Ухвала
Іменем України
03 вересня 2018 р.

м. Київ
Справа № 738/809/16-к
Провадження № 51-8449 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігвської області від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 25 травня 2018 року зазначений вирок місцевого суду скасовано в частині вирішення цивільного позову.

У іншій частині вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься належного обґрунтування необхідності скасування судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу. Зокрема, скаржники мають вказати, які саме норми кримінального процесуального закону було порушено судами першої та апеляційної інстанцій та як саме ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень.

Необхідно скаржникам визначитись і з предметом оскарження. З касаційної скарги вбачається, що законний представник потерпілого та потерпілий оскаржує вирок місцевого суду і ухвалу апеляційного суду, однак просять скасувати лише ухвалу апеляційного суду, чим допускають суперечності.

Також, до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:

Касаційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігвської області від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3