АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ПП «Метал-Сервіс», адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме на земельну ділянку площею 1,9139 га передану в оренду на підставі рішення Київської міської ради № 374/431 від 21 грудня 2006 року, а також на об`єкт «Будівництво житлового комплексу з об`єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом» на прос. Героїв Сталінграда, 2-Б в Оболонському районі м. Києва, замовником будівництва якого є ПП «Метал-Сервіс».

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено наявність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі з доповненнями представник власника майна просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Так апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри, недоведеність стороною обвинувачення відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України, а також на тяжкість наслідків такого обмежувального заходу. Таким чином, представник вважає, що правові підстави для арешту майна, які визначені ст. 170 КПК України, відсутні.

Також представник зазначає про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вона була постановлена без повідомлення власника майна та його представника, а про існування судового рішення, вони дізналися 11 серпня 2017 року.

Прокурор будучи повідомлений належним чином про дану розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Заслухавши доповідь судді, представника, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення його власника, про постановлене судом рішення останній дізнався 11 серпня 2017 року, колегія суддів, виходячи з вимог ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасності оскарження ухвали слідчого судді.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу відсутності підстав для накладення арешту на майно виходячи з наступних обставин.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На переконання колегії суддів, вказаних вимог закону, слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, в повній мірі не дотримався.
Так, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 25 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, за фактом зловживання посадовими особами ТОВ «НБК-ПРОЕКТ» та ПП «МЕТАЛ-СЕРВІС» повноваженнями всупереч інтересам юридичної особи приватного права в порушення вимог містобудівного законодавства та отриманих дозвільних документів змінили основні техніко-економічні показники без отримання вихідних даних за адресою будівництва житлового комплексу у м. Києві, проспект Героїв Сталінграда, 2-Б внаслідок чого завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним і громадським інтересам.

Звертаючись з клопотанням про арешт земельної ділянки площею 1,9139 га переданої в оренду на підставі рішення Київської міської ради № 374/431 від 21 грудня 2006 року, а також на об`єкт «Будівництво житлового комплексу з об`єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом» на прос. Героїв Сталінграда, 2-Б в Оболонському районі м. Києва, слідчий зазначив, що метою застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є збереження цього майна як речового доказу.
Слідчий суддя задовольнив подане клопотання, мотивувавши прийняте рішення наявністю підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Проте, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що зазначене в ньому майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З наданих стороною обвинувачення матеріалів та змісту самого клопотання не можливо зробити висновку з приводу того, що земельна ділянка площею 1,9139 га передана в оренду на підставі рішення Київської міської ради № 374/431 від 21 грудня 2006 року, а також об`єкт «Будівництво житлового комплексу з об`єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом» на прос. Героїв Сталінграда, 2-Б в Оболонському районі м. Києва, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набуті кримінально протиправним шляхом.
Постанова про визнання вказаного майна речовим доказом, як вбачається з матеріалів клопотання, в рамках даного кримінального провадження не постановлялась.

Таким чином, колегія суддів вважає недоведеними доводи слідчого з приводу наявності підстав для накладення арешту на майно, оскільки стороною обвинувачення не надано достатньо даних на обґрунтування своїх вимог.

У зв`язку з цим, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні слідчого, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
На підставі всього вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених обставин, в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПП «Метал-Сервіс», адвоката ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме на земельну ділянку площею 1,9139 га передану в оренду на підставі рішення Київської міської ради № 374/431 від 21 грудня 2006 року, а також на об`єкт «Будівництво житлового комплексу з об`єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом» на прос. Героїв Сталінграда, 2-Б в Оболонському районі м. Києва, замовником будівництва якого є ПП «Метал-Сервіс», скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку площею 1,9139 га передану в оренду на підставі рішення Київської міської ради № 374/431 від 21 грудня 2006 року, а також на об`єкт «Будівництво житлового комплексу з об`єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним паркінгом» на прос. Героїв Сталінграда, 2-Б в Оболонському районі м. Києва, замовником будівництва якого є ПП «Метал-Сервіс», відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4480/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_7
Доповідач ОСОБА_1