Справа № 149/2131/16-к
Провадження №11-кп/772/854/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_6 та прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, апеляційною скаргою зі змінами потерпілого ОСОБА_7 і його законного представника ОСОБА_8 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2017р., яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Митник, Хмільницької району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, 30.06.2017р. закінчив ДПТНЗ «Хмільницького аграрного ЦПТО», не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України визнано невинуватим та виправдано, в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великий Митник, Хмільницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, студента ДПТ «Хмільницького аграрного ЦПТС», не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України визнано невинуватим та виправдано, в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишений без розгляду.
Вирішено питання з речовими доказами.
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Великий Митник, Хмільницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, студента ДПТНЗ «Хмільницького аграрного ПТО», не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України визнано невинуватим та виправдано, в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Визнано винним ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 126 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 105 КК України, звільнено неповнолітнього ОСОБА_14 від призначеного покарання, з застосуванням відносно нього примусових заходів виховного характеру, з переданням його під нагляд батьків ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , на строк один рік.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, 30.06.2017р. закінчив ДПТНЗ «Хмільницького аграрного ЦПТО», раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочинів та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин; за ч. 2 ст. 126 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 КК України призначене покарання у виді громадських робіт переведено у покарання у виді позбавлення волі, де одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт (80:8=10).
Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно ОСОБА_16 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 75, ст. 104 КК України, звільнено ОСОБА_16 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину.
В силу п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_16 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Заявлений по справі цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_16 та ОСОБА_14 на користь ОСОБА_8 завдану внаслідок злочину моральну шкоду в сумі 2000 гривень та витрати за надання юридичної допомоги 2000 гривень.
За участю прокурора ОСОБА_17 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , законних представників ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , представника потерпілого ОСОБА_22 , законного представника потерпілого ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, 05.02.2016 року о 13.00 год. ОСОБА_6 , маючи при собі власні грошові кошти у сумі 1950 гривень, поїхав у м. Хмільник Вінницької області для зняття у терміналі КБ «Приватбанк» необхідних останньому для власних потреб готівкових коштів. Приїхавши у м. Хмільник у банкоматі КБ «Приватбанк», розташованому по вул. Леніна, 25, ОСОБА_6 зняв грошові кошти у сумі 3200 грн. Таким чином, загальна сума коштів, яку при собі мав ОСОБА_6 , складала 5150 грн. У той же день, приблизно о 15:30 год. ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_23 , разом із останнім повернувся із м. Хмільника Вінницької області у с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області. Коло домогосподарства АДРЕСА_4 , знаходячись у автомобілі ОСОБА_24 , ОСОБА_6 попросив останнього здійснити обмін належних йому грошей купюрами по 50 та 100 грн. у загальній сумі 3000 грн. на таку ж суму купюрами по 200 грн. Після здійсненого обміну вийшов із автомобіля та пішов у напрямку центра с. Великий Митник по вказаній вулиці. У той час, коли він вийшов з автомобіля, за ним слідом пішли місцеві жителі с. Великий Митник неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна зупинили ОСОБА_6 на вул. Леніна с. Великий Митник, підійшли до нього та під надуманим приводом розпочали конфлікт, під час якого ОСОБА_10 схопив ОСОБА_6 за правий рукав куртки, а ОСОБА_14 намагався спричинити удари кулаком руки в область обличчя. Розуміючи протиправність дій ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , ОСОБА_6 вирвався та, відійшовши від останніх, взяв до рук дерев`яну штахетину із паркану домогосподарства та з метою запобіганню наближення до нього ОСОБА_10 та ОСОБА_14 виставив її попереду себе. Після таких дій ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 зупинились, а він викинув штахетину на узбіччя та почав йти в напрямку центра села по вул. Леніна. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_9 , піднявши із землі дерев`яний предмет (штахетину), який ОСОБА_6 використовував для захисту, та наздогнавши останнього наніс ним один удар в область голови, від якого ОСОБА_6 впав на землю. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_14 стали наносити ОСОБА_6 удари кулаками рук та ногами по різних частинах тіла, чим завдали останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 16 від 02.03.2016, тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Подолавши опір ОСОБА_6 та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на АДРЕСА_5 , відкрито заволоділи гаманцем ОСОБА_6 , який знаходився у внутрішній кишені куртки останнього, у якому знаходились грошові кошти в сумі 5150 грн. У подальшому, викраденими грошовими коштами розпорядились на власний розсуд, а гаманець викинули.
15.05.2016 року о 17.00 год. неповнолітній ОСОБА_14 за попередньою змовою зі своїм неповнолітнім братом ОСОБА_16 , перебуваючи на сільському стадіоні, розташованому по АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення насильницьких дій у відношенні неповнолітнього ОСОБА_7 покликали його до себе, ОСОБА_7 , зрозумівши наміри ОСОБА_14 та ОСОБА_16 про вчинення щодо нього насильства, з метою уникнення даних дій почав тікати від них. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_14 наздогнав ОСОБА_7 , та умисно, утримуючи його силою однією рукою, взяв за нижню щелепу останнього, а пальці другої руки намагався просунути в його ротову порожнину, чим завдав ОСОБА_7 фізичний біль. Подолавши таким чином супротив ОСОБА_7 , ОСОБА_14 підвів його до свого брата. Продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення насильницьких дій у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , руками тримав його за верхній одяг, а ОСОБА_14 в цей час вийняв з поясу своїх спортивних штанів шнурок, який накинув на шию ОСОБА_7 та здавив ним його шию, чим завдав останньому фізичний біль. Після чого ОСОБА_7 вирвався від ОСОБА_16 та ОСОБА_14 і почав втікати від них. ОСОБА_16 продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення насильницьких дій у відношенні ОСОБА_7 , зробив підніжку останньому, в результаті чого той впав на ґрунтове покриття стадіону, чим ОСОБА_7 завдано фізичний біль. Коли ОСОБА_7 піднявся з землі, до нього підійшов ОСОБА_16 , який продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення насильницьких дій у відношенні нього, схопив ОСОБА_7 однією рукою за передню поверхню шиї та утримуючи протягом декількох секунд здавлював її з достатньою силою пальцями рук, чим завдав останньому фізичний біль. Вказаними насильницькими діями ОСОБА_16 та ОСОБА_14 завдали ОСОБА_7 фізичний біль, але не спричинили тілесних ушкоджень.
20 травня 2016 року о 11 год. 50 хв. неповнолітній ОСОБА_16 , маючи умисел на вчинення насильницьких дій у відношенні малолітнього ОСОБА_7 , прийшов до приміщення 8-го класу Великомитницької ЗОШ І-ІІІ ступенів, розташованої в АДРЕСА_2 , де діючи умисно, схопив ОСОБА_7 двома руками за передню поверхню шиї і став здавлювати з достатньою силою пальцями рук, одночасно піднявши останнього вгору і таким чином утримував його біля десяти секунд, після чого відпустив. Вказаними насильницькими діями ОСОБА_16 завдав ОСОБА_7 фізичний біль, але не спричинив тілесних ушкоджень.
Суд першої інстанції виправдав обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки стороною обвинувачення було доведено факт побиття обвинуваченими потерпілого ОСОБА_6 , однак не встановлено чи були викрадені у нього кошти.

Потерпілий ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить вирок відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 186 КК України скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати їх винними та засудити за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як 05.02.2016р. він розміняв гроші в машині у свідка ОСОБА_25 , поклав їх у внутрішню кишеню куртки, яку не застібнув на замок, під час бійки обвинувачені тягнули його кожний у свою сторону, а тому куртка розстібнулась та було видно гроші з кишені, яку він виявив порвану після бійки і відсутність в кишені грошей, а тому гроші міг витягнути хтось із обвинувачених так як інших осіб поруч не було.
