справа № 208/1189/17
№ провадження 1-кп/208/126/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши кримінальні провадження за № 0000109 від 14 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Донецька Донецької області українці, громадянці України, офіційно не працюючій, маючій на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 відповідно до довідки № 1074 від 16.10.2014 виданою Департаментом охорони здоров`я та соціального захисту населення Кам`янської міської ради (Дніпродзержинської міської ради) разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

17.10.2014 (точний час в ході проведення досудового розслідування невстановлено) ОСОБА_7 будучи переселенкою із окупованих територій України, маючи умисел на шахрайське заволодіння чужого майна, а саме грошовими коштами державного бюджету України, шляхом обману, з корисливих мотивів, прибула до приміщення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна 2/1 (нова назва м. Кам`янське, пр. Свободи 2/1) та усвідомлюючи те, що у неї станом на 17.10.2014 року наявні відкриті депозитні банківські рахунки у банку AT «Банк «Фінанси та Кредит», сума грошових коштів на яких станом на 17.10.2014 складала 77 067 грн. що перевишує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п.6 Постанови КМУ №505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», на прийомі у спеціаліста соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради склала та подала заяву в якій зазначила: реквізити карткового рахунку відкритого у ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 для зарахування отриманої допомоги переміщеним особам, інформацію про склад своєї родини, інформацію щодо відсутності в наявності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції, інформацію про наявність у володінні членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції, а саме у кількості одного транспортного засобу марки ВАЗ модель 2110, 2000 року випуску, а також інформацію про те, що у будь-якого з членів сім`ї відсутні на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, ОСОБА_7 умисно, приховала наявні факти, в заяві про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг при цьому не повідомила працівників управління про зміну обставин, які впливають на призначення адресної допомоги.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено щомісячний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 1218 грн.

17.10.2014 рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено ОСОБА_7 та членам її сім`ї виплату адресної допомоги з 21.10.2014 по 16.04.2015 року.

Таким чином, ОСОБА_7 маючи умисел на шахрайське заволодіння чужого майна, а саме грошових коштів Державного бюджету України, з корисливих мотивів, в поданій заяві про призначення виплат на отримання адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку особисто подавала 17.10.2014 безпосередньо до управління праці та соціального захисту населення Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради маючи при цьому відкриті депозитні рахунки у фінансовій установі AT «Банк «Фінанси та Кредит» сума грошових коштів станом на час подання заяви складала, а саме на 17.10.2014 -77 067 грн. що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ №505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховала наявні факти, в заяві про продовження та призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг в графі «Інформація щодо наявності будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб», зазначила про відсутність заощаджень у себе та членів своєї сім`ї в зв`язку із чим в період часу з 17.10.2014 по 16.04.2015 року незаконного отримала нараховані та виплачені кошти з Державного Бюджету України у сумі 13 298 гривень 02 копійки, чим завдала державі збитку на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнала повністю, суду пояснила, що злочин здійснила через збіг тяжких сімейних обставин, вимушена була виїхати з дітьми з Донецька у 2014 році. У неї був відкритий депозит у банку з 2013 року. Вона зверталася до відділення банку Фінанси та кредит просила розірвати депозит, їй сказали що не можуть цього зробити, бо не бачуть депозитів у Донецьку. До банку вона зверталася неодноразово і коли в управлінні писала заяву на допомогу вважала що цей депозит вже втрачено. Вона в повному обсязі відшкодувала шкоду в сумі 13298,02 грн. Просить застосувати до неї Закон України «Про амністію», у неї двоє малолітніх дітей.

Представник потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_7 у період з 17.10.2014 року по 30.09.2016 року перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради та одержувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505. ОСОБА_7 при заповненні відповідних документів не повідомила управління про наявність на депозитному банківському рахунку коштів у сумі 50314,34 грн. за період 01.11.2014 по 30.09.2016, з них повернуто на розрахунковий рахунок управління 2210 грн., на теперішній час сума переплати становить 48104,34 грн., на вказану суму до ОСОБА_7 управлінням пред`явлено позовну заяву, яку просить стягнути. За час розгляду справи судом ОСОБА_5 добровільно відшкодувала управлінню 13298,02 грн.

