Справа № 372/691/18
Провадження № 1-кп-130/18
В И Р О К
іменем України

26 квітня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 29.01.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, освіта середня базова, студента першого курсу «Київського професійного ліцею будівництва і комунального господарства», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.07.2016 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, та 03.02.2017 року Сокальським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом частково зарахування невідбутої частини покарання за попереднім вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.07.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 ч.2, ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 289, ст.70 КК України та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі, звільнений 13.09.2017 року на підставі ухвали Апеляційного суду Львівської області із застосуванням ст. 43 Закону України «Про амністію» у 2016 році,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня базова, студента першого курсу «Київського професійного ліцею будівництва і комунального господарства», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повторно групою осіб заволоділи транспортним засобом за таких обставин.

Неповнолітній ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме 07.07.2016 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, та 03.02.2017 Сокальським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом частково зарахування невідбутої частини покарання за попереднім вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.07.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 ч.2, ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 289, ст.70 КК України та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі, звільнений 13.09.2017 на підставі ухвали Апеляційного суду Львівської області із застосуванням ст. 43 Закону України «Про амністію» у 2016 році, після чого на шлях виправлення не став знову вчинив умисний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 29 січня 2018 року близько 04 години 00 хвилин, точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_4 , за попередньою змовою та разом з неповнолітнім ОСОБА_9 , маючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, відчинив задні праві двері, через які проник до салону автомобіля марки «ВАЗ», модель «2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , та відчинив із середини двері, що ведуть до водійського сидіння автомобіля, після чого ОСОБА_9 знаходячись біля багажнику автомобіля, застосовуючи фізичну силу, шляхом буксирування, почав штовхати автомобіль разом із ОСОБА_8 , який в свою чергу знаходився поруч лівої частини автомобіля біля місця водія та керував ним, разом з тим, застосовуючи фізичну силу також штовхав автомобіль, таким чином рухаючи його по прибудинковій дорозі від четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_4 . В подальшому, ОСОБА_8 через водійські дверцята автомобіля сів до салону за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_9 сів на переднє пасажирське сидіння цього ж автомобіля, потому, ОСОБА_8 , знявши панель від замка запалювання, дістав дроти поруч замка запалювання та оголивши їх, з`єднав між собою, після чого, завівши вказаний автомобіль та включивши передачу для руху, поїхав в напрямку м. Київ, таким чином, незаконно заволодівши транспортним засобом, який відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу 5706/17/000829 від 21.06.2017 належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальних збитків.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №12-2/155 від 12.02.2018, ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ» модель «21013», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , білого кольору, 1985 року випуску, станом на 29.01.2018 року становить 17700,00 грн. (сімнадцять тисяч сімсот гривень 00 копійок).

Після цього, 29 січня 2018 року близько 04 години 30 хвилин, точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_5 , за попередньою змовою та разом з неповнолітнім ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний намір, металевим ножем відкрив вітрове скло, що веде до водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1976 року випуску, потім відкрив водійські дверцята автомобілю та сів до салону за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_9 сів на переднє пасажирське сидіння цього ж автомобіля, потому, ОСОБА_8 , знявши панель від замка запалювання, дістав дроти поруч замка запалювання та оголивши їх, з`єднав між собою, після чого завівши вказаний автомобіль та включивши передачу для руху, поїхав в напрямку м. Київ, таким чином, незаконно заволодівши транспортним засобом, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_12 , яким користувався ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальних збитків.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №12-2/155 від 12.02.2018, ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ» модель «2106», н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_6 , зеленого кольору, 1976 року випуску, станом на 29.01.2018 року становить 23980,00 грн. (двадцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок).

В судовому засіданні обвинувачені винуватими себе у вчиненні вказаного злочину визнали повністю, дали показання, які загалом відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням.

Обвинувачений ОСОБА_8 показав, що взимку 2018 року він приїхав у м.Обухів із одногрупником ОСОБА_9 , близько 4 годин ранку вони вирішили їхати додому, але громадський транспорт не працював, тому він запропонував угнати для цієї мети автомобіль, на що ОСОБА_13 погодився. Проходячи біля будинку № 11 він побачив припаркований автомобіль ВАЗ-2101 білого кольору, спробував його відкрити, виявив, що задня дверка була незачинена, він через неї проникнув у салон, відкрив інші дверцята, сів за кермо, вони виштовхнули автомобіль подалі від стоянки, зняв панель та з`єднав дроти замка запалювання, завів автомобіль. Дендебера в цей час сидів на пасажирському передньому сидінні. Надалі вони поїхали додому у м.Київ, але на дорозі автомобіль занесло, тому вони його залишили на дорозі. Йдучи далі по місту через 15-20 хв. вони побачили автомобіль ВАЗ-2106 темного кольору. Він проникнув у салон і так само завів двигун дротами від замка запалювання після зняття панелі. На цьому автомобілі вони поїхали додому у м.Київ, де пошкодили праву сторону автомобіля при здійсненні розвороту після того, як приблизно о 5 ранку їх зупиняли працівники поліції. Вчинення злочину пояснив необхідністю поїхати додому. Збитки були повністю відшкодовані його батьком. У вчиненому щиро кається, наміру продовжувати злочинну діяльність не має.

Обвинувачений ОСОБА_9 показав, що вночі 29 січня 2018 року вони із ОСОБА_14 гуляли у м.Обухів, близько 4 годин ранку вони вирішили їхати додому, але громадський транспорт не працював, а грошей на проїзд не було, тому ОСОБА_14 запропонував угнати для цієї мети автомобіль, на що він погодився. Біля одного із будинків ОСОБА_14 спробував відкрити припаркований автомобіль ВАЗ-2101 світлого кольору, задня дверка була незачинена, ОСОБА_14 через неї проникнув у салон, відкрив інші дверцята, сів за кермо, вони виштовхнули автомобіль подалі від стоянки, ОСОБА_14 ножем зняв панель та з`єднав дроти замка запалювання, завів автомобіль. Він в цей час сидів на пасажирському передньому сидінні. Надалі вони поїхали додому у м.Київ, але на дорозі автомобіль занесло, акумулятор сів, тому вони його залишили на дорозі. Йдучи далі по місту через 15-20 хв. вони побачили інший автомобіль ВАЗ-2106 темного кольору. Павлик ножем відкрив скло, проникнув у салон і так само завів двигун дротами від замка запалювання після зняття панелі. На цьому автомобілі вони поїхали додому у м.Київ, де тікаючи від поліції пошкодили праву сторону автомобіля заїхавши у будівлю. Вчинення злочину пояснив необхідністю поїхати додому. Збитки були повністю відшкодовані батьком ОСОБА_14 . У вчиненому щиро кається, наміру продовжувати злочинну діяльність не має.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що належний йому автомобіль «ВАЗ-2101» він залишив біля будинку, останній раз його бачив приблизно о 1 год. ночі, по телефону йому повідомили приблизно о 4 год. ночі про угон, автомобіль він знайшов біля банку «Аваль», нічого не було викрадено, збитки йому не заподіяно, просив призначити покарання без позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 28.01.2018 року приблизно о 17-30 год. він залишив свій автомобіль «ВАЗ-2106» біля будинку, а наступного ранку виявив його зникнення, про що повідомив поліцію. Збитки повністю йому було відшкодовано батьком обвинуваченого ОСОБА_14 . Просив не позбавляти обвинувачених волі, оскільки претензій до них немає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що працює охоронником ВДНГ, взимку 2018 року приблизно о 5-30 год. ранку він побачив, як у стіну будівлі охорони заїхав автомобіль ВАЗ-2106, з переднього пасажирського місця вибіг підліток, в якому він впізнає обвинуваченого ОСОБА_13 . Побачивши його підліток почав тікати, майже одразу приїхав автомобіль поліції, один із поліцейський побіг наздоганяти підлітка та через деякий час привів його на місце події. Пізніше доставили ще одного підлітка. Автомобіль був сильно пошкоджений, всередині він бачив вирваний замок та дроти у салоні.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 показали, що працюють у патрульній поліції м.Києва, 28.01.2018 року заступили на чергування у Голосіївському районі, приблизно о 5-30 ранку побачили, як автомобіль «ВАЗ» рухається із порушенням Правил дорожнього руху, жезлом наказали зупинитись, однак водій не виконав вимогу та проїхав далі, а побачивши їх службовий автомобіль почав тікати. Вони стали його наздоганяти, на перехресті побачили, як автомобіль здійснив наїзд на невелику будівлю. Від автомобіля біг підліток, якого було затримано, ним виявився обвинувачений ОСОБА_13 . За наданим ним орієнтуванням неподалік було затримано також іншого підлітка, що зі слів керував автомобілем, ним виявився обвинувачений ОСОБА_14 . Жодного тиску на них не здійснювалось, вони добровільно зізнались у скоєному.

