АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4900/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 585 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка, ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу екстрадиції управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою фактично частково задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 про визнання наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме заборони до 14 листопада 2017 року включно залишати з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення видачі на запит іноземної держави
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нікуліне Великолуцького району Псковської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, п. «а» ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації в редакції Федерального закону від 08 грудня 2003 року № 162-Ф (створення злочинного угруповання для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, керівництво таким угрупованням та його структурними підрозділами, участь у злочинному угрупованні, а також вимагання, тобто вимога передачі права на чуже майно з погрозою застосування насильства і знищення такого майна).

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, оскільки застосування щодо останнього тільки такого запобіжного заходу до фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації є достатнім для попередження можливих спроб ОСОБА_8 переховуватися з метою уникнути передачі його правоохоронним органам Російської Федерації.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу екстрадиції управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зокрема, апелянт стверджує, що слідчим суддею належно не враховано доводи та наявні фактичні обставини, визначені у ст. 585 КПК України, оскільки ОСОБА_8 умисно ухиляється від правосуддя в Російській Федерації, у зв`язку з чим розшукується за вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, за які останньому загрожує покарання від 7 до 15 років позбавлення волі.
Крім того, на думку прокурора, з моменту прибуття в Україну ОСОБА_8 не намагається легалізувати своє перебування на території України законним шляхом. Так, апелянт звертає увагу, що на підставі підроблених документів 22 грудня 2014 року ГУ ДМС України в місті Києві прийнято рішення про набуття ОСОБА_8 громадянства України за установчими даними « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » та 21 січня 2015 року Печерським РВ ГУ МВС України в місті Києві йому було видано паспорт громадянина України. Також автор апеляції наголошує, що 05 серпня 2016 року було підготовлено подання № 5/2016 про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_11 . Як зауважує прокурор, дане рішення ОСОБА_8 оскаржив до Окружного адміністративного суду міста Києва, де справу призначено до розгляду на 21 листопада 2017 року, у зв`язку з чим на сьогоднішній день рішення по суті запиту Російської Федерації не може бути прийнято.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора відділу екстрадиції управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 16 липня 2016 року уповноваженою посадовою особою УБЗПТЛ ГУ НП в місті Києві затримано в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем народження якого є село Нікуліне Великолуцького району Псковської області Російської Федерації.
Ця особа розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210 (створення злочинного угруповання чи злочинної організації для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, керівництво таким угрупованням та його структурними підрозділами, участь у злочинному угрупованні) та п. «а» ч. 3 ст. 163 (вимагання, тобто вимога передачі права на чуже майно з погрозою застосування насильства і знищення такого майна) КК Російської Федерації в редакції Федерального закону від 08 грудня 2003 року № 162-Ф.
Слідчим слідчої частини СУ Управління МВС Російської Федерації по Псковській області 07 серпня 2013 року та 23 липня 2016 року винесено постанови про притягнення ОСОБА_8 у кримінальній справі як обвинуваченого у вчиненнізлочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, п. «а» ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації в редакції Федерального закону від 08 грудня 2003 року № 162-Ф3.
23 серпня 2013 року постановою оперуповноваженого ВРР ВКР поліції ВМВС Росії по місту Великі Луки ОСОБА_8 оголошено в міжнародний розшук.
Великолуцьким міським судом Псковської області 22 листопада 2013 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
19 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, у відповідності до ст. 583 КПК України, щодо ОСОБА_8 було застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, п. «а» ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_8 Генеральна прокуратура України доручила прокуратурі міста Києва.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації на строк не більше 12 місяців.
Ухвалами Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року, 05 грудня 2016 року, 31 січня 2017 року та 27 березня 2017 року, тобто кожні два місяці, визнавалося наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою у зв`язку із застосуванням щодо нього екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, кожного разу на строк не більше 12 місяців.
Вказаними судовими рішеннями також встановлено, що особа, стосовно якої вирішувалися питання про застосування екстрадиційного арешту і продовження строку дії цього запобіжного заходу та яка назвалася ОСОБА_11 , є громадянином Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У ході екстрадиційної перевірки прокуратурою міста Києва не встановлено обставин, передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами, для відмови у видачі ОСОБА_8 до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності.
21 жовтня 2016 року Генеральною прокуратурою України було прийнято рішення про видачу ОСОБА_8 до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року постанову Генеральної прокуратури України від 21 жовтня 2016 року про видачу ОСОБА_8 до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності було скасовано у зв`язку із оскарженням до Окружного адміністративного суду міста Києва подання ГУ ДМС України в місті Києві від 05 серпня 2016 року про скасування рішення ГУ ДМС України від 22 грудня 2014 року про набуття громадянства України ОСОБА_12
09 лютого 2017 року Генеральна прокуратура України доручила прокуратурі міста Києва проведення повторної екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_8 .
У ході повторної екстрадиційної перевірки встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року прийнято рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_12 до ГУ ДМС України в місті Києві про визнання неправомірним та скасування подання від 05 серпня 2016 року № 5/2016 про скасування рішення ГУ ДМС України в місті Києві від 22 грудня 2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_11
Київським апеляційним адміністративним судом 20 квітня 2017 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 березня 2017 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 червня 2017 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_12 , а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, судове засідання призначено на 21 листопада 2017 року.
14 вересня 2017 року заступник Генерального прокурора України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про визнання наявності підстав для продовження щодоОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації. Це клопотання мотивовано тим, що забезпечити виконання компетентними органами України вимог ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, та ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, є можливим лише у тому випадку, якщо до ОСОБА_8 буде застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 було задоволено, але фактично тільки частково, зокрема, застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме заборони до 14 листопада 2017 року включно залишати з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення видачі останнього на запит іноземної держави.

Застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме заборони до 14 листопада 2017 року включно залишати з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, оскільки останній розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, п. «а» ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації, і строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не сплили. Однак, враховуючи, що до теперішнього часу ще триває екстрадиційна перевірка і рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8 не прийнято, то слідчий суддя з огляду на необхідність проведення медичного лікування ОСОБА_8 , яке є неможливим в умовах цілодобового домашнього арешту, прийшов до висновку про можливість застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Так як при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя, як встановлено колегією суддів, дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, а також врахував дані про особу ОСОБА_8 та його стан здоров`я, то колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Отже, доводи прокурора про незаконність рішення слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року, якою фактично частково задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 про визнання наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме заборони до 14 листопада 2017 року включно залишати з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення видачі на запит іноземної держави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, п. «а» ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації в редакції Федерального закону від 08 грудня 2003 року № 162-Ф, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу екстрадиції управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4