"27" липня 2018 р. Справа № 363/2957/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000681 за ч. 3 ст. 185 КК України щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого неофіційно, освіта середня, судимого: 23.04.2018 року вироком цього ж суду за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 2 роки,

встановив:

ОСОБА_5 підозрюється у незаконному проникненні 24.07.2018 року близько 12 год. через вікно до будинку АДРЕСА_2 , звідки він таємно викрав планшет «Леново», колонки «ДжБЛ» потерпілої ОСОБА_7 , які здав до ломбарду за винагороду.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000672 за повідомленням потерпілої ОСОБА_7 від 24.07.2018 року про крадіжку майна з її будинку розпочате 25.07.2018 року.

Під час розслідування цього кримінального провадження встановлено причетність до крадіжки ОСОБА_5 , якого в порядку ст. 208 КПК України затримано 25.07.2018 року.

26.07.2018 року розпочато розслідування в кримінальному провадженні № 0000681 згідно постанови прокурора про виділення матеріалів в окреме провадження від 26.07.2018 року.

26.07.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України.

В суді ОСОБА_5 показав про свою причетність до спільної з ОСОБА_8 здачі викраденого майна до ломбарду, проте викрадення майна потерпілої за обставин викладених у повідомленні про підозру заперечив.

Заслухавши прокурора і слідчого на підтримання клопотання, підозрюваного і захисника, які просили обрати менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів клопотання, до нього покладено дані про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину проти власності з проникненням у житло.

Відповідно до наявних матеріалів 24.07.2018 року ОСОБА_5 в ломбарді здавав майно викрадене в потерпілої за певну винагороду. Вирученими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, сім`ї та утриманців не має, проживає разом з матір`ю, ОСОБА_8 та його співмешканкою, коли дані про його офіційне працевлаштування й законні джерела отримання доходів у справі відсутні.

Враховує суд і те, що нещодавнє засудження ОСОБА_5 вироком від 23.04.2018 року за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності із встановленням випробувального строку для підозрюваного стримуючим не стало, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину під час іспитового строку, через три місяці після його початку.

Викладені обставини в своїй сукупності дають підстави для висновку про існування ризиків переховування підозрюваного від слідства та суду, перешкоджання здійсненню кримінального провадження, продовження вчинення кримінальних правопорушень незаконного впливу на свідків, потерпілу, коли підозрювані по справі проживали разом і зв`язані побутом.

Зазначене підтверджується витягом з ЄРДР, повідомленням про підозру, даними протоколів допиту підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 , протоколами затримання, огляду місця події, огляду предметів, документами про фінансові операції з Ломбардом «Комод», матеріалами, що характеризують особу підозрюваного.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 не має достатнього стримуючого стороннього впливу та міцних стримуючих соціальних зв`язків, вагомих гарантій, які б переважали настання згаданих ризиків, дисциплінували його поведінку, і це дає підстави визнати, що ані домашній арешт, ані особисте зобов`язання тобто більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечать його належну поведінку і не запобігатимуть настанню згаданих вище ризиків.

Таким чином слідчий суддя вважає необхідним обрати підозрюваному винятковий запобіжний захід тримання під вартою. Підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу не виявлено.

При цьому з огляду на конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, суд вважає необхідним строк дії запобіжного заходу згідно ст. 197 КПК України встановити протягом 60 днів.

На підставі викладеного і керуючись статтями 132, 176-197, 203-211, 372 КПК України,

ухвалив:

клопотання про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою в СІЗО № 13 Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В порядку ст. 182 і ч. 3 ст. 183 КПК України визначати заставу 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 46 025 (сорок шість тисяч двадцять п`ять) грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець (інша фізична чи юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі в порядку ст. 182 КПК України.

У разі внесення застави на підставі ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, яких повідомляти про зміну місця свого проживання й без дозволу останніх не відлучатися з Вишгородського району Київської області.

Ухвала діє протягом 60 днів, строк якої закінчується 22 вересня 2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляції безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя