Справа № 203/822/17
Провадження № 1-кп/0203/214/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

законний представник неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_6

педагог - ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000121 від 21.01.2017 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тольяті Самарської області РФ, громадянина України, раніше судимий: 22.05.2006 року Алчевським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 510 гривень, 02.02.2007 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України на строк 1 рік позбавлення волі, звільнився 11.07.2007 року з Київського СІЗО №13 за постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2007 року на підставі ЗУ «Про амністію», 25.01.2008 року Алчевським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 190 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, звільнився 06.02.2009 року з Киміссаровської ВК Луганської області №22 за постановою Перевальського районного суду Луганської області від 29.01.2009 року на підставі ст. 81 КК України по умовно-достроковому відбуттю покарання, 21.09.2010 року Гагаринським районним судом м. Севастополя за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 04.11.2013 року з Софіївської ВК Запорізької області №55 по відбуттю строку покарання, 11.09.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, звільнився 04.01.2017 року з Софіївської ВК №55 Запорізької області, невідбутий строк 7 місяців 4 доби, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

21 січня 2017 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку №17 по вул. Ульянова м. Дніпро, побачив потерпілу ОСОБА_5 , в якої у правій руці знаходився мобільний телефон марки «NOMI I503». Далі, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів підбіг ззаду зі спини до потерпілої ОСОБА_5 та відкрито, шляхом ривка, здійснив спробу заволодіти майном потерпілої, яка усвідомлюючи злочинний характер його дій стала чинити активний опір. Далі, діючи з метою придушення волі потерпілої до опору та вилучення майна, відкрито шляхом ривка вихопив з рук потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон марки «NOMI»I503 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , разом із сім картами мобільних операторів «МТС Україна» та «Лайфселл» з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , від чого потерпіла впала на асфальтне покриття на коліна, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу та синця та садна попередньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Після чого, ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном потерпілої ОСОБА_5 на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1532 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що знаходячись біля будинку №17 по вул. Ульянова м. Дніпро побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка в руці тримала мобільний телефон, який він вирішив викрасти. Після чого підійшов до потерпілої ззаду, та намагався із її рук вихопити вказаний мобільний телефон, однак, вона почала чинити опір. Потім, з другої спроби він ривком вихопив мобільний телефон з рук потерпілої, від чого остання впала на коліна, а він тим часом встиг зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення.

Крім повного визнання вини, винність ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена і об`єктивно підтверджується, зібраними і дослідженими доказами, а саме:

?Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що на час подій працювала волонтером в благодійному фонді, офіс знаходиться на вул. Ульянова, 17. Графік її роботи був гнучкий, тому вона ходила на роботу, коли дозволяв час. 21.01.2017 року, о 16 годині 30 хвилин, йшла на роботу, побачила, що за нею йде чоловік, який ніякої підозри в неї не викликав. Вказаний чоловік до неї підбіг та закричав не рухатися, при цьому почав ривками вихоплювати з її рук телефон марки «NOMI» 1503, з двома сім-картками операторів «МТС» та «Лайф». Вказаний телефон придбала у сестри за власні кошти зароблені у благодійному фонді. Вона намагалася чинити опір, але обвинувачений продовжував шляхом ривка намагатися забрати телефон, втративши рівновагу, оскільки на вулиці було слизько (роздрібленіий лід) впала на коліна, від чого отримала синці, і в той момент коли вона ковзалася по землі, їй здалося, що обвинувачений вдарив її по обличчю(ляпас по обличчю). Постійно тягнув її за руку, при цьому вона руку не розжимала, оскільки вона в неї заніміла. Обвинуваченого прохала, щоб він цього не робив, кликала на допомогу. Після того, як обвинувачений забрав в неї телефон, з місця скоєння злочину втік. Вона намагалася його наздогнати. Зупинився чоловік, який йшов їй зустріч, на запитання якого вона розповіла, що в неї викрали телефон. Чоловік викликав патрульну поліцію. Потім, разом з поліцією на автомобілі, почали пошуки обвинуваченого по місту. Обвинуваченого було затримано в сквері біля ракетного училища. На вулиці було світло, ліхтарі не горіли, особу, яка здійснила на неї напад з метою крадіжка в залі суду впізнає, вказавши на обвинуваченого ОСОБА_9

?Показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що працює патрульним в УПП. Під час чергування отримав орієнтировку та завдання на службовий планшет, а саме було повідомлено, що за адресою: на вул. Войцеховича та вул. Ульянова вчинено грабіж стосовно дівчини та викрадено в неї мобільний телефон. Були надані прикмети особи, яка вчинила злочин. Після чого вони почали відпрацьовувати територію. Екіпаж зупинили зі сторони вулиці Шмідта, та пішим ходом почали оглядати прилеглу територію. В парку ім. Глоби побачили особу, за зовнішніми прикметами схожу на ту, що надали по орієнтиру, в темній одежі. Вказаного чоловіка було зупинено, та повідомлено з яких причин. На запитання, що в нього є в наявності, чоловік відразу, добровільно видав мобільний телефон, який був схожий на той, що надавався у описі. Одразу було повідомлено заявника, інший екіпаж разом із потерпілою під`їхав до вул. Шмідта, до службового автомобілю, щоб оглянути вказаний телефон. Дівчина неповнолітня одразу впізнала свій телефон та чоловіка, який його викрав та вчинив відносно неї грабіж. Далі, за викликом на місце скоєння злочину, прибула СОГ та в присутності понятих проходили всі процесуальні дії.

?Показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що знаходячись на чергуванні, 21.01.2017 року близько 17 години отримали виклик на службовий планшет, про те, що скоєно злочин в районі вул. Ульянова-Свердлова. Також в радіоефірі було передано орієнтування про скоєний грабіж, надані зовнішні ознаки злочинця. Почали проводити пошукові роботи в районі скоєння злочину. В парку імені Глоби помічено особу, яка за зовнішніми ознаками схожа на особу, яку розшукували у скоєні даного злочину. Вказану особу було зупинено та повідомлено з яких підстав зупинено, що саме він перебуває в районі скоєння злочину і за зовнішніми ознаками схожий на людину, яка вчинила злочин. Далі проведено поверхневу перевірку даної особи згідно ЗУ «Про Національну поліцію». Обвинувачений назвав свої анкетні дані, повідомив, що прогулюється по парку. На запитання, чи є у нього при собі телефон, він пред`явив телефон в своїх руках та сказав, що він не може увімкнуто його, оскільки телефон поламаний і він його несе в ремонт. Після чого вказаний телефон особа поклала до своєї кишені. Далі, обвинуваченому було запропоновано пройти до виходу з парка разом із патрульною поліцією, куди під`їхав інший екіпаж із заявницею. Заявниця відразу вказала на особу, яка вчинила відносно неї грабіж. Після чого, було одразу викликано СОГ, обвинувачений добровільно видав викрадений телефон. Опір обвинувачений жодного разу не чинив. Не пам`ятає чи працювала його нагрудна камера відео спостереження, однак хоча б у одного із поліцейських, які там були присутні нагрудна камера напевно працювала.

?Показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що 21.01.2017 року в темний час доби, знаходячись на чергуванні, його екіпажу надійшло орієнтування та виклик на службовий планшет. Під час відпрацювання території, в парку близько вул. Комсомольській було зупинено особу, яка за орієнтуванням була схожа на ту, що вчинила злочин. В ході спілкування чоловік повідомив, що нічого крім телефону при собі немає. Більш конкретно з`ясовували за телефон, однак чоловік неохоче надавав для огляду телефон, чим викликав підозру. Далі, зв`язалися з екіпажем, який працював безпосередньо із заявницею. Чоловіку було запропоновано пройти до патрульного автомобіля, він погодився, опір не чинив. У іншому екіпажі знаходилася заявниця, яка одразу впізнала чоловіка, вказавши, що вказаний чоловік вчинив відносно неї злочин. Чи впізнала заявниця телефон, сказати не може, оскільки знаходився в автомобілі. Нагрудна камера відео спостереження повинна була працювати. Опір обвинувачений не чинив, добровільно надав телефон для огляду.

?Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що 21.01.2017 близько 17 год. 00 хвилин, під час чергування екіпажу в радіоефірі було повідомлено про вчинений злочин. Особу, яка вчинила злочин було виявлено в парку ім..Глоби. Звернули увагу на чоловіка, який проходив по алеї внапрямку вул. Свердлова, у зв`язку із тим, що він за всіма прикметами був схожий на особу, яка вчинила злочин, а саме підходив зріст, темна одежа, збігався проміжок часу, який дозволив би чоловіку з місця скоєння злочину дістатися парку. Підійшли до вказаного чоловіка, пояснили з яких підстав його зупинено, повідомлено про те, що в даному районі скоєно грабіж, та викрадено телефон, модель якого не називали. В подальшому чоловік почав з ними співпрацювати, показав телефон та сховав одразу. Підозру викликало те, що на прохання виключити телефон, чоловік заметушився. Він зателефонував екіпажу, де інспекторами були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які безпосередньо працювали із заявницею, уточнював модель та ознаки викраденого телефону. Модель телефону, який пред`явив чоловік збігався із тим, що йому повідомив інший екіпаж, ознакою було і те, що був розбитий екран у вказаному телефоні. У зв`язку із чим чоловіку було запропоновано пройти до патрульного автомобіля. Він інший екіпаж попрохав, щоб вони під`їхали із заявницею, яка одразу впізнала обвинуваченого. Обвинувачений не чинив опір, добровільно надав телефон. Нагрудна камера відео спостереження працювала.

?Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від представника потерпілої ОСОБА_6 (том 1 а.к.п 9)

?Рапортом, з якого вбачається, що було затримано ОСОБА_9 (том 1 а.к.п 10)

?протоколом огляду місця події від 21.01.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які пояснили, за яких обставин скоєно злочин обвинуваченим. (том 1 а.к.п 11)

?Протоколом огляду місця події від 21.01.2017 року з фото таблицями, за яким обвинуваченим ОСОБА_9 був виданий мобільний телефон, для огляду яким він заволодів та потерпіла ОСОБА_5 вказаний телефон впізнала (том 1 а.к.п 12)

?документами на телефон та чеком (том 1 а.к.п 27-29)

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2017 року, за яким потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка відкрито з застосуванням насильства заволодів її майном, довідкою до протколу (том 1 а.к.п 43-45)

?висновком експерта №199е, за яким у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, синця та садна попередньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. (том 1 а.к.п 49-51)

?Протоколом проведення слідчого експерименту та з фототаблицею до нього, в ході якого обвинувачений ОСОБА_9 , показав механізм та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення , що сталося 21.01.2017 року (том 1 а.к.п 62-68)

?Висновком товарознавчої експертизи №23 від 02.02.2017 року, за якою вартість мобільного телефону «NOMI»I503 на момент скоєного злочину складала 1492 гривні, стартовий пакет «МТС Україна» 1 шт- 20 гривень, та стартовий пакет «Лайфселл»- 20 гривень( том1 а.к.п 75-76)

?Додаткового висновку експерта №535 е, за яким локалізація та характер виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень в області нижніх кінцівок (колінних суглобів), механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за її участю. Тобто від механічної дії (удару) обома колінними суглобами об тупу тверду поверхню (бетонне покриття). В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 вказує на нанесення їй удару долонею руки в область обличчя ліворуч, однак в ході огляду 23.01.2017 року будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі не було виявлено (том1 а.к.п 84-85)

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2017 року, за участю потерпілої ОСОБА_5 та судово-медичного експерта, в ході якого потерпіла показала події, які мала місце 21.01.2017 року(том 1 а.к.п 86-90), з фото таблицею (т. 1 а.к.п 91)

?Додаткового висновку експерта №539 е, за яким локалізація та характер виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в області нижніх кінцівок (колінних суглобів), механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму на який вказує ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, тобто від механічної дії (удару) обома колінними суглобами об тупу тверду поверхню (бетонне покриття) (т. 1 а.к.п 102-103)

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2017 року та фото таблицею до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_9 та експерта, в ході якого обвинувачений відтворив події вчинення злочину, а саме яким чином він заволодів телефоном потерпілої (том 1 а.к.п 104-108)

?Протоколом огляду від 28.02.2017 року, за яким оглянуто телефон марки «NOMI»I503 (т. 1 а.к.п 129-130)

?Розпискою ОСОБА_16 про отримання телефону « НОМЕР_5 (т.1 а.к.п.132)

Оцінюючи всі надані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_9 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, за місцем утримання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

До призначеного покарання слід додати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання часткового приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років та п`яти місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 21 січня 2017 року по 20 червня 2017 року зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання відраховувати з 21.01.2017 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «NOMI»I503, разом із сім картами мобільних операторів «МТС Україна» та «Лайфселл, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ; ДВД- диск з нагрудних камер відео спостереження поліцейських від 21.01.2017 року - зберігати матеріалах кримінального провадження

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1