Справа № 380/912/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1137/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 10.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2017 року за № 0000134, за апеляційною скаргою прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 09 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кашперівка, Тетіївського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Тетіївського районного суду Київської області від 09 серпня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за наступних обставин.

30 травня 2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись в м. Тетіїв, Київської області, по вул. Володимирській поряд із Тетіївським НВК «Гімназія - ЗОШ 1-3 ступенів», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету умисного, таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав через відкрите вікно автомобіля «Deo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_9 , планшет «Assistant АР-803», вартістю 1140 гривень, після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, виду та розміру призначеного йому покарання, вважає вирок Тетіївського районного суду Київської області від 09 серпня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, прокурор вказує про те, що суд першої інстанції, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, та обґрунтовано поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, додатково зобов`язав обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, який за своїм змістом не відповідає редакції п.2 ч.2 ст.76 КК України. У зв`язку з цим, прокурор у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції, ухвалений відносно ОСОБА_8 , змінити, виклавши в іншій редакції покладений на ОСОБА_8 зазначений вище обов`язок, а саме зобов`язати ОСОБА_8 відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом за згодою учасників судового провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а відтак, апеляційному перегляду, згідно із ч.2 ст.394 КПК України, не підлягають.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо необхідності зміни вироку Тетіївського районного суду Київської області від 09 серпня 2017 року, ухваленого щодо ОСОБА_8 , у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Так, відповідно до ч.2 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти визначені обов`язки, зокрема, згідно із п.2 цієї частини статті кримінального закону, обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Однак, всупереч вимогам зазначеної норми закону, суд першої інстанції додатково поклав на ОСОБА_8 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, пославшись при цьому на п.2 ч.2 ст.76 КК України, тобто суд поклав на обвинуваченого обов`язок, який фактично не передбачений ст.76 КК України. Крім того, в порушення вимог ст. 370 КПК України щодо вмотивованості судового рішення, суд першої інстанції у оскаржуваному вироку, не навів мотивів покладення на обвинуваченого одного з додаткових обов`язків, встановлених в ч.2 ст.76 КК України, яка, на відміну від ч.1 ст.76 КК України, не носить імперативного характеру.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильним виключити з резолютивної частини вироку Тетіївського районного суду Київської області від 09 серпня 2017 року, ухваленого відносно ОСОБА_8 , вказівку суду про покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни вироку Тетіївського районного суду Київської області від 09 серпня 2017 року та часткового задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 09 серпня 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покладений на ОСОБА_8 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Судді:

_______________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4