Справа № 148/1157/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду кримінальне провадження № 000225 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Кирнасівка, Тульчинського району Вінницька область, одруженого, має на утриманні малолітню доньку, працюючого приватним підприємцем, військовозобов`язаного, який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ; захисника - ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Діючи умисно, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, всупереч вимог ст. 4 Закону України № 619 - XIV "Про металобрухт" від 05.05.1999, не маючи відповідного обладнання, діючи з наміром на здійснення незаконних операцій з брухтом чорних металів, не маючи відповідної державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, на початку 2015 року, встановити більш точну дату та час під час досудового розслідування не вдалося, пристосував подвір`я, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає без реєстрації, для прийому брухту металу, обладнавши його побутовими вагами, тим самим організувавши пункт прийому, схову та збуту металобрухту, після чого, неодноразово в період з початку 2015 року до початку травня 2017 року, за вказаною вище адресою, не складаючи відповідних актів прийому, скуповував у різних громадян, від яких документи посвідчуючи особу не вимагав, брухт чорних металів, за який оплату проводив готівкою згідно встановленої ним ціни, з подальшим зберіганням металобрухту на території вищезазначеного подвір`я, тобто організував незаконний пункт прийому металобрухту, де систематично здійснював оплатні операції з брухтом чорних металів.
Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним про те, що для здійснення операцій з брухтом металів потрібно обладнати територію спеціальним устаткуванням, не пройшовши спеціальну атестацію в порядку визначеному Законом Україну «Про металобрухт» від 05.05.1999, в січні місяці 2017 року, перебуваючи на території подвір`я, за адресою: АДРЕСА_1 , придбав у ОСОБА_6 , жителя смт. Кирнасівка, брухт чорного металу за ціною 4 грн. за 1 кг. брухту металу, заплативши останньому грошові кошти у сумі 300 грн., а незаконно придбаний брухт металу зберігав на території подвір`я за вищевказаною адресою, з метою подальшої реалізації його за більш високою ціною, тим самим здійснивши незаконну операцію з брухтом чорного металу.
Крім того, 07.03.2017 ОСОБА_3 знову ж таки перебуваючи на території подвір`я, за адресою: АДРЕСА_1 , придбав у ОСОБА_7 брухт чорного металу за ціною 3 грн. за кілограм, заплативши останньому грошові кошти в сумі 300 грн., а незаконно придбаний брухт металу зберігав на території подвір`я за вищевказаною адресою, з метою подальшої реалізації його за більш високою ціною, тим самим здійснивши незаконну операцію з брухтом чорного металу.
Також, 04.05.2017 ОСОБА_3 знову ж таки перебуваючи на території подвір`я будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , придбав у ОСОБА_8 брухт чорного металу за ціною 2,5 грн. за кілограм, заплативши останньому грошові кошти в сумі 30 грн., а незаконно придбаний брухт металу зберігав на території подвір`я за вищевказаною адресою, з метою подальшої реалізації його за більш високою ціною, тим самим здійснивши незаконну операцію з брухтом чорного металу.
В ході проведення досудового розслідування, 04.05.2017, на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.04.2017, проведено обшук домогосподарства та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_1 , та зафіксовано факт здійснення ОСОБА_3 , діяльності із прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено: брухт чорного металу загальною вагою 453 кг, який останній неодноразово за вказаною вище адресою, скуповував у різних громадян та зберігав його на території вищезазначеного домогосподарства та механічні ваги за допомогою яких ОСОБА_3 зважував брухт чорних металів, після чого злочинну діяльність останнього припинено.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, і він дійсно з початку 2015 року по квітень 2017 року здійснював прийом металобрухту, за адресою: АДРЕСА_1 , це все відбувалось без дозвільних документів. На даний час всі дозвільні документи він отримав. У скоєному щиро кається та просить застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки на утриманні має малолітню доньку віком 5 років.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 а саме: у здійсненні прийому брухту кольорових та чорних металів фізичними особами відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, в судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 213 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 , в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 213 КК України у виді штрафу.
В судовому засіданні захисник, обвинувачений та прокурор, просили суд застосувати амністію, мотивуючи тим, що у ОСОБА_3 на утриманні є неповнолітня дитина віком 5 років.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив не тяжкий злочин та на утриманні має малолітню дитину.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 50, 6 5- 68, 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374, КПК України, ст. 1 Закону України «про амністію у 2016 році», суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.
Речові докази, а саме: брухт чорного металу загальною вагою 453 кг, який вилучений в ході огляду домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 та ваги конфіскувати в дохід держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: