Справа № 158/2950/17
Провадження № 1-кс/0158/804/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника підозрюваного - ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, обмежено придатного до військової служби, раніше не судимого, -

- підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2017 року до Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000588 від 17.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 .

В обґрунтування заявленого клопотання надано матеріали кримінального провадження.

Відомості щодо даного кримінального правопорушення внесені в ЄРДР 17.07.2017 року за ознаками ч. 2 ст. 121 КК України.

21.11.2017 року ОСОБА_6 оголошено підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними доказами, зокрема: протоколами слідчого експерименту від 17.08.2017 року та 22.09.2017 року за участю свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , висновком комісійної судово-медичної експертизи №65 від 19.10.2017 року, висновком судово-медичної експертизи про причину смерті №448 від 10.11.2017 року та іншими матеріалами досудового розслідування.

Покликаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчинені умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та негативно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_4 щодо існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, думку прокурора ОСОБА_3 , які просили задовольнити клопотання, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які кожен зокрема, не заперечили щодо застосування відносно ОСОБА_6 домашнього арешту, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000588 від 17.07.2017 року за ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

21.11.2017 року ОСОБА_6 у відповідності до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Поряд з цим слідчим повністю доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, на які він посилається в клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, характеризуючих даних про його особу, доведення прокурором обставин, передбачених п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 194 КПК України і наявність ризиків передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю за доцільне, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не вчинення ним нового кримінального правопорушення, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки передбачені п. п. 1, 2, 3, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборони залишати житло з 20 години до 06 години строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі зобов`язання:

1. Прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

2. Не відлучатися із місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Контроль за виконанням та виконання ухвали покласти на Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1