Справа № 396/1644/17
Провадження № 1-кп/396/25/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6 , представника ССД ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що 11.07.2017 року близько 21.30 год., неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого кримінальне провадження виділене в окреме провадження, шляхом вільного доступу, прибув до торгового павільону "Львівське", маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, із метою власного збагачення, керуючись корисливим мотивом, переконавшись у таємності своїх дій, за допомогою канцелярського ножа пошкодили клейонку карти торгового павільону, через наявний отвір виявили та таємно викрали одну чоловічу сумку та чотири відділення з застібками типу "Блискавки" виготовленої з тканини на довгому паску, в якій знаходився мобільний телефон "Nokia" моделі 301 Dual Sim, з картою пам`яті VRICO micro SD HC 4 GB та сім - картою оператора мобільного звязку "Київстар", які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим заподіяли майнову шкоду на загальну суму 787,10 грн.
В подальшому, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , відносно якого кримінальне провадження виділено в окреме провадження, віднесли викрадене ними майно до балки, яка розташована неподалік вулиці Мокряка, що в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, де розділили його між собою, таким чином розпорядившись викраденим на власний розсуд, як своїм власним.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №447 від 15.08.2017 року, згідно якого вартість мобільного телефону торгової марки Нокіа моделі 301 Dual Sim складає 375 грн., вартість карти пам`яті VRICO micro SD HC 4 GB складає 130 грн., вартість сім - карти оператора мобільного звязку "Київстар" складає 25 грн.
Своїми спільними навмисними та протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , відносно якого кримінальне провадження виділено в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 787,10 грн.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України, проте визнав свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення, погодився із обставинами вчинення крадіжки та вартістю викраденого майна. У вчиненому кається, обіцяє більше не вчиняти подібних правопорушень просить передати його під нагляд батькам.
Винність малолітнього ОСОБА_4 в скоєнні суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки злочину, передбаченому частиною 1 статті 185 КК України, доведена повністю. Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується також висновком судово-товарознавчої експертизи №447 від 15.08.2017 року, який підтверджує вартість викраденого чужого майна.
В судовому засіданні законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 також відмовилась від дачі показань, заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від покарання із передачею неповнолітнього сина їй і її чоловікові - батькові обвинуваченого ОСОБА_10 під нагляд, зобов`язалася здійснювати належний контроль за його поведінкою та сприяти його перевихованню.
Потерпілий ОСОБА_9 до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, а тому суд, за згодою учасників, ухвалив про розгляд у його відсутності.
Згідно ст.22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років, особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за деякі види злочинів, в т.ч. й за вчинення крадіжки (ст.185 КК України).
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 вчинивши кримінальне правопорушення у віці 16 років, підлягає кримінальній відповідальності.
При цьому, суд застосовує особливості судового розгляду кримінального провадження стосовно неповнолітнього та погоджується із можливістю його звільнення від покарання, згідно ст.105 КК України, виходячи із наступного.
Як встановлено з пояснень представника Служби у справах дітей ОСОБА_7 та наданих нею звітів про умови проживання та виховання неповнолітньої дитини, нею вивчалися умови проживання та виховання неповнолітнього ОСОБА_4 , в ході відвідувань та спілкування із членами сім`ї встановлено, що ОСОБА_4 проживає в повноцінній сім`ї, разом з батьками, йому забезпечені належні житлово-побутові умови для проживання, навчання та виховання, компрометуючі відомості щодо матері та батька ОСОБА_6 та ОСОБА_10 відсутні, вони не заперечують проти передання неповнолітніх дітей їм під нагляд.
На обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_4 не перебуває.
Крім цього, з досліджених в судовому засіданні досудової доповіді встановлено, що останній за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, успішно навчається, має задовільний стан здоров`я, судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений усвідомив свою вину та бажає стати на шлях виправлення і в подальшому не допускати проявів девіантної поведінки.
Обираючи вид примусового заходу виховного характеру відносно ОСОБА_4 , згідно ч.2 ст.105 КК України, суд враховує, що останній вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, який скоєний ним вперше,відсутність обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючі покарання обставини - визнання ним своєї вини, каяття у вчиненому, вчинення злочину неповнолітньою особою, він має задовільний стан здоров`я. Судом також вивчені риси характеру неповнолітнього, який позитивно характеризується, піддається належному виховному впливу, умови його проживання та виховання, якій проживає із батьками, клопотання батьків про бажання взяти його під нагляд, ставлення неповнолітнього до вчиненого, який бажає змінити свою поведінку, а тому вважає за доцільне звільнити ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у виді передання під нагляд батькам, до його виправлення, але не більше ніж на 1 рік, а також обмеживши його дозвілля із забороною залишити свою домівку у нічний час.
Долю речових доказів суд вирішує, згідно ст.100 КПК України, а судові витрати стягує із батьків обвинуваченного ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 498-501 КПК України, ст.ст. 97,105 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі останнього під нагляд батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 строком на 1 (один) рік.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів від дня проголошення через Новоукраїнський районний суд.

Головуючий: ОСОБА_1