печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий в особливо важливих справах управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0002508 від 04.08.2017, за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обгрунтовано наступним. Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002508 від 04.08.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, у зв`язку із перебуванням на посаді заступника начальника управління - начальника відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Херсонській області, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використав надані йому службові повноваження для одержання неправомірної вигоди, шляхом вимагання, тобто вчинив тяжкий корисний корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Так, під час перебування на зазначеній посаді у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від директора ТОВ «Рис України» ОСОБА_7 , про діяльність якого йому стало відомо у ході службової діяльності, за вирішення питання про не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст. 212 КК України у кримінальному провадженні № 0000824 від 19.10.2016, яке знаходиться у провадженні СУФР ГУ ДФС у Херсонській області та закриття. З метою реалізації свого злочинного умислу, у березні 2017 року, у приміщенні ГУ ДФС у Херсонській області, що за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 75, ОСОБА_4 звернувся до директора ТОВ «Рис України» ОСОБА_7 з проханням надати йому неправомірну вигоду в розмірі 5000 доларів СЛТІА за вирішення питання про не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст. 212 КК України у кримінальному провадженні № 0000824 від 19.10.2016, яке знаходиться у провадженні СУФР ГУ ДФС у Херсонській області та закриття зазначеного провадження.

Після цього, під час зустрічі 31.07.2017 у приміщенні ГУ ДФС у Херсонській області, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що за закриття кримінального провадження № 0000824 той повинен передати йому 1000 доларів США.

У подальшому, 01.09.2017, приблизно о 21 годині, на мобільний телефон ОСОБА_7 з номеру телефону його знайомого на ім`я ОСОБА_8 , через програму Viber надійшов дзвінок, в ході якого особа повідомила про необхідність передачі ОСОБА_7 копії постанови про закриття кримінального провадження, а також повідомила, що за закриття зазначеного кримінального провадження необхідно надати ОСОБА_4 неправомірну вигоду в розмірі 1500 доларів США.

05.09.2017, приблизно о 14 годині, під час зустрічі, що відбулася на території гостинного комплексу «Старик Хотабич», що за адресою: м. Херсон, вул. Привокзальна, 1, ОСОБА_4 зазначив, що через знайому особу на ім`я ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 постанову про закриття кримінального провадження №0000824, а тому передати йому обумовлені кошти в якості неправомірної вигоди необхідно найближчим часом.

13.09.2017, приблизно о 13.35, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні під`їзду № 3, на сходовій клітці першого поверху, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США, що згідно з офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на 13.09.2017, становить 39118,5 гривень, за закриття кримінального провадження за ст. 212 КК України у кримінальному провадженні № 0000824 від 19.10.2016, яке знаходиться у провадженні СУФР ГУ ДФС у Херсонській області та закриття зазначеного провадження.

Таким чином, за вищевказаних обставин, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України. Отримані досудовим розслідуванням докази дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст. 368 КК України.

13.09.2017 о 13:43 відповідно до вимог ст. 209 КПК України, ОСОБА_4 , фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

13.09.2017 о 20.15 Томашевському 1.1, у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 03.08.2017; протоколами допитів як свідка ОСОБА_7 від 04.08.2016, від 08.09.2017, від 13.09.2017, в ході яких він підтвердив факт вимагання та одержання ОСОБА_4 неправомірної вигоди за вказаних вище обставин; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.09.2017, в ході якого той показав про обставини досудового розслідування та прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000824 від 19.10.2016; протоколом про затримання ОСОБА_4 як підозрюваного від 13.09.2017 та результатами його освідування і особистого обшуку, під час якого вилучено 1500 доларів США одержаних від ОСОБА_7 ; протоколом огляду та вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 13.09.2017; іншими матеріалами досудового розслідування.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він має постійне місце проживання у місті Херсоні, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Незважаючи на це слідством встановлено передбачені ст. 177 КПК України ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставини вчинення кримінального правопорушення дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та інших не допитаних осіб, які є очевидцями скоєння ним протиправних дій.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання за вчинення цього злочину в виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від слідства та суду.

Враховуючи, що Кримінальним кодексом України виключено можливість застосовувати до осіб, якими вчинені корупційні злочини, положень щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, існує ризик спроб з боку ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на наявність заявлених ризиків також вказує і характер вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, тобто продуманість його вчинення, що характеризує стійкість сформованих злочинних намірів підозрюваного.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема виконання покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним гарантованим та можливим способом унеможливити продовження ним злочинної діяльності, протиправний вплив на здійснення досудового розслідування, його спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні або незаконний вплив на них, знищення, приховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитись від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо, слідство приходить до висновку про те, що жоден із запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти застосування найсуворішого запобіжного заходу , враховуючи недоведеність обґрунтованої підозри , відсутність ризиків, неврахування особи підозрюваного, його соціальні та сімейні зв`язки, відсутність негативних даних про нього.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності , а з точки зору допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожу ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, який має захворювання та потребує відповідного лікування.

Слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема слід врахувати те, що підозрюваний має постійне місце проживання, має батьків похилого (пенсійного) віку, має дружину та двох неповнолітніх дітей.

Слід врахувати відсутність будь-яких негативних даних про підозрюваного.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового тримання під домашнім арештом з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,181,184, 192-194,196,198, 202,205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши залишати житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, визначеними прокурором.

Роз`яснити підозрюваному , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах двох місяців, тобто до 13 листопада 2017 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1