ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2129/18
Провадження №1-кп/477/215/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2018 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000907 від 22.08.2018 р. відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, Хабаровського краю, Облучинського району с.т.Хінганська, громадянки Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючої, не судимої, мешканки АДРЕСА_1 , яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2018 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_3 , знаходячись на літній площадці магазину «Оазіс» в с.Мішкове-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, вживала спиртні напої разом з ОСОБА_5 , під час чого у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, зокрема домашньої худоби (баранів), які випасалися біля домоволодіння ОСОБА_6 по вул.Лесі Українки ( раніше Куйбишева) в цьому ж селі. Повідомивши ОСОБА_5 , що дані барани належать їй особисто, запропонувала продати даних баранів разом, та виручені гроші витратити на спиртне, на що остання погодилась.

Разом вони прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , де на відстані приблизно 50 метрів від будинку паслась домашня худоба, та шляхом вільного доступу, таємно ОСОБА_3 заволоділа даним майном, зокрема вівцею вагою 45 кг. вартістю 2000 грн. та трьома ягнятами по 20 кг. загальною вартістю 2400 грн., за допомогою іншої особи, яку ввела в оману щодо об`єкту посягання, як належного ОСОБА_3 особисто, зокрема: продали худобу невідомим особам, що проїжджали по селу, тим самим обвинувачена викрала дане майно та спричинила власниці викрадених баранів ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 4400 грн.

Матеріальна шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі з поверненням викраденого.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч.1ст. 185 КК України.

В ході судового слідства ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй діянні визнала повністю та пояснила, що в кінці серпня 2018 року, коли разом вживала спиртне із ОСОБА_5 , вирішила викрасти баранів, що паслись біля будинку по вул. Л.Українки в с.М-Погорілове, при цьому повідомила ОСОБА_7 неправдиву інформацію про те, що дана худоба належить їй. Спільно з ОСОБА_5 вони прибули до місця пасовища худоби та продали вівцю та трьох ягнят проїжджим особам. У скоєному обвинувачена щиро розкаялась.

Свої пояснення ОСОБА_3 підтвердила також в ході слідчого експерименту за її участію під час досудового розслідування.

Доведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні даного кримінального правопорушення сторона обвинувачення обґрунтовує також наступними письмовими доказами.

Так, місце, час та спосіб скоєної обвинуваченою крадіжки підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.08.2018 року, а також протоколом прийняття заяви, згідно яких 21.08.2018 року о 19-28 годині до правоохоронних органів надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про викрадення з території, прилеглої до її будинку по АДРЕСА_2 -Погорілове належної їй домашньої худоби, а саме: баранів, чим їй завдано збитки на суму 4400 грн.

Розмір завданої даною крадіжкою матеріальної шкоди підтверджується даними ПП «Даміров» про вартість аналогічної викраденій домашньої худоби.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 28.08.2018 року, остання видала працівникам поліції домашню худобу, а саме вівцю та трьох ягнят, що були у неї викрадені та повернуті після її звернення до поліції.

Дана худоба, відповідно до протоколу огляду від 28.08.2018 року, оглянута, та постановою слідчого від 28.08.2018 року визнана речовими доказами по справі, і повернула ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

Окрім того, згідно заяви ОСОБА_8 про видачу автомобілю, на якому перевозилась викрадена худоба, протоколу огляду та постанови про визнання речовим доказом від 29.08.2018 року, було оглянуто автомобіль ВАЗ2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 та приєднано до справи в якості речового доказу. Згідно схоронної розписки, автомобіль передано ОСОБА_8 до вирішення питання по справі.

Аналізуючи досліджені за кримінальним провадженням докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається обставинами, які пом`якшує його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п.13 ч.1 ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше судима не була, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше перебувала на обліку лікаря нарколога, але знята з обліку, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості, згідно ст.12 КК України, наслідки, що настали, дані про особу винної, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, що остання має двох неповнолітніх дітей, та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею інших кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, із застосування ст. 75 КК України, та контролем за поведінкою засудженої.

Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся. Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

З А С УД И В:

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона на протязі одного року іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу засудженій не обиралась.

Речові докази по справі: вівцю та трьох ягнят, що передані потерпілій ОСОБА_6 залишити їй за належністю; автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_8 передати власнику.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1