Свідок ОСОБА_10 суду вказала, що ОСОБА_5 звернулася у 2014 році до управління для отримання допомоги. Вона подала заповнені нею документи та отримувала допомогу. В липні 2016 року в ході перевірки було виявлено що у ОСОБА_5 був депозит на суму що перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму і вона не мала права на отримання депозиту, порушення виявила перевірка КРУ. Підтверджуючих документів дати відкриття та закриття депозиту вони від банку отримати не можуть, у них є лише таблиця отримана від КРУ.

Свідок ОСОБА_11 суду вказала, що в жовтні 2014 року до її відділу прийняття рішень про призначення виплат соціальної допомоги передана справа ОСОБА_5 для надання адресної допомоги. Відділ проводив розрахунки періоду та розміру виплат. Вона формувала суми до виплат. Дані з відомостей, які надавали самі люди вона заносила в електрону базу. ОСОБА_12 не повідомила про наявність у неї депозиту, вона вказала що не є власником депозиту. В базі є відмітка про депозит і програма сама рахує суми виплат на підставі внесених даних. Після перевірки КРУ стало відомо що ОСОБА_12 повідомила недостовірні дані і не мала права на виплати. Допомога надавалася на рахунок, який особа надавала. Перевіряти депозити вони не мали повноважень. За заявою ОСОБА_12 перевірялася правильність занесення даних на підставі документів, які надавала людина.

Свідок ОСОБА_13 суду вказала, що вона працює у відділі приймання громадян по всіх видах соціальної допомоги, приймає заяви від громадян потім передає їх до відділу призначення і реєстрації. Особам надається бланк і вони самі його заповнюють. ОСОБА_12 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_14 суду вказала, що з громадянами вона не працює, ОСОБА_12 не знає, особисто вона заяву від ОСОБА_12 не приймала, вона отримує все від відділу прийому, в пакет документів входить заява особи, яка хоче отримувати допомогу, паспорт та код. Вона працює з програмою, на той момент були всі підстави для відпрацювання заяви і підстав для відмови їй в отриманні соціальної допомоги не було. Кожні шість місяців вона перевіряє всі обставини про надання соціальної допомоги громадянину. ОСОБА_12 сама в заяві відмічає графи. Допомога перераховується на відповідний банківський рахунок.

Свідок ОСОБА_15 , суду вказала, що приймає заяви від громадян про надання їм соціальної допомоги, приймає документи. Обставини щодо ОСОБА_12 не пам`ятає. Всім надаються роз`яснення щодо заповнення документів, приймаємо документи та передає їх для нарахування допомоги. Якщо б в графі наявність депозиту стояла відмітка більше 12000 грн., то вона б роз`яснила що права на отримання допомоги ОСОБА_12 не має, ці дані були б внесені до журналу і потім була б надана відповідь про відмову у нарахуванні допомоги.

Свідок ОСОБА_16 суду вказала, що за оформленням допомоги ОСОБА_12 зверталася двічі. При надходжені заяви з документами робиться обробка та направляється до соціальної служби. В заяві вказані члени сім`ї, хто має право на соціальну допомогу, бланк банківській з програми. Формується реєстр і віддається до соціальної служби. Надані дані не перевіряються, лише звіряються паспорт та код.

Свідок ОСОБА_17 суду вказала, що її відділ здійснює обробку перевіряє протокол і надає на виплату. З особами вони не контактують. Якби КРУ не виявила порушення вони б продовжували начисляти та виплачувати кошти.

Крім повного визнання ОСОБА_7 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, її вина у повному обсязі підтверджується письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000109 від 14 січня 2017 року, а саме:

- протокол огляду документів від 17.12.2016 року відповідно до якого в кабінеті № 403, на четвертому поверсі Кам`янського ВП по пр. Аношкіна, 7/42 у м. Камянське оглянуто картонна папка-накопичувач світлого кольору. На зовнішній частині папки міститься напис ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 , 06.01.2015, всередині папки знаходяться документи на ОСОБА_7 та членів її родини (том 1, а.с.72-74);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27 січня 2017 року відповідно до якого старшому слідчому в СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ПАТ Банком Фінанси та Кредит надані копії що послугували відкриттям депозитних рахунків на ім`я ОСОБА_7 , виписки з реєстру електроних платіжних документів про рух грошових коштів по поточних депозитних рахунках в період з 16.10.2014 р. по 18.04.2016 р., інформацію про розмір грошових коштів які знаходилися на депозитних рахунках станом на 16.10.2014 р., 17.10.2014 р., 29.04.2015 р., 19.10.2015 р., 18.04.2016 р. (а.с.129-190);

