Порядковий № 1-кп/756/555/18
В И Р О К
Іменем України
05 квітня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демидів Вишгородського р-ну Київської обл., громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-29.10.2001 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. 94 КК України (в ред. 1960 року), ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України (в ред. 2001 року), ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 12 років позбавлення волі;
-17.06.2015 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
30.06.2017 року звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
22.12.2017 року близько 11 години 35 хвилин ОСОБА_3 перебував у приміщенні супермаркету «АТБ», що належить ТОВ «АТБ-Маркет», ЄДРПОУ № 30487219, за адресою: м. Київ, вул. Полярна 15.

В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «АТБ-Маркет».

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в той же час того ж дня, перебуваючи у відділі морепродуктів супермаркету «АТБ», що належить ТОВ «АТБ-Маркет», ЄДРПОУ № 30487219, та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна 15, ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяв зі стелажу товар, який належать супермаркету «АТБ», а саме: дві банки ікри «Камчадал», лососева зерниста 120 г., загальною вартістю 402 грн. 56 коп. (без урахування ПДВ).

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, направився до виходу через каси, умисно не розрахувавшись за вказаний товар, що знаходився в кишенях його куртки. Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_3 до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони супермаркету «АТБ».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити ТОВ «АТБ-Маркет» майнову шкоду на загальну суму 402 грн. 56 коп. (без урахування ПДВ).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, мети та способу вчинення замаху на крадіжку. Він показав, що вчинив замах на крадіжку двох банок ікри «Камчадал», лососевої зернистої, для майбутнього святкового новорічного застілля, оскільки це відбулося 22.12.2017 року об 11 год. 35 хв. Розрахувавшись на касі в супермаркеті «АТБ» за куплене там насіння, він не розрахувався за дві банки ікри, які завчасно поклав до кишень своєї куртки, в яку був одягнений. Вийшовши за лінію кас він зразу ж був зупинений охоронцем магазину, який запропонував йому показати товар, що знаходиться в його кишенях, що він і зробив. Після цього були викликані працівники поліції та його було затримано. Про вчинене обвинувачений дуже шкодує, просить його суворо не карати, обіцяє, що у майбутньому він злочинів вчиняти не буде.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ч. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно, відповідно до медичних довідок він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має дітей, раніше був двічі судимий, його судимості не зняті та не погашені.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з врахуванням положень ст. 68 КК України, оскільки його перевиховання та виправлення наразі не можливі без ізоляції від суспільства. Суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 05 квітня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 22 грудня 2017 року по 05 квітня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1