465/4629/16-к
1-кп/465/404/18
У Х В А Л А
судового засідання
13.03.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000054 від 15.03.2016 року відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України

за участю потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 15.03.2016 року.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 24.03.2018 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки 24.03.2018 року спливає строк, на який такий запобіжний захід було продовжено, а підстав для звільнення останнього з під домашнього арешту немає, так як ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у такому виді продовжують існувати.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений просять відмовити у задоволенні клопотання та змінити обраний запобіжний захід на більш м`який. Інші часники судового процесу щодо вирішення даного клопотання поклались на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обраного запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується. До того ж, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд також враховує особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, стадію розгляду кримінального провадження.

Відтак, суд вважає за доцільне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів до 11.05.2018 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України у вигляді домашнього арешту на 60 днів до 11.05.2018 року.
Копію ухвали слід вручити обвинуваченому, прокурору та направити прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону та старшому слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_8 для контролю за виконання запобіжного заходу.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1