- висновком судової технічної експертизи документів від 29/1.1-58 від 08.02.2017 року відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_7 в заяві про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 17.10.2014 р. виконані ОСОБА_7 . Підпис від імені ОСОБА_7 в заяві про провадження щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на шість місяців від 29.04.2015 року, виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_7 в заяві про провадження виплат щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 19.10.2015 року виконаний ОСОБА_7 . Підпис від імені ОСОБА_7 в заяві про провадження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 18.04.2016 року, виконаний ОСОБА_7 (а.с.222-234);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27 лютого 2017 року відповідно до якого у приміщенні АТ Ощадбанк по пр. Т. Шевченка, 33А на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду від 15.02.2017 року описані та вилучені документи - виписка по картковому рахунку НОМЕР_2 на одному аркуші, документи щодо відкриття ОСОБА_7 рахунків у відділенні АТ « Ощадбанк» на 21 аркуші, історія рахунку № НОМЕР_3 на нарахування (том 2, а.с.87-116).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, а саме у заволодінні чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману, встановлена та доведена, а дії обвинуваченої ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману.

При обрані міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за скоєний нею злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин що обтяжують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_7 в силу ст.67 КК України судом не встановлено.

Обставинами що пом`якшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_7 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає повне визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку.

При призначені покарання ОСОБА_7 суд також враховує, що обвинуваченою скоєно злочин, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнала вину, щиро розкаялася, має на утриманні двох малолітніх дітей, добровільно відшкодувала завданий збиток, згідно досудової доповіді від 14.04.2017 року № 1645, отриманої від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб), вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

Окрім цього, розглядаючи питання про застосування до ОСОБА_7 Закону України « Про амністію у 2016 році» судом встановлено, що ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судима, скоїла злочин, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, та звернулася до суду з заявою про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Під коло осіб, до яких амністія не застосовується, визначених Законами України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_7 не підпадає.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

На підставі ст.13 Закону України « Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Прокурор не заперечував щодо застосування до ОСОБА_7 амністії за ч.1 ст.190 КК України.

Суд вважає дане покарання необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Представником потерпілого заявлено позов до обвинуваченої ОСОБА_7 щодо стягнення на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського районну Кам`янської міської ради 48104,34 грн., який представник потерпілого в судовому засіданні підтримав. В обґрунтування позовної зави вказано, що ОСОБА_7 не повідомила управління про наявність на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, в зв`язку з чим виникла переплата допомоги у сумі 50 314 грн. 34 коп. за період 01.11.2014 по 30.09.16, з них повернуто на розрахунковий рахунок управління 2210 грн., тобто на теперішній час сума переплати становить 48 104,34 грн., обвинувачена добровільно сплатила 13 298,02 грн.

При розгляді цивільного позову представника потерпілого, суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 дійсно винна у вчиненні інкримінованого їй правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, в період часу з 17.10.2014 по 16.04.2015 року незаконно отримала нараховані та виплачені кошти з Державного Бюджету України у сумі 13298 грн .02 коп., а отже цивільний позов Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради підлягає частковому задоволенню на суму 13398,02 грн., надмірно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період часу з 17.10.2014 по 16.04.2015 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 . На час розгляду кримінального провадження неправомірно отримана сума допомоги 13292 грн. 02 коп., в повному обсязі відшкодована ОСОБА_7 , тому в задоволенні позовних вимог Управління слід відмовити.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Питання щодо судових витрат вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 850 грн.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради про стягнення з ОСОБА_7 суми надмірно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 48104,34 грн., відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів від 08.02.2017 року за № 29/1.1-58 в сумі 2652 грн.

Речові докази:

- заяву ОСОБА_7 про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 17.10.2014, заяву про продовження щомісячної адресної допомоги від 29.04.2015, заяву ОСОБА_7 про продовження щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 18.04.2016, заяву ОСОБА_18 про продовження щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 19.10.2015, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000109, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1