Потерпілий ОСОБА_7 і його законний представник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просять скасувати вирок відносно обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 в частині призначеного їм покарання та в частині задоволеної суми позову про відшкодування моральної шкоди, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 126 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі та згідно ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а ОСОБА_16 призначити покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин, за ч. 2 ст. 126 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Також просять стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на користь ОСОБА_8 солідарно завдану моральну шкоду в сумі 6000 грн. та витрати на надання юридичної допомоги 2000грн.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок щодо кожного обвинуваченого через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати:
ОСОБА_9 винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбаченні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України;
ОСОБА_10 винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбаченні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України;
ОСОБА_14 винним за ч. 2 ст. 186, за ч. 2 ст. 126 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 126 КК України у виді 2 років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбаченні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України;
ОСОБА_16 винним за ч. 1, 2 ст. 126 КК України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин, за ч. 2 ст. 126 КК України у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбаченні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Також прокурор просить стягнути солідарно з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в сумі 6000 грн. та витрати на надання юридичної допомоги 2000грн., а вирок в частині обґрунтування підстав та тлумачення доказів щодо засудження ОСОБА_16 за ч. 1, 2 ст. 126 КК України та ОСОБА_14 ч. 2 ст. 126 КК України та вирішення питання щодо речових доказів залишити без змін.

Заслухавши прокурора, потерпілого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_22 , які підтримали апеляційні скарги з мотивів, зазначених в них та просять про скасування зазначеного вироку і ухвалення нового вироку з підстав, зазначених в апеляційних скаргах, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які заперечують проти задоволення апеляційних скарг, оскільки вони не викрадали кошти у ОСОБА_6 , а мав місце лише конфлікт в ході якого вони з`ясовували стосунки, а також після спричинення їм ударів ОСОБА_6 у відповідь також нанесли йому удари після чого розійшлися, обрана судом міра покарання щодо Якубівських відповідає вимогам Закону, а тому немає підстав для скасування вироку із-за м`ягкості призначеного покарання, також заперечують щодо збільшення розміру цивільного позову на користь ОСОБА_8 , законні представники неповнолітніх ОСОБА_26 та захисники ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 заперечили проти задоволення апеляційних скарг так як суд прийшов до вірного висновку про недоведеність вини обвинувачених у скоєнні грабежу, так як не було здобуто доказів цьому, а ті на які посилається прокурор не дають підстав зробити висновок про скоєння грабежу, також вважають, що міра покарання відповідає як тяжкості так і особам неповнолітніх обвинувачених, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, доводами апеляційних скарг і поясненнями учасників, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг та скасування вироку через істотне порушення норм КПК.
Суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність у діях обвинувачених грабежу і в апеляційному суді не було здобуто доказів, які б свідчили про наявність умислу у обвинувачених на пограбування, але в ході судового розгляду зібрані докази спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , проте суд не надав жодної оцінки даній обставині, наявній в матеріалах заяви від потерпілого ОСОБА_6 від 05.02.16 року де він зазначив, що йому безпричинно нанесли тілесні ушкодження та не з`ясував у потерпілого чи бажає він, щоб особи були притягнуті до відповідальності за безпричинне нанесення тілесних ушкоджень, а тому вирок в частині виправдання обвинувачених підлягає скасуванню.
Також судом першої інстанції не було прийнято мір до виконання норм КПК щодо з`ясування даних про особи неповнолітніх обвинувачених.
07.09.16 року набрала чинності ст. 314-1 КПК України про складання досудової доповіді, яка складається щодо неповнолітніх віком від 14 до 18 років незалежно від тяжкості вчиненого злочину.
Хоча підготовче засідання було проведено до набрання чинності ст. 314-1 КПК України, проте суд не прийняв рішення про складання досудової доповіді, оскільки судовий розгляд ще не було розпочато.
Відсутність досудової доповіді є істотним порушенням норм КПК, яка не може бути усунута апеляційним судом, а тому вирок підлягає скасуванню з поверненням на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, на стадію підготовчого засідання, де має бути прийнято рішення про складання досудової доповіді, на підставі якої має бути прийняте обґрунтоване рішення щодо покарання обвинуваченим в разі визнання їх винними.
Також апеляційний суд вважає, що наявні в кримінальному провадженні матеріали щодо особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_27 є недостатніми для застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків, тому рішення про вид покарання чи звільнення від нього необхідно приймати з урахуванням досудової доповіді.
Суд у вироку також належно не обґрунтував часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди законному представнику малолітнього ОСОБА_8 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_6 , апеляційну скаргу зі змінами потерпілого ОСОБА_7 і його законного представника ОСОБА_8 задовільнити частково.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2017 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 скасувати, а кримінальне провадження повернути до суду першої інстанції на стадію підготовчого засідання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
Суддя: