Справа № 296/2844/18
У Х В А Л А
Іменем України

30 березня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
30.03.2018 до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся слідчий із клопотанням, в якому просить накласти арешт на дерев`яний брусок, який був вилучений у ОСОБА_4 , в ході проведення огляду від 29.03.2018 року за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні Житомирському ВП ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 20.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2018 року близько 19:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , у 3-му під`їзді на 3-му поверсі, на грунті виниклих неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

За даним фактом 20.03.2018 внесено відомості до ЄРДР за №0001156 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 вказав, що 19.03.2018 року близько 19:30 год. він перебував за місцем проживання, коли почув як на сходинковому майданчику були чутні крики його бабусі ОСОБА_6 . В подальшому потерпілий відразу вийшов зі своєї квартири на сходинковий майданчик та підійшов до перил, нахилив голову до низу та побачив бабусю, яка піднімалася по сходах та голосно кричала про те, що сусід з кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_4 плюнув на неї. Почувши це, потерпілий ОСОБА_5 повернувся до ОСОБА_7 , який в той момент уже знаходився біля дверей своєї квартири та відчиняв її, та запитав у нього чому він так зробив, що за причина. ОСОБА_7 в свою чергу відповів нецензурною лайкою, з декількох слів, та зайшов до своєї квартири. Через ліченні секунди ОСОБА_7 вийшов з квартири, при цьому тримаючи дерев`яну биту у руці. Потерпілий ОСОБА_5 , встиг повернути голову в його напрямку і побачив, як ОСОБА_7 замахнувся битою, відреагував та стоячи боком до нього прикрився правою рукою свою голову. Після чого потерпілий відчув удар в свою праву руку, далі відразу послідував другий удар в область грудної клітини. Після вказаних ударів, ОСОБА_7 зайшов до своєї квартири та зачинив двері.

Вказану подію підтверджують свідки, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , котрі в ході підтвердили факт того, що ОСОБА_4 тримав у руці дерев`яну биту або подібний на биту дерев`яний предмет та наніс удар ОСОБА_5 після чого зайшов до своєї квартири.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, синець на правому передпліччі, закриту тупу травму грудної клітини у вигляді синця на грудній клітці справа та забою правої легені, які в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав

власності на нерухоме майно квартира, що за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 . На даний час у вищевказаній квартирі проживає ОСОБА_4 , який винаймає житло разом із співмешканкою.

29.03.2018 року за адресою проживання ОСОБА_4 було проведено огляд як невідкладну слідчу дію. ОСОБА_4 добровільно надав дозвіл слідчому провести огляд квартири АДРЕСА_3 , як особа яка винаймає квартиру. В ході проведення огляду, ОСОБА_4 добровільно надав дерев`яний брусок світлого кольору, який належить йому. Вищевказаний предмет було вилучено до Житомирського ВП для вирішення питання по суті. Огляд проводився при відео фіксації за допомогою мобільного телефону «MEIZU».

Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 29.03.2018 року дерев`яний брусок визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий разом з клопотанням подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на дерев`яний брусок, який був вилучений у ОСОБА_4 , в ході проведення огляду від 29.03.2018 року за адресою АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про

скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1