АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1840/17 Номер провадження 11-кп/786/876/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 185КК- С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавськоїобласті в складі:

головуючогосудді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

та обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000611 від 24.11.2017 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Зіньківського районного суду Полтавької області від 14 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заїченці, Зіньківського району Полтавської області, українця, громадянина країни, одруженого, працюючого приватним підприємцем, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, тобто 850 гривень.

Вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обгрунтування зазначає, що в ході судового розгляду не усунуті суперечності щодо обсягу, вартості, розміру заподіяних збитків, фактичних обставин вчиненого злочину, у тому числі таких, що впливають на визначення правової кваліфікації дій обвинуваченого. Поряд з цим вказує, що справа розглянута без участі та допиту потерпілого щодо обставин скоєння злочину, суд не з`ясував, чи належним чином потерпілий повідомлений про дату, час, місце судового розгляду справи, також вказує, що суд у резолютивній частині не вказав вид покарання.

Районним судом ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 24 листопада 2017 року близько 14 год. 00 хв. перебуваючи в лісовому масиві Опішнянського лісництва, що розташований неподалік с. Глинськ, Зіньківського району в кварталі №21, виділі №1, на площі 0,0016 га, шляхом вільного доступу, незаконно спиляв одну деревину породи «Вільха» об`ємом 0,607 кубічних метрів, вартість якого згідно висновку експерта №2812/1 від 28.12.2017 року становить 293 грн. 43 коп., що належить Державному підприємству «Диканське досвідне лісомисливське господарство», після чого розпиляв стовбур на частини та склав до трактору, але довести до кінця свої злочинні дії не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як вказану деревину не встиг перевести до власного господарства за місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, в повному обсязі визнав фактичні обставини справи.

Вина ОСОБА_9 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України

Встановлені фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушення права потерпілого бути присутнім під час розгляду кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що вони є безпідставними, оскільки як встановлено перевіркою матеріалів провадження, від предствника потерпілого Державного підприємтсва «Диканське досвідне лісомисливське господарство» - ОСОБА_10 26 лютого 2018 року на адресу суду першої інстанції подана письмова заява про розгляд справи без їх участі, в прийнятті рішення покладаючись на розсуд суду ( т. 2 а.с. 18).

Що стосується доводів прокурора про те, що суд не усунув суперечності щодо обсягу, вартості викраденого, розміру заподіяних збитків, вказуючи, що згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу об`ємом зрубаних дерев породи вільха склав 0,195 куб.м. на загальну суму 2112 грн., а не так як вказано у вироку суду об`ємом 0,607 куб.м. на суму 293,43 куб.м. то вони не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до об винувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у тому, що він намагався викрасти дерево породи «Вільха» об`ємом 0,607 куб.м., вартість якого згідно висновку експерта № 2812/1 від 28.12.2017 року становить 293 грн.43 коп, а тому суд не мав права вийти за межі даного обвинувачення.

Щодо посилання прокурору в апеляційній скарзі щодо помилки суду першої інстанції стосовно того, що в резолютивній частині оскаржуваного вироку при призначенні покарання ОСОБА_7 суд не вказав вид покарання, то вони заслуговують на увагу, оскільки суд у резолютивній частині вироку визначив ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, не визначивши при цьому що це штраф.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що допучені судом неточності при формулюванні резолютивної частини рішення не є істотними та жодним чином не вплинули на відповідність призначеного покарання вимогам кримінального закону, а отже не свідчать про наявність підстав для скасування рішення суду. Крім того, якщо одній із сторін судове рішення є незрозумілим, суд, який виніс рішення, за заявою учасника счудового провадження чи органу виконання судового рішення своєю ухвалою розяснює своє рішення.

За таких підстав апеляційна скарга прокурора і в цій частині також не підлягає задоволенню.

При призначені покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тобто в повному обсязі виконав вимоги ст. 65 КК України та на думку колегії суддів призначив необхідне й достатнє покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів.

При перегляді судового рішення колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б перешкодити ухвалити законне та обьгрунтоване рішення, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її оголошення, але може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_4 . ОСОБА_3 .