Справа № 397/570/17
н/п : 1-кп/397/101/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.04.2017 року за № 0000225, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 20.10.2016 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України, кримінальне провадження закрито у зв?язку з відмовою від обвинувачення у справі приватного обвинувачення;
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Так, 01.04.2017 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить його матері ОСОБА_6 , помітив незачинену хвіртку, яка веде до господарського подвір`я. В той момент у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, переслідуючи мету наживи, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно зайшов до господарського подвір`я звідки повторно викрав належні ОСОБА_6 2 птиці дорослих курей однорічного віку, вартістю відповідно до довідки, виданою фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 від 15.04.2017 року, 100 грн. 00 коп. кожна, на загальну суму 200 грн.00 коп.

З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку укладено 27.04.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 .

За умовами угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, останній зобов`язався у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України та КК України; обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 , які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди, а потерпіла зазначила, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, тому суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, з`ясовано, що дана угода не порушує права потерпілої та відповідає її інтересам, остання підтвердила усвідомлення наслідків укладення такої угоди.

Міра покарання у виді одного року обмеження волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винуватого, який щиро визнав вину у повному обсязі, негативно характеризується, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходився на обліку у лікаря психіатра, раніше неодноразово судимий, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 слід призначити узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370-371, 376, 394-395, 471, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27.04.2017 року в сел. Олександрівка між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2017 року за № 0000225.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 03.10.2017 року.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з врахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя (підпис)
Копія вірна:
Суддя Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1