АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/664/15-к Номер провадження 11-кп/786/336/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Карлівка, Полтавської області, яка проживає АДРЕСА_1 , засудженої

29.10.2015 Машівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 389, ст. ст. 71, 72 КК України на 2 місяці 5 днів арешту,

у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

На ухвалу суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та закрити кримінальне провадження.

26.03.2016 у судовому засіданні засуджена ОСОБА_7 заявила відвід судді ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що суддя у складі колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області переглядала вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014, яким їй, ОСОБА_7 , призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Окрім цього апелянт зазначила про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_8 , зокрема послалася на те, що суддя під час перегляду вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 незаконно особисто перевірила її особисті дані згідно паспорту, в присутності чоловіків з`ясовувала її стан здоров`я, а саме щодо наявності у неї інвалідності та вагітності, вважає рішення, прийняте колегіально судом у складі якого була суддя ОСОБА_2 незаконним.
Заслухавши доповідь судді, пояснення: засудженої в підтримку заявленого відводу, прокурора, який заперечив проти задоволення відводу судді ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи відводу, колегія суддів дійшла такого висновку.
Колегією суддів встановлено, що суддя ОСОБА_2 у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_9 , ОСОБА_4 переглядали вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 , засудженої за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт. 11.12.2014 за результатами перегляду рішення суду колегією суддів апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Законність та обґрунтованість рішень першої та апеляційної інстанцій перевірено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який ухвалою від 21.05.2015 вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишив без змін.

При перегляді апеляційною інстанцією вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 щодо ОСОБА_7 суддею-доповідачем ОСОБА_2 було встановлено особу обвинуваченої, з`ясовано прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, зокрема шляхом встановлення особи за паспортом. Ці дії судді-доповідача не порушують прав особи та узгоджуються з приписами ст.ст. 348, 405 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідом першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Тобто апеляційний суд повинен з`ясувати обставини зазначені у ч. 3 ст. 56 КК України з метою перевірки правильності призначеного обвинуваченій покарання у виді громадських робіт.

Тому доводи засудженої про упередженість судді ОСОБА_8 через з`ясування нею інформації про наявність у ОСОБА_7 інвалідності та чи не є остання вагітною є необґрунтованими.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 просить переглянути вирок Машівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015, яким вона засуджена за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 і за сукупності вироків, з урахуванням ст.72 КК України, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 02 місяців 05 днів арешту.

В даному проваджені суддя ОСОБА_2 участі не приймала.

Статтями 75 та 76 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для заявлення відводу судді.

Стаття 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.
З огляду на вказане жодна із зазначених обставин не є такою, яка викликає сумнів у неупередженості судді ОСОБА_2 , через це заява засудженої про відвід суддів ОСОБА_2 є безпідставною.

Керуючись ст.ст.75,76, 80, 81, 376 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 .
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4