Справа № 583/2747/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

з фіксацією судового розгляду технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Охтирка Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2009 року за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2010 року за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.01.2013 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 днів, відомостей про відбуття покарання та звільнення з місця відбування покарання немає.

за ст. 185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч. 1, ст. 345 ч. 2 КК України
в с т а н о в и в:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває дана кримінальна справа.

08.02.2018 року в судовому засіданні прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, не має постійного місця роботи, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані в судовому засіданні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог за клопотанням прокурора, пославшись на те, що йому був обраний запобіжний захід у іншому кримінальному провадженні, яке закрито, він має постійне місце проживання разом з матір`ю, не має можливості впливати на свідків, які у своїй більшості є працівниками поліції, переховуватися від суду та перешкоджати встановленню істини іншим шляхом.

Потерпілий ОСОБА_8 під час вирішення клопотання прокурора послався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03.10.2017 року в порядку ст. 291 КПК України до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000554 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст.185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч.1, ст. 345 ч. 2 КК України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.12.2017 року ОСОБА_10 продовжено строк тримання під вартою до 15.02.2018 року.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Досліджуючи доводи за клопотанням, суд встановив, що прокурором відповідно до приписів ст. 177 КПК України, доведено, що обвинувачений схильний до скоєння кримінальних правопорушень, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, але не зробив висновків до виправлення, тобто, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Вирішуючи вимоги за клопотанням прокурора судом враховано, що у кримінальному провадженні не допитані свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які не є працівниками поліції, а тому суд вважає, що мається ризик впливу на вказаних свідків, що може зашкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд вважає безпідставним заперечення обвинуваченого про продовження йому запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому був обраний у кримінальному провадженні № 0000652 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України, яке закрито. Доводи обвинуваченого спростовуються ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2017 року, згідно якої у підготовчому судовому засіданні запобіжний захід обвинуваченому був змінений з домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000554 за правовою кваліфікацією ст. 185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч. 1, ст. 345 ч. 2 КК України.

Доводи обвинуваченого про відсутність наміру порушувати умови більш м`якого запобіжного заходу спростовуються тим, що він раніше порушив порядок перебування під домашнім арештом та вчинив злочин.

Суд дійшов висновку, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Крім того, щодо обвинуваченого відсутні обмеження щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Отже, висновок суду щодо продовження ОСОБА_10 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав для незастосування запобіжного заходу обвинуваченому або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За висновком суду, відповідно до ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, вчиненого із застосуванням щодо потерпілого ОСОБА_5 насильства, в наслідок якого останньому завдано тілесні ушкодження.
В силу положень ч. 4 ст. 196, ст. 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою обвинуваченого не більше, ніж до 24.00 год. 16.04.2018 року.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора Охтирської місцевої прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ст.185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч.1, ст.345 ч.2 КК України, продовжити строк тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 16.04.2018 року, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Сумській області.
Строк дії ухвали - до 24.00 год. 16.04.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_14