Справа № 520/3993/18
Провадження № 1-кп/520/771/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000250 від 01.02.2018 року, в редакції обвинувального акту від 16.07.2018р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Білгород-Дністровського району, українець, громадянин України, студента 4-го курсу Одеського національного Політехнічного університету, не одружений, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 звернулися до суду із клопотанням про затвердження угоди про примирення між потерпілими і обвинуваченим від 01.08.2018 року.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, за наступних обставин.

Так, 01.02.2018 року біля 13:30 годин ОСОБА_3 , спільно з невстановленими досудовим слідством особою, досудове розслідування стосовно якої здійснюється у кримінальному провадженні № 0001940 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, знаходячись на вулиці Академіка Корольова, 33 в м. Одесі, біля магазину «Humana», побачили автомобіль «Mersedes-Benz VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 та визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке в ньому знаходилось. З метою реалізації своїх злочинних намірів, направлених на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та діючи за попередньою змовою, підійшли до вищевказаного автомобіля та скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням електронного пристрою, без механічних пошкоджень дверей та замків, відкрили вищевказаний автомобіль та таємно викрали з салону шкіряну сумку вартістю 1000 грн., парфум «HUGO BOSS» вартістю 700 грн., флакон омивача скла вартістю 30 грн., вологі серветки вартістю 10 грн., 2 лампи «LED» вартістю 325 грн. за одиницю, грошові кошти в сумі 410 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 та канцелярський зажим, який не представляє матеріальної цінності для потерпілого. Після чого отримали можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 2800 грн.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_3 , намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, не реагуючи на законні вимоги працівника Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 припинити вчиняти злочинні дії, застосував до останнього засіб споряджений речовиною сльозогідної та дратівної дії «Терен 4М», який зберігав при собі, а саме умисно бризнув речовинною в обличчя останньому. Після чого ОСОБА_3 з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, наніс два удари працівнику поліції ОСОБА_7 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, синці правої скроневої області, політичної області справа, закритої травми лівого колінного суглобу у вигляді внутрішньо-стовбурового надриву зовнішньої бічної зв`язки, часткового ушкодження зовнішнього меніску, синця області колінного суглобу з переходом на підколінну ямку, хімічних опіків кон`юнктиви обох очей.
Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення, а також в судовому засіданні, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
ОСОБА_3 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за ці злочини: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.345 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, оскільки санкції ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.345 КК України передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно обставин, які пом`якшують покарання, міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків невиконання угоди тощо.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, визначеному в межах санкцій статей.

Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 01.08.2018р. між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, на підставі яких призначити йому покарання у виді:

- за ч.2 ст.185 КК України - 1 рік позбавлення волі,

- за ч.2 ст.345 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1