справа № 296/9726/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Житомирський районний суд Житомирської області у складі колегії розглядає назване кримінальне провадження.
В судовому засіданні член колегії суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід, мотивуючи його тим, що особиста знайома із потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим.
Прокурор підтримав заяву про самовідвід. Захисник обвинуваченого не заперечував щодо задоволення відводу.
Розглянувши заяву про самовідвід судді, колегія дійшла наступних висновків.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суддя не може брати участь у провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п.п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 р. у справі Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium) розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості і, понад усе, у обвинуваченого. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, проте не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справах «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII та Ферантелі та Сантанжело проти Італії (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58). Суддя, у відношення якого є обґрунтовані побоювання недостатньої неупередженості, має бути відведений.
Із заяви судді ОСОБА_3 вбачається, що вона знаймо із сторонами по справі , у зв`язку з чим у сторін кримінального провадження можуть виникнути побоювання щодо її безсторонності, і з боку стороннього спостерігача такі сумніви в їх безсторонності були б обґрунтованими.
Викладені обставини виключають подальшу участь судді ОСОБА_3 в розгляді даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В :
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_3 від участі в розгляді даного кримінального провадження.
Кримінальне провадження передати до загального відділу суду для визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду в порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_3

ОСОБА_2