Справа №390/1914/17
Провадження №1-кп/390/80/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2018 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0001309 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зибке, Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20.07.2017 року, близько 11.00 год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля корпусу №2 вівцеферми ФГ «Високобайрацьке», розташованого за адресою: пров.Садовий, с.Високі Байраки, Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом зриву замка з воріт проникли до приміщення вівцеферми, звідки таємно викрали металеву опору довжиною 3,5 м вагою 78 кг, вартість якої, згідно довідки ПАТ «Вторинні Ресурси» від 16.07.2017 року, становила 4,50 грн за 1 кг чорного металобрухту на загальну суму 351,00 грн. З місця вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 з іншою особою зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ФГ «Високобайрацьке» на загальну суму 351,00 грн.

Крім того, 22.07.2017 року близько 11.00 год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля корпусу №2 вівцеферми ФГ «Високобайрацьке» за вищевказаною адресою, через незачинені двері проникли до приміщення вівцеферми, звідки таємно, повторно викрали металеву опору довжиною 3,5 м вагою 83 кг, вартість якої становила 4,50 грн. за 1 кг чорного металобрухту та загальною вартістю 373,50 грн. З місця вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 з іншою особою зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ФГ «Високобайрацьке» на загальну суму 373,50 грн.

Крім того, 24.07.2017 року близько 11.00 год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля корпусу №2 вівцеферми ФГ «Високобайрацьке» за вищевказаною адресою, через незачинені двері проникли до приміщення вівцеферми, звідки таємно, повторно викрали металеву опору довжиною 3,5 м вагою 85 кг, вартість якої становила 4,5 грн. за 1 кг чорного металобрухту та загальною вартістю 382,50 грн. З місця вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 з іншою особою зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ФГ «Високобайрацьке» на загальну суму 382,50 грн.

Крім того, 04.08.2017 року близько 11.00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля корпусу №2 вівцеферми ФГ «Високобайрацьке» за вищевказаною адресою, через незачинені двері проникли до приміщення вівцеферми, звідки таємно, повторно викрали дві металеві опори довжиною 3,5 м загальною вагою 187 кг, вартість якої становила 4,5 грн. за 1 кг чорного металобрухту та загальною вартістю 841,50 грн. З місця вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 з іншою особою зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинили матеріальну шкоду ФГ «Високобайрацьке» на загальну суму 841,50 грн.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю і показав, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах 20 липня 2017 року він разом з ОСОБА_5 , шляхом зриву замка, проникли до вівцеферми ФГ "Високобайрацьке", а 22, 24 липня 2017 року і 04 серпня 2017 року, вони, через незачинені двері проникли до приміщення вівцеферми, звідки викрали металеві опори, у вчиненому кається.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , яка про місце, дату і час розгляду кримінального провадження повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суде не повідомила.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає, а також вивченням письмових матеріалів справи, які його характеризують. Наслідки, передбачені вказаною статтею, обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання, судом не встановлені.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не має судимості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді, складеній Кіровоградським районним сектором Кропивницького міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції від 21.12.2017 року, вказано, що з метою виправлення у майбутньому до обвинуваченого доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу обставину та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373 - 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя