Справа № 149/2436/16-к
Провадження №11-кп/772/438/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2016 року, яким, -

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Колибабинці, Хмільницького району, Вінницької області,
українця, громадянина України,
студента 4 курсу Вінницького національного аграрного університету,
проживаючого в АДРЕСА_1 ,
зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,
не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджено до штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 1000 (одну тисячу) грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду, 09.08.2016 року в період часу з 20:30 год. до 23:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , під час розмови із ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, завдав ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у слизові оболонки верхньої та нижньої губ, синця на нижній губі та механічного пошкодження п`ятого зуба на нижній щелепі зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 137 від 29.08.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень.

У своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2016 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м"якості. Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК україни до 240 годин громадських робіт, посилаючись на те, що ні під час досудового розслідування , ні у судовому засіданні обвинувачений вину не визнав, не розкаявся, вказуючи, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити в частині цивільного позову, задовольнивши його цивільний позов в повному обсязі. Обгрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що суд не в повній мірі врахував, що в результаті завданих ушкоджень він втратив зуб, на якому тримався жувальний місток, в даний час відчуває дискомфорт і буде вимушений здійснити ряд операцій по встановленню імпланта.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2016 року та постановити новий, яким визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та виправдати. Свої вимоги мотивує тим, що суд з невідомих причин відхилив показання свідків, які є батьками обвинуваченого, а прийняв до уваги показання потерпілого. Крім того, суд взяв до уваги к доказ висновок судово-медичної експертизи, яка була проведена у Хмільницькому КВП ГУНП у Вінницькій області, а не в медичній установі Вінницького обласного судово-медичної експертизи.

У судовому засіданні прокурор відкликав свою апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , та просив її задовольнитти, заперечував проти апеляційних скарг потерпілого та обвинуваченого; потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав свою скаргу та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого; адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 підлягає закриттю; апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення; апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 -слід залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_11 місцевим судом в частині доведеності вини у вчиненні злочину виконано в повному об`ємі .

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_11 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Обвинувачений визнає, що був присутнім на місці події під час неприємної розмови з потерпілим і мав з ним контакт в ході розмови.

Потерпілий ОСОБА_8 в суді пояснив, що 09.08.2016 року в вечірній час він з ОСОБА_12 сиділи в автомобілі. ОСОБА_7 підійшов до автомобіля, відкрив двері, запитав чи він ОСОБА_8 . Потерпілий сказав, що так і після цього ОСОБА_7 вдарив правою рукою йому в обличчя і втік. Після отримання удару, викликав працівників поліції, був тверезий. На наступний день зняв побої. Від удару рукою в обличчя був синець на лівій щоці, пішла кров, скол зуба, розсічення верхньої та нижньої губ. На другий день звернувся до лікаря стоматолога в м. Вінниці, обстежився. Від удару споловся зуб. Лікар надав довідку про вартість лікування. Також потерпілий зазначив, що підтримує заявлений ним цивільний позов, матеріальну шкоду 29575 грн. що становить вартість лікування у стоматолога та моральну шкоду 10000 грн., яка виразилась в тому, що він тривалий час не міг їсти нормально, відчував болі.

Показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив, що коли вони з потерпілим знаходились в автомобілі, до них підійшов ОСОБА_7 , який запитав у потерпілого прізвище, після чого наніс йому удар в обличчя.

Також винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме :

- протоколом прийняття заяви потерпілого від 10.08.2016 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2016 року та фототаблицею до нього, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 відповідно до якого він в присутності понятих, розповів та показав, як 09.08.2016 року в с. Колибабинці Хмільницького району Вінницької області йому було заподіяно тілесні ушкодження. Показав де сидів в автомобілі ВАЗ. Зазначив, що до нього підійшов ОСОБА_7 , відкрив повністю двері його автомобіля та наніс один удар рукою в обличчя;

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 11.08.2016 року та висновком експерта № 137 від 29.08.2016 року відповідно до якого у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в слизові оболонки верхньої та нижньої губ, синця на нижній губі та механічне пошкодження п`ятого зуба на нижній щелепі зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії твердого тупого предмета, можливо за обставин на які вказують у своїх поясненнях ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .

Заперечення вини обвинуваченим ОСОБА_7 та всі вказані в апеляційній скарзі доводи про недоведеність його вини спростовуються наведеними у вироку доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Суд вірно розцінює невизнання своєї вини ОСОБА_7 як спосіб захисту своїх інтересів та спробу уникнути відповідальності.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ґрунтується на сукупності доказів, перевірених судом.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, вирок в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 підлягає зміні, виходячи з наступного.

Відповідно ст.129 ч.1 КПК України передбачено , що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції недостатньо врахував характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого ОСОБА_8 , який тривалий час відчував фізичний біль від ран в області голови, впродовж декількох днів після лікування був непрацездатним, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, його різницю у віці з обвинуваченим, а тому в цій частині вирок підлягає зміні.

З урахуванням викладених обставин справи ,враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_8 поніс значні моральні страждання , як незаперечний факт доведений в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що місцевий суд безпідставно визначив розмір моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень ,яка є неспівмірною з понесеною моральною шкодою внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, при умові відмови в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого та його поведінки .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 - закрити у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Апеляцйну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2016 року змінити в частині цивільного позову.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди - задовольнити частково..

Стягнутим з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 6000 (шість тисяч ) гривень за спричинену моральну шкоду.

Врешті вирок залишити без змін .

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4