Справа № 369/1823/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/127/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 01.03.2018

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 15 лютого 2018 року близько 18 години, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) він, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом підбору ключа, незаконно проникли до будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_13 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 12 300 доларів США, 7 500 грн., чоловічий годинник виробництва Швейцарія, золоті вироби, ноутбук «Тошиба», мобільний телефон «Леново», чим заподіяли ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму близько 650 000 грн.
В цей же день в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України /а.п. 28-29/ та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
17 лютого 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_14 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з визначенням застави в розмірі 650 000 грн.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2018 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2018 року включно з визначенням застави в розмірі 650 000 грн.
Своє рішення суд мотивував тим, що в наданих матеріалах наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та під час судового розгляду було доведено наявність реальних ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вимоги обґрунтовує тим, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, оскільки вказані в клопотанні та ухвалі суду першої інстанції ризики є необґрунтованими і неправильними, так як підозрюваний не має на меті переховуватися від органу досудового слідства і суду, уникати кримінальної відповідальності, оскільки свою вину у вчиненні злочину не визнає. Апелянт зазначає, що в матеріалах провадження вказано, що підозрюваний проживає в м. Києві, у зв`язку з чим відсутні будь-які перепони для прибуття до органів досудового розслідування або суду за першим викликом. Окрім того, на думку адвоката, немає підстав вважати, що підозрюваний продовжуватиме злочинну діяльність, оскільки злочину він не вчиняв, є приватним підприємцем, має постійне місце роботи, стабільний дохід, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Захисник звертає увагу на те, що його підзахисний не причетний до вчинення злочину та під час розгляду питання про обрання йому запобіжного заходу було допущено низку порушень. Зокрема, клопотання про застосування запобіжного заходу подано без вказівки, які саме матеріали до нього додаються, захиснику за його клопотанням для ознайомлення було надано не всі матеріали, в протоколах містяться виправлення та описки, а виносячи своє рішення суд першої інстанції послався на протокол огляду речових доказів від 16 лютого 2018 року, але в матеріалах справи він відсутній. Апелянт наголошує, що під час розгляду в суді першої інстанції слідчим суддею навмисно не було зафіксовано заяву підозрюваного про застосування до нього насильства та необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотань про відводи. Окрім того, не враховано стан здоров`я підозрюваного, який потребує операції та розмір застави визначеного без будь-якого обґрунтування.
В доповненні до апеляційної скарги захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою обрати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби. Свої вимоги обґрунтовує відсутністю обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та будь яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема зазначає, що ОСОБА_7 є громадянином України, працює приватним підприємцем, сам надає послуги з перевезення пасажирів, зареєстрований та постійно проживає з цивільною дружиною, своєю сестрою та племінником у двокімнатній квартирі в м. Києві. Також апелянт вказує, що його підзахисний за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, вилучені під час обшуків речі визнані речовими доказами та знаходяться в камерах схову Києво Святошинського ВП ГУ НП, а тому сховати або спотворити їх немає можливості. Щодо незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, то апелянт зазначає, що вони вже надали показання на допиті, ця інформація зафіксована як доказ і впливати на них ОСОБА_7 не зможе. На думку захисту, визначений розмір застави в сумі 650 000 грн. перевищує у п`ять разів розміри, встановлені п.4 ст.182 КПК України, при цьому слідчий суддя ніяким чином не обґрунтував своє рішення.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, підозрюваного в підтримку поданої апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про задоволення клопотання слідчого судом першої інстанції враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується доданими до клопотання про обрання запобіжного заходу доказами, дослідженими судом першої інстанції, а саме: протоколом огляду місця події від 15 лютого 2018 року, протоколом огляду речових доказів від 16 лютого 2018, протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 . Окрім того, ОСОБА_7 було затримано безпосередньо після вчинення злочину.
Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.
Суд приходить до висновку, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).
Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то з цього приводу слід зазначити наступне.
Так, у судовому засіданні було підтверджено наявність ризиків, що перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час місцезнаходження значної частини викраденого майна, в тому числі грошових коштів, невідомо.
Колегія суддів приходить до висновку, що, не зважаючи на проведення низки процесуальних дій, зокрема, проведення обшуку в помешканні підозрюваного та допиту потерпілого та свідків, ризики, вказані вище, не зменшилися та не відпали, оскільки досудове розслідування триває.
Що стосується вказівки захисника на наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, то вказане є слушним, однак, не впливає на правильність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказівка на відсутність реагування на заяву підозрюваного про застосування до нього під час затримання незаконних методів впливу не відноситься до питань, які вирішуються під час обрання запобіжного заходу та не позбавляють особу права звернення з заявою про вчинення злочину щодо нього.
Разом з тим, вказівка захисника на необґрунтованість розміру визначеної застави, є слушною виходячи з наступного.
Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Абзацом 2 вказаної частини статті передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, колегія суддів приходить до висновку, що для гарантування його належної процесуальної поведінки, з урахуванням особи підозрюваного, його матеріального стану та інших обставин провадження, достатньою буде застава в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 255000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) грн.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника з доповненнями задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2018 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2018 року включно з визначенням застави в розмірі 650 000 (шістсот п`ятдесят тисяч) грн. скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України Київський слідчий ізолятор строком на 60 днів, а саме до 15 квітня 2018 року включно.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який час внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:
-прибувати на виклики до слідчого, якому доручене проведення досудового розслідування кримінального провадження, до суду, до прокурора;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити до 15 квітня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

___________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4