Провадження №1-кп/761/1543/2017
В И Р О К
Іменем України
27 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 171 001 000 065 02, у якому
гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бориспіль Київської області, громадянин України, українець, який перебуває у шлюбі, має на утриманні двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вищою освітою, провідний інженер служби інформаційних технологій ДП МА «Бориспіль», зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин проти безпеки дорожнього руху за наступних обставин.
ОСОБА_7 01.06.2017, приблизно о 13-й годині, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у крайній правій смузі проїзної частини вул. Пугачова зі сторони вул. Багговутівська у напрямку вул. Мельникова та наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя вулиць Пугачова та Мельникова у м. Києві.
Обвинувачений ОСОБА_7 , порушуючи вимоги

-п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху (далі ПДР), який зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі;
-п. 10.1 ПДР, відповідно до якого водій перед будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-п. 16.2 ПДР, у силу якого на перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає;
не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи праворуч з вулиці Пугачова на вулицю Мельникова у напрямку вулиці Дорогожицька, не дав дорогу потерпілій ОСОБА_5 , яка пішохідним переходом переходила проїзну частину вулиці Мельникова з права наліво відносно напрямку руху автомобіля, здійснивши наїзд на неї.

Внаслідок проявленої водієм ОСОБА_7 злочинної необережності та порушення ним правил безпеки дорожнього руху потерпілій ОСОБА_5 у результаті наїзду автомобілем спричинено тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді переломів клиновидної кістки і основи другої плюснової кістки зі зміщенням уламків лівої стопи.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та показав, що він у зазначені у цьому вироку день та час рухався вулицею Пугачова у м. Києві, зупинився на перехресті з вулицею Мельникова. Автомобілі, що стояли позаду, почали подавати йому звукові сигнали, і він почав повертати направо. Через конструктивні особливості його автомобіля не побачив потерпілу, яка перебувала у цей час на пішохідному переході, у результаті наїхав на ногу останньої. Лікарі швидкої медичної допомоги забрали ОСОБА_5 до лікарні, а він залишився чекати поліцію. У вчиненому щиро розкаявся, просив звільнити його від покарання, застосувавши закон про амністію.
Цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди обвинувачений визнав повністю, у частині моральної шкоди позов не визнав.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого з огляду на таке.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 01.06.2017, близько 13-ої години стояла на регульованому пішохідному переході на вул. Мельникова, на якому перебувало чимало людей. Після того, як загорілося зелене світло світлофора, вона вийшла на перехід, однак майже одразу впала від того, що їй на ліву ногу наїхав автомобіль під керуванням обвинуваченого. З місця події її забрала бригада швидкої медичної допомоги. На стаціонарі перебувала до 06 червня 2017, гіпс зняли 07 липня 2017 року. Після цього вона продовжувала лікуватися. Загальний період непрацездатності з 01 червня по 14 липня 2017 року.
На придбання ліків сім`єю потерпілої витрачено 1 734, 64 грн., оскільки її непрацездатність припала на літню сесію, вона була вимушена користуватися послугами таксі, відповідні витрати становлять 966 грн., також зіпсоване шкіряне взуття вартістю 1400 грн., усього розмір матеріальної шкоди становить 4 100 грн.
Крім того, потерпіла просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду, яка полягає у сильних духовних стражданнях - потерпіла продовжує відчувати постійну тривогу, боїться самостійно переходити дорогу, внаслідок травмування та вживання сильнодіючих ліків сесійні іспити здала нижче, через що не отримала стипендії. Також потерпіла не змогла поїхати на екскурсію до Санкт-Петербургу, хоча гроші їй повернули, однак вона не змогла якісно відпочити. Розмір моральної шкоди ОСОБА_5 оцінила у 50 000 грн.
Показання обвинуваченого та потерпілої щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мали місце 01.06.2017, підтверджуються протоколом огляду від 01.06.2017, відповідно до якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є регульоване перехрестя вулиць Мельникова та Пугачова, на якому розташований пішохідний перехід.
Крім зазначеного, вина ОСОБА_7 підтверджується висновком судово-медичного експерта ОСОБА_8 від 28.07.2017 № 107/е, згідно з яким у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів клиновидної кістки і основи другої плюснової кістки зі зміщенням уламків. Вказані пошкодження утворились від дії тупого предмета, по давності можуть відповідати строку і обставинам цієї ДТП, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше не засуджувався, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які згідно з ст. 67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.
При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.
За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді штрафу у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Приймаючи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, яке віднесене до необережних злочинів, наявність на утриманні ОСОБА_7 двох малолітніх дітей 2013 та 2014 років народження, що вимагає від обвинуваченого прийняття заходів для їх забезпечення та виховання, у тому числі з використанням автомобіля, суд вважає за можливе не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов, суд виходить з такого.
Відповідно до полісу № АК/0265557 обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 як власника транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в НАСК «Оранта».
У той же час, відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачами вимог. Крім того, відповідно до ст. 33 ЦПК суд має право залучити до справи іншу особу як співвідповідача виключно за клопотанням позивача.
Приймаючи до уваги, що цивільним позивачем - потерпілою ОСОБА_5 клопотання про залучення НАСК «Оранта» як співвідповідача не заявлено, суд розглядає позов у межах вимог, пред`явлених до обвинуваченого ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
У силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вимоги позивача до ОСОБА_7 щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4 100 грн. підтверджуються наданими позивачем доказами та підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що потерпілій ОСОБА_5 завдана моральна шкода, оскільки вона зазнала тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, у зв`язку з цим у період з 01.06.2017 по 06.06.2017 перебувала на стаціонарному лікуванні, після якого виписана для подальшого лікування за місцем проживання. Тривалість подальшого лікування потерпілої до 07.07.2017 підтверджені довідками Консультативно-діагностичного центру № 1 Дарницького району від 07.06.2017 та 27.06.2017 № 72, 75 відповідно.
Наведене підтверджує, що позивачу ОСОБА_5 завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя.
Враховуючи ступінь ушкодження здоров`я позивача, порівняно незначну тривалість непрацездатності, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 20 тис. грн., які, на переконання суду, є достатніми для компенсації позивачеві завданих моральних страждань.
Процесуальні витрати відсутні.
Частиною 2 статті 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчинені злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки щодо них не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким, які мають неповнолітніх дітей, і не позбавлені щодо них батьківських прав.
Інкримінований ОСОБА_7 злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, не входить до переліку злочинів, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Дослідженими судом документами підтверджена наявність у ОСОБА_7 неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких обвинувачений не позбавлений батьківських прав.
Отже, наявні передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 286 , ст. 65, 86 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити повністю від відбування призначеного покарання.
Позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у сумі 4 100 (чотири тисячі сто) грн. 00 коп., моральну шкоду у сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1