АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1166/17 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 642/1570/17-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту.
ВСТАНОВИЛА:
28.03.2017 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_7 , як представник ОСОБА_6 з клопотанням про визначення долі речового доказу та скасування арешту на майно: автомобіль «Опель Вектра» 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , накладений згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова 16.04.2004 року у кримінальній справі №1-43/04.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовлено на підставі ст. 330 КПК України (в редакції 1960р.), згідно якої питання про речові докази по справі суд вирішує при постановленні вироку.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити її вимоги. В обґрунтування зазначила, що судом не врахований той факт, що автомобіль був залучений як речовий доказ у справі 1-43/04. Вирок за вказаною справою вже постановлений, тому потреба в такому заході як арешт майна відпала. Арешт потрібно зняти, оскільки необґрунтована відмова у задоволені її вимог обумовлює неможливість користуватися і розпоряджатися своєю власністю, реалізації нею, як спадкоємицею після смерті свого чоловіка, належних їй та гарантованих законом спадкових прав.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
При розгляді клопотання про визначення долі речового доказу та скасування арешту майна, судом встановлено, що в межах кримінальної справи №60020992, старшим слідчим відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , було винесено постанову про здійснення виїмки від 06.02.2003 року. Цією постановою працівникам Головного управління по боротьбі з економічною злочинністю УМВС України в Харківській області було доручено здійснити виїмку в ДАІ УМВС України в Харківській області документів, які слугували підставою для реєстрації, зняття та постановки на облік автомобіля «Опель Вектра» 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 . Вказаний автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальній справі №60020992 та накладено арешт з метою заборони його подальшого відчуження.
16.06.2004 року було винесено вирок, який набув чинності. Проте, питання про подальшу долю речового доказу судом вирішено не було.
28.03.2017 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_7 , як представник ОСОБА_6 з клопотанням про визначення долі речового доказу та скасування вказаного арешту.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовлено.
В статті 330 КПК України (в редакції 1960р.) зазначено, що при постановленні вироку суд вирішує питання про речові докази керуючись правилами, викладеними в статті 81 цього Кодексу. Речі, що не є речовими доказами в справі, повертаються їх
законному володільцеві, хоч би останній і не пред`явив цивільного позову. Якщо виникне спір про право власності на зазначені речі, він підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Автомобіль «Опель Вектра» 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальній справі №60020992. При постановленні вироку, судом не було згідно ст.330 КПК України не вирішено питання щодо нього. Статтею 174 КПК України ( в редакції від 2012 року) арешт майна може бути скасовано ухвалою під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, іншого власника або володільця майна. На теперішній час судом вже постановлений вирок по вказаній справі. Як вбачається з матеріалів справи, вказаний вирок ОСОБА_9 не був оскаржений.
За таких обставин ухвалу суду слід вважати обгрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта.
Керуючись ст.ст. 117, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

Апеляційну ОСОБА_6 відхилити.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 29 червня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий-
Судді-