Справа № 543/1024/18
№ пров.1-кп/544/151/2018
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
іменем України

03 жовтня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт із угодою про примирення в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000209 від 01.09.2018, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Стаханов Луганської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українеця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, утриманців не має, такого, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

- 30.11.2012 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді З роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

- вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 20.09.2013 за ч.2 ст.185 КК України за сукупністю вироків засуджений до остаточного покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.2015 згідно ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання умовно - достроково терміном на 5 місяців 28 днів,
якому органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за скоєння крадіжки чужого майна та маючи непогашену судимість, повторно, 01.09.2018 близько 09 год 30 хв перебуваючи поблизу прохідної Новооржицького цукрового заводу, що розташований за адресою: вул. Центральна, 2 с. Новооржицьке Оржицького району Полтавської області помітивши велосипед «Україна», що належав ОСОБА_5 , вирішив викрасти його. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяня, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав вищезазначений велосипед марки «Україна». Після чого, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим довів злочин до кінця. У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків в сумі 740 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_3 06 вересня 2018 року була укладена угода про примирення.

Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана учиненням обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину) відшкодована потерпілому у повному обсязі.
В угоді зазначається також узгоджене її сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде встановлена судом, а також покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст.185 КК України відповідає змісту обвинувального акта.

Кримінальне правопорушення (злочин), учинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Суд також упевнився, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 та 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст.ст. 75, 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 тривалість іспитового строку терміном на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України для здійснення контролю за їх поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну їх поведінку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільний позов заявлено не було.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 05.09.2018 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме велосипед марки «Україна».

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 клопотав про зняття арешту з велосипеда «Україна», що є його власністю. Оскільки обвинуваченим у повному обсязі відшкодовано матеріальну шкоду завдану потерпілому ОСОБА_5 , то у застосуванні арешту потреба відпала, суд вважає за можливе скасувати арешт.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 06 вересня 2018 року в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 06 вересня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оржицького районного суду Полтавської області від 05.09.2018 в рамках кримінального провадження №0000209, внесеного до ЄРДР 01.09.2018, на майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме, велосипед «Україна».

Речовий доказ по справі велосипед марки «Україна», що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Оржицького ВП Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області, повернути ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1