Справа № 609/1756/17
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" січня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 0000279, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 грудня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.М.Дедеркали Шумького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого не судимого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2017 року близько 08 год. 30 хв. у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: трактором Т 40М, номерний знак НОМЕР_1 з гаражного приміщення Великодедеркальського ККП, що знаходився в гаражному приміщенні підприємства за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 10 грудня 2017 року близько 08 год. 30 хв. Прийшов до гаражного приміщення Великодедеркальського ККП, що знаходиться за адресою; сВ.Дедеркали вул. Садова, 11 Шумського району Тернопільської області усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, не маючи дозволу власника на керування транспортним засобом, всупереч волі власника, умисно, таємно, з корисливих спонукань завів двигун трактора, та привівши трактор у рух виїхав ним за територію підприємства, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням в приміщення.

Обвинувачений вину у кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 10 грудня 2017 року у ранішню пору доби без дозволу власника скористався трактором, належним Великодедеркальському ККП з метою почистити вулиці села від снігу, оскільки він раніше працював на даному тракторі, хоча станом на 10 грудня 2017 року обвинувачений не перебував із ККП в трудових відносинах. Обвинувачений також пояснив, що в подальшому мав намір працевлаштуватися у згаданому ККП. В судовому засіданні останній просив суд його суворо не карати, оскільки жодної шкоди його діями не нанесено і потерпілий немає до нього претензій.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд суворо не карати обвинуваченого, оскільки останній не завдав підприємству жодних збитків. Представник потерпілого також пояснив, що обвинувачений дійсно раніше працював на згаданому тракторі, також підтвердив той факт, що обвинувачений обговорював з ним питання працевлаштування.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`уяснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, позитивно характеризується по місцю проживання, активно сприяв встановленню істини по справі, потерпілий просить суд суворо не карати обвинуваченого, як обставини, що пом`якшують покарання.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України доведена повністю і його дії органами досудового слідства кваліфіковані вірно.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому, обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції вміненої статті, у вигляді позбавлення волі, звільнивши від призначеного покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України без конфіскації майна. Суд також вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмеження, передбачені ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням на строк 1 ( один ) рік.

На підставі ч1 п. 1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі трактор марки Т 40М, номерний знак НОМЕР_2 , переданий на зберігання у Великодедеркальський ККП залишити останнім.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1