Винуватість обвинувачених у вчиненні вказаного злочину також підтверджується поданими суду письмовими і речовими доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 31.01.2018 року, яким підтверджуються результати огляду автомобіля ВАЗ-2101, зокрема від`єднані від замка запалювання дроти;

-протоколом огляду місця події від 29.01.2018 року, яким підтверджуються результати огляду місця зникнення автомобіля ВАЗ-2106 в м.Обухів;

-протоколами огляду місця події від 29.01.2018 року, схемою місця ДТП, якими підтверджуються результати огляду автомобіля ВАЗ-2106, наслідки його пошкодження в результаті наїзду на будівлю в м.Києві, виявлення в салоні автомобіля документів потерпілого ОСОБА_6 ;

-технічними паспортом, свідоцтвом, договором, актами, висновком, якими підтверджується перебування транспортних засобів у власності (володінні) потерпілих;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.02.2018 року, якими підтверджується впізнання обох обвинувачених як осіб, що вчинили інкримінуємий їм злочини;

-висновком експерта № 12-2/155 від 12.02.2018, яким підтверджується вартість автомобілів, якими заволоділи обвинувачені:

-протоколами проведення слідчих експериментів від 31.01.2018 року за участю обвинувачених, які підтвердили місце та спосіб заволодіння транспортними засобами.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Кваліфікація діянь обох обвинувачених та їх винуватість у вчиненні вказаного злочину під час судового розгляду ніким не оспорювалась, в тому числі стороною захисту.
Показання обох обвинувачених є взаємоузгодженими, підтверджуються показаннями свідків, потерпілих та письмовими доказами, тому суд оцінює їх як правдиві.
Сукупністю зібраних і досліджених судом доказів, зокрема показаннями потерпілих, свідків, письмовими доказами, підтверджуються обставини, зазначені у обвинуваченні.
Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винність обох обвинувачених у вчиненні вказаних вище діянь.

Суд вважає, що дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які виразились:

- для ОСОБА_9 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб,

- для ОСОБА_8 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особу винних та їх відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обох обвинувачених суд вважає щире каяття активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, а для ОСОБА_8 також добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 є рецидив злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер злочину, особу обвинувачених, які мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та навчання, є неповнолітніми, характеризуються негативно, ОСОБА_8 раніше судимий, а ОСОБА_9 раніше несудимий, враховуючи стан їх здоров`я, вік, думку потерпілих, які просили призначити покарання без ізоляції від суспільства, суд вважає необхідним призначити обом обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 76, 104 КК України і звільнення обох обвинувачених від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки їх виправлення можливе без відбування покарання.

При призначенні строку покарання слід врахувати відмінності у особах обвинувачених та їх ступеню участі у скоєнні злочину, зокрема ініціативу скоєння злочину з боку ОСОБА_8 , а також те, що раніше він вже двічі був судимий за скоєння аналогічних злочинів.

Оскільки судом застосовано звільнення від відбування покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна на підставі ст.77 КК України не застосовується.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід обом обвинуваченим слід залишити домашній арешт, оскільки клопотання про зміну запобіжного заходу жодним учасником процесу у встановленому законом порядку не заявлялись, а ризики, які приймались до уваги судом при його обранні, не зменшились і не відпали.

Цивільні позови не подавались.

Речові докази диски із відеозаписами слідчих дій, слід залишити при матеріалах кримінального провадження, автомобіль ВАЗ-2106, який зберігається на майданчику тимчасового утримання Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, слід повернути потерпілому ОСОБА_6 як законному володільцеві, належні потерпілому ОСОБА_6 речі, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області і поміщені у спецпакети експертної служби, слід йому повернути як законному володільцеві, інші речові докази слід знищити як такі, що не представляють цінності.

Судові витрати слід стягнути порівну з обох обвинувачених.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці без конфіскації майна.

Відповідно до статті 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покласти на Святошинський районний сектор Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Відповідно до статті 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_9 покласти на Святошинський районний сектор Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишити домашній арешт в період часу з 17-00 до 07-00 години із продовженням терміну дії відповідних обов`язків до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі по 929 гривень 50 копійок з кожного.

Речові докази автомобіль «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_4 , рюкзак темно синього кольору марки «Tiger», планшет марки «X digital» (лицьова сторона чорного кольору, з кришкою білою кольору с/н: А); сумку із маркуванням «Tiger» чорного кольору, дроти з білим та червоним наконечниками, жовту коробку з болтами, шкіряний гаманець коричневого кольору , посвідчення водія серія НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; карту «Приватбанк» НОМЕР_8 ; карта «Приватбанк» НОМЕР_9 ; фотографію; білу пластикову картку, шкіряні рукавиці чорного кольору, повернути ОСОБА_6 , автомобіль марки «ВАЗ-21013», номерий знак НОМЕР_1 залишити ОСОБА_5 , диск із відеозаписом слідчих дій залишити при матеріалах кримінального провадження, інші речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1