Справа № 384/527/17
Провадження № 1-кп/386/13/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000237 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
На розгляді Голованівського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000237 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 10 серпня 2017 року близько 22 години 50 хвилин, перебуваючи на ігровій площадці території Добрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, розташованої по вул. Парковій, 4, в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області, затіяв сварку із ОСОБА_4 , в ході якої, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , та реалізовуючи її, достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно кулаком правої руки наніс останньому три удари в обличчя в область лівого виска, лівої брови та губ з лівої сторони, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травми шийного відділу хребцю, розтягнення зв`язок шийного відділу, садна на лівій надбрівній дузі, крововиливу на нижній повіці лівого ока, садна на шкірі лівої щоки, забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи біля кута роту з крововиливом навколо рани, садна на облямівці нижньої губи зліва, які відповідно до висновків судово-медичної експертизи №182 від 11.08.2017 року та №222 від 30.08.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні захисник подала клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності згідно ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому збитки, характеризується виключно з позитивної сторони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та зазначив, що більше не вчинятиме злочин, просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

В судове засідання 26.06.2018 року неповнолітній потерпілий та його законний представник не з`явились, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, цивільний позов ними не заявлено, шкода відсутня.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та залишила дане питання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", роз`яснив, що особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

В пункті третьому зазначеної постанови, Пленум Верховного Суду також роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження, щиро покаявся у вчиненому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, злочин вчинив вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання.

Неповнолітній потерпілий та його законний представник цивільний позов не подали, в поданих заявах зазначили, що шкода відсутня, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність завданих збитків.

В той же час, протягом досудового слідства ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину не визнавав, що свідчить про ненадання допомоги правоохоронним органам у з`ясуванні обставин справи та відсутність його активного сприяння у розкритті злочину.

Окрім того, ОСОБА_6 протягом досудового слідства заперечував свою причетність до вчинення злочину, про що й стверджував під час судового провадження, а визнав свою винуватість і висловив щире каяття у вчиненому лише після допиту свідка по справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність однієї зі складових дійового каяття, що виключає звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, такої як активне сприяння розкриттю злочину, і на таку обставину, серед інших, захисник в клопотанні не посилається.

Будь-яких обставин, що можуть свідчити про активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим судом не встановлено.

За наведених обставин, клопотання задоволенню не підлягає, а справа підлягає подальшому розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 110, 350, 369-372, 392 КПК України, суд -

постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям згідно ст. 45 КК України.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1