСОБА_5 висунуте неконкретне обвинувачення. По суті обвинувачення зводиться лише до опису повноважень обвинуваченого та переліку порушень щодо недотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, які були виявлені територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Київській області та місті Києві на об`єкті, керованому ним, та відмічені в акті.

По перше, суб`єктивна сторона зазначеного злочину визначається ставленням винного до наслідків і характеризується необережністю, а не умисними діями, як зазначено у обвинуваченні.

Більше того, відмічаючи, що виявлені порушення створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, взагалі не відмічено, чи в дійсності такі порушення привели саме до реальної загрози, тобто, чи в дійсності відбулися зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, в наслідок яких виникає реальна небезпека настання реальної шкоди вказаним у статті 272 КК України благам, а не уявна, та якщо так, то у чому це виражається.

Реальність загрози повинна визначатися з урахуванням: наявності та відсутності людей у сфері дій шкідливих факторів, які приводяться до руху порушеннями правил виконання робіт з підвищеною небезпекою; тривалістю, місця та часу вчинення діяння, тощо.

По суті, лише наявність та виявлення порушень правил безпеки, не завжди може свідчити про загрозу загибелі людей або настання інших тяжких наслідків. А якщо в дійсності це так, то вони конкретно та чітко повинні бути відображені у обвинуваченні.

Є також незрозумілим з обвинувачення, яка ж тяжкість ймовірних наслідків в залежності від цінності благ, які поставлені під загрозу і хто є або може бути потенційним потерпілим.

Більше того, слід відмітити, що формулюючи обвинувачення у тому викладі та змісті як відображено у обвинувальному акті, по суті може свідчити про наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП оскільки в ньому не відмічено, що саме виявлені порушення привели до реальної загрози загибелі людей або настання інших тяжких наслідків, що є підставою кримінальної відповідальності.

Зазначене дає суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_5 пред`явлено неконкретне обвинувачення, що є свідченням порушення прав та законних інтересів особи, зокрема права на захист.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що обвинувальний слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 272 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1