Справа № 1-550/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Марченко А.А.,
з участю прокурорів Власової І.А., Краснолюби Р.М.,
державного виконавця Невідомського В.В.,
цивільного позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заяву в.о. начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук І.О. про роз`яснення в порядку виконання рішення в частині визначення майна, що підлягає конфіскації, -

в с т а н о в и в :

В.о. начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук І.О. звернулася до суду із заявою про роз`яснення в порядку виконання рішення в частині визначення майна, що підлягає конфіскації, а саме, роз`яснити чи поширюється конфіскація майна по виконавчому листу № 1-550/11 від 09.01.2014 року, що видав Рівненський міський суд Рівненської області на виробниче приміщення по АДРЕСА_1 , загальна площа 559,1 кв.м, та приміщення магазину ритуальних послуг по АДРЕСА_2 , право власності на які ОСОБА_2 поновлено на підставі рішень судів по справам № 569/2742/16-ц, № 817/985/17, № 569/4374/15-ц, № 569/8798/15-ц.
Державний виконавець Невідомський В.В. в судовому засіданні підтримав заяву з підстав, викладених в ній, просив суд її задоволити.
Прокурори в судовому засіданні вказали, що оскільки у власності ОСОБА_2 наявне майно, за рахунок якого можливо виконати вирок суду, воно повинно бути конфісковане, вирішення заяви покладають на розсуд суду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, та подав до суду заяву, в якій просить застосувати визначену ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» черговість задоволення вимого стягувачів.
Згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:
1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;
2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника;
3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами;
4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;
5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Суд, дослідивши вимоги заяви ОСОБА_1 , приходить до висновку, що задоволення його вимог про відшкодування шкоди, завданої злочином,згідно ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження», належить до другої черги, однак звертає увагу на те, що представник Рівненського МВДВС ГТУЮ в Рівненській області звернувся із заявою про роз`яснення рішення в рамках виконавчого провадження про конфіскацію майна ОСОБА_2 в прибуток держави, а вимоги заяви ОСОБА_1 стосуються іншого виконавчого провадження.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви та кримінальної справи № 1-550/11, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду перебувала кримінальна справа № 1-550 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину ч. 4 ст. 190 КК України.
Вироком Рівненського міського суду від 25.06.2013 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 892723 гривні та 50000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.12.2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.10.2014 року вирок Рівненського міського суду від 25.06.2013 року залишено без зміни.
30 серпня 2018 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Невідомським В.В. було винесено постанову № 57108617 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1-550/11, виданого 09.01.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області про конфіскацію всього належного ОСОБА_2 на праві власності майна в прибуток держави, та постанову про арешт майна боржника № 57108617 від 30.08.2018 року, якою з метою забезпечення виконання виконавчого документа накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.
Згідно статті 59 Кримінального кодексу України конфіскація майна як різновид додаткового кримінального покарання полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частки майна, яке є особистою власністю засудженого, а також належної йому частки в спільної власності.

Виконання покарання у вигляді конфіскації майна здійснюється державною виконавчою службою за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок виконання рішень суду на користь держави, в тому числі щодо конфіскації майна регулюється Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області № 1-550/11 від 16 серпня 2018 року судом встановлено, що згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 130539250 від 11 липня 2018 року, що у власності засудженої ОСОБА_2 на даний час наявне майно, за рахунок якого можливо виконати вирок суду.

Згідно інформаційної довідки № 136332874 від 03.09.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 зареєстроване майно, а саме виробниче приміщення по АДРЕСА_1 загальна площа (кв.м): 559.1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер об`єкта в РПВН: 24773572, номер запису про право власності: 26997761 від 11.07.2018), та приміщення магазину ритуальних послуг по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер об`єкта в РПВН: 33028115, номер запису про право власності: 26977498 від 10.07.2018 року).

У зв`язку зі скасуванням перереєстрації права власності на іншу особу та повернення вищевказаного майна попередньому власнику, а саме ОСОБА_2 , рішеннями судів по справам за №№ 569/2742/16-ц, 817/985/17, 569/4374/15-ц та 569/8798/15-ц до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним реєстратором внесено зміни, відповідно до яких ОСОБА_2 набула права власності на майно.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.
Проаналізувавши вказані норми, суд приходить до висновку, що роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечності щодо неоднакового тлумачення висновків суду та під час виконання, при цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.
Як вбачається з його тексту, резолютивна частина вироку суду є зрозумілою, з конкретним зазначенням встановлених судом обставин та чітким викладом резолютивної частини, а питання поставленні в заяві носять консультативний характер та стосуються порядку виконання рішення, а не змісту його резолютивної частини, а тому заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає. Крім того, 14 грудня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області вже вирішувалося питання про роз`яснення резолютивної частини вироку Рівненського міського суду від 25 червня 2013 року щодо конфіскації майна.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 380, 537, 539, КПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви в.о. начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук І.О. про роз`яснення в порядку виконання рішення в частині визначення майна, що підлягає конфіскації відмовити.
На ухвалу суду до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області може бути подано апеляційну скаргу на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін