Справа № 495/9860/16-к
№ провадження 1-кс/495/2561/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Арциз Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; курсанта 4 взводу 8 навчальної роти батальйону військової частини п/п НОМЕР_1 , старшого матроса,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2018 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
В клопотанні слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено мобілізацію, в зв`язку з чим в державі розпочався особливий період.

13 серпня 2015 року ОСОБА_4 призваний на військову службу по мобілізації АДРЕСА_2 .

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частинні) № 19 від 14 серпня 2015 року, ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду курсанта до навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Таким чином, старший матрос ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитись від проходження військової служби на певний час, 25 серпня 2015 року самовільно, без поважних причин залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 та ухиляється від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами та у їх сукупності.

ОСОБА_4 , не будучи обмеженим у вільному пересуванні, не позбавлений можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зможе протиправно впливати на свідків, інших осіб, тощо.

Під час досудового розслідування встановлена протиправна діяльність ОСОБА_4 по факту самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , без поважних причин тривалістю понад один місяць в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та проводячи час на власний розсуд до теперішнього часу.

Також враховуючи те, що на даний час продовжується збройний конфлікт на території Луганської та Донецької областей, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 зможе виїхати на вищевказані території та частини з яких не підконтрольні Україні, де протягом тривалого часу проживати, а тому існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

З викладених причин, з метою забезпечення виконання підозрюваними, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:
1) особисте зобов`язання;
2) особиста порука;
3) застава;
4) домашній арешт;
5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В судовому засіданні встановлено, що 04.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами та у їх сукупності.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрюваного, вважаю, що прокурором цілком доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, однак не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною йому покидати місце свого проживання в період часу з 23.00 години до 06.00 години, строком до 01.08.2018 року включно

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною йому покидати місце свого проживання в період часу з 23.00 години до 06.00 години, строком до 01.08.2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок з`являтися до прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України за його викликом.
Контроль за виконанням покласти на Арцизькій ВП ГУМП України в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя