йСправа № 304/1148/17 Провадження № 1-кп/304/12/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
її захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000293 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, українки, громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

23 червня 2017 року близько 12.00 год. обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої умисно нанесла останній декілька ударів рукою по обличчю, в область правої та лівої частин передпліччя, а також по різним частинам тіла, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді «синців на шкірних покривах нижньої щелепи зліва, лівої бокової поверхні шиї, середньої третини лівого плеча, верхньої третини правого передпліччя, верхньої третини правого стегна, саден на шкірних покривах нижньої губи зліва та нижньої повіки правового ока; ЗЧМТ. Струс головного мозку, дисторзія зв`язок міжфалангових суглобів 3-4 пальців», які згідно висновку експерта № 550 від 27 липня 2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, розкаялася та показала, що наприкінці червня 2017 року між нею та її матір`ю виникла сварка, оскільки вона хотіла зайти до хати, а мати її не пускала, заховавши ключі від будинку. Конфлікт тривав близько десяти хвилин, під час якого вона вдарила матір по лиці та намагалася забрати від неї ключі. Просила суворо її не карати, оскільки вважає, що мати її постійно провокує, створюючи конфліктні ситуації, внаслідок чого вони не можуть проживати у одному будинку. Про вчинене жалкує, просить вибачення у потерпілої.

Крім показів обвинуваченої її вина у вчиненому стверджується також іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні показала, що того дня, коли у них з донькою виникла сварка, вона поралася по господарству. Донька ж, вихопивши від неї вили, почала наносити їй удари, а коли вона втекла від неї до хліву кинула до неї каструлею. Після того вона намагалася зайти до літньої кухні, щоб зателефонувати до поліції, однак донька її наздогнала та, вхопивши за волосся, ніс, вуха, пальцями за рота, наносила удари руками по тілу та намагалася вихопити ключа. Тоді вона від неї втекла до сільської ради, де сільський голова викликав поліцію;

- висновком експерта № 550 від 27 липня 2017 року, згідно якого на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах нижньої щелепи зліва, лівої бокової поверхні шиї, середньої третини лівого плеча, верхньої третини правого передпліччя, верхньої третини правого стегна, саден на шкірних покривах нижньої губи зліва та нижньої повіки правового ока; ЗЧМТ. Струс головного мозку, дисторзія зв`язок міжфалангових суглобів 3-4 пальців. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих та тупогранних предметів по ударному механізму дії та по механізму тертя-ковзання, якими могли бути затиснуті в кулак руки, нігті пальців рук сторонньої людини та дерев`яна палиця. Виключена можливість виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту чи натикання на перешкоду. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 23 червня 2017 року.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині і кваліфікує її дії за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин невеликої тяжкості.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Що стосується такої обставини, що пом`якшує покарання, на яку вказує прокурор, як щире каяття, то суд при призначенні обвинуваченій покарання таку не враховує виходячи з наступного.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Отже, щире каяття це, перш за все, морально-психологічне явище, а тому під таким слід розуміти такий психічний стан особи винного, коли він усвідомлює суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, засуджує свою поведінку, розкаюється у вчиненому, повністю визнає свою вину та висловлює готовність понести покарання. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів того, що обвинувачена ОСОБА_5 дійсно щиро розкаялася під час розгляду справи не встановлено.

Навпаки, хоча ОСОБА_5 свою вину за висунутим проти неї обвинуваченням й визнала повністю, однак виправдовувала свої дії тим, що мати постійно її провокує, створюючи конфліктні ситуації, а потерпіла ОСОБА_4 у свою чергу зазначала про негативну посткримінальну поведінку з боку доньки, яка продовжує й надалі її ображати, не вчиняючи ніяких дій до примирення між ними.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням зазначених обставин та того, що обвинувачена є непрацевлаштована та відповідно знаходиться у скрутному матеріальному стані, згідно вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, а також враховуючи інформацію, викладену у досудовій доповіді, за якою орган пробації прийшов до висновку, що виконання покарання у громаді можливе за умови вирішення обвинуваченою її сімейних міжособистісних проблем та за умови здійснення нагляду і застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню нею повторних кримінальних правопорушень, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про його обрання суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1