Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6748/15-к
Провадження № 1-кп/644/339/18
УХВАЛА
Іменем України

15 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів колегії: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

При секретарі ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 ,

Потерпілого ОСОБА_6 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

Обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова перебуває відповідне кримінальне провадження.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що оскільки судом вирішуються клопотання сторони захисту, обсяг яких є значним, строк тримання під вартою спливає, ризики, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та його продовження існують, підозра є обґрунтованою для ступеню необхідного для судового розгляду, про що існують правові позиції ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Мюрей проти Сполученого Королівства», тому є підстави для продовження строку тримання під вартою.

Потерпілий просив прийняти рішення на розсуд суду. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 доводи прокурора підтримала, вважала, що є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_7 просив прийняти рішення на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 проти клопотання прокурора запречувала, посилалась на те, що неодноразово звертала увагу суду не нерозумність строків перебування під вартою її підзахисного, фактично ним відбувається покарання без вироку, існування ризиків не доведено, окрім того, за час перебування справи в суді встановлені ризики на момент обрання запобіжного заходу значно зменшились, а тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу, просила також врахувати позитивні дані, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_9 проти поданого клопотання прокурора заперечував та відповідно до вимог ст.201 КПК України заявив клопотання про зміну запобіжного заходу. Зазначав суду, що обраний щодо нього запобіжний захід неодноразово продовжується, при цьому судом не враховується, що за двома інкримінованими злочинами сплив строк притягнення до відповідальності, було змінено обвинувачення. Суд при продовженні строку тримання під вартою суд не враховує наявність у нього алібі, прокурор в порушення вимог діючого законодавства не надає суду довідку про обрані щодо нього запобіжні заходи раніше та про їх порушення, доказів ухилення його від суду немає. Також звертав увагу суду на те, що прокурором вибірково зазначаються позиції рішень ЄСПЛ в необхідному для сторони обвинувачення контексті.

Прокурор, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 заперечували, потерпілий, обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 клопотання обвинуваченого підтримала в поновному обсязі.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, встановив наступне. Відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 був обраний у вигляді тримання під вартою та продовжувався, строк тримання під вартою спливає 19.01.2018 року, розгляд справи триває, вирішуються клопотання подані стороною захисту, як доповнення до судового розгляду, обсяг поданих клопотань є значним (близько 50 клопотань) та до спливу встановленого строку вирішити зазначені клопотання не є можливим. Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого, рішення у справі Мюррей проти Сполученого Королівства. Тобто, доводи обвинуваченого щодо надання оцінки алібі, яке полягає у наданих роздруківках телефонних дзвінків, у проведенні досудового розслідування в рамках іншого кримінального провадження за обставинами передачі боєприпасів, обставин завдання тілесних ушкоджень та їх наслідків, не свідчить про необґрунтованість підозри. Цим доводам буде надаватись цінка в сукупності з іншими доказами при прийнятті остаточного рішення. Суд вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховуватися від суду, можливого впливу на другого обвинуваченого. На підтвердження зазначених ризиків свідчить по перше, те, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, в тому числі й довічного позбавлення волі, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого. По-друге, щодо вчинення впливу неодноразово заявлялось захисником обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 .. При цьому судом враховується, правова позиція викладена в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України». Судом враховується, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні умисного вбивства двох осіб. Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
При вирішенні питання про вид запобіжного заходу судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, працював, характеризувався позитивно, зареєстрований в м.Харкові, має мати пенсіонерку, тобто, на думку суду, має міцні соціальні зв`язки. Дійсно мав захворювання на туберкульоз, отримував 3 групу інвалідності, але термін дії довідки МСЕК сплив, питання про продовження цього терміну не вирішувалось, даних з медичної документації про активний туберкульоз немає, будь-яких доказів щодо погрішення стану здоров`я, не можливості утримуватись в умовах слідчого ізолятора, потреби пройти курс лікування в закладі охорони здоров`я також не було надано.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення питання про запобіжний захід встановлено обґрунтованість підозри та існування ризиків. Суд вважає, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності підозри та ризиків, підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 немає.

Розгляд справи триває, змінено обвинувачення, судом розглядаються клопотання щодо доповнень судового розгляду. Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків, а тому строк запобіжного заходу підлягає продовженню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 201, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів до 15 березня 2018 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1
Судді колегії ОСОБА_2
ОСОБА_3