Справа № 635/4587/18
Провадження № 1-в/635/592/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», заступника голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який неодружений, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
- 01.10.2013 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.12.2014 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, 4. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

засуджений: 27.10.2015 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений 27 жовтня 2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.03.2016 р. ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.10.2015 р. до 15.03.2016 р. включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день тримання під вартою відповідає 2 дням позбавлення волі.

Згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2016 р. ОСОБА_4 зарахований в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.10.2015 р. до 26.10.2015 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2016 р. ОСОБА_4 в строк покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 29.07.2015 р. до 11.10.2015 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Залік 10 місяців 11 днів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.11.2017 р. замінено невідбуту частину покарання у вигляді 02 роки 07 місяців 13 днів позбавлення волі на обмеження волі на той самий строк.

Залік: 1 місяць 20 днів.

Початок строку відбування покарання 27.10.2015 року.

Кінець строку відбування покарання 26.04.2020 року.

Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», заступник голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області звернулися до суду з поданням, яким просять вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений та представник ХВЦ (№140) надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі перебуває з 29.07.2015 р. Під час утримання в Харківській установі виконання покарання (№27) порушень встановленого режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 20 серпня 2015 року по 12 жовтня 2015 року, з 30 червня 2016 року по 15 серпня 2016 року, з 12 вересня 2016 року ОСОБА_4 відбував покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час відбування покарання ОСОБА_4 встановлений режим відбування покарання не порушував, стягнень не мав. За сумлінну поведінку і ставлення до праці два рази був заохочений адміністрацією установи. Характеризувався позитивно.

З 28 листопада 2017 року ОСОБА_4 переведений до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)».

За власною ініціативою з перших днів перебування в виправному центрі ОСОБА_4 виявив бажання працювати. Працевлаштований на виробництві установи. До виконання поставлених завдань засуджений ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання випадки порушення вимог режиму відбування покарання не допускав. За сумлінну поведінку і ставлення до праці ОСОБА_4 два рази був заохочений адміністрацією установи. Характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. До основної роботи та не оплачуваних робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно, проявляє в роботі розумну ініціативу.

Засуджений ОСОБА_4 прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, цікавиться періодичною пресою, художньою літературою. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених. За власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення» подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Засуджений ОСОБА_4 відбув понад 2/3 частини строку покарання.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засуджений ОСОБА_4 за час утримання за сумлінну поведінку і ставлення до праці має чотири заохочення, стягнень не має.
До суду адміністрація установи надала характеристику на засудженого, з якої вбачається, що ОСОБА_4 характеризується позитивно та адміністрація установи зробила висновок, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, застосування до нього положень ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - доцільно.

Враховуючи, данні, що характеризують особу засудженого, ступень тяжкості вчиненого злочину,ставлення засудженого до вчиненого злочину,а також, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою, ставленням до праці, додержанням ним вимог режиму довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, а тому у відповідності із законом підлягає умовно-достроковому звільненню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», заступника голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області відносно засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Московським районним судом м. Харкова від 27 жовтня 2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 09 місяців 13 днів.

Ухвалу направити до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1