Провадження № 11-кп/782/20/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області матеріали кримінального провадження № 0003012 від 06.10.2017 щодо ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою заступника прокурора Луганської області ОСОБА_7 , поданою на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 грудня 2017 року,

встановила:
Оскаржуваним вироком

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лисичанську Луганської області, має громадянство України, інвалідність 3 групи, працює бухгалтером ТОВ "НВП "Оргсинтез", зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнана винною за ч.1,2 ст. 185 КК України та засуджена:

за ч.1 ст. 185 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 01 рік;

за ч.2 ст. 185 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 рок.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 вільнена від відбування призначеного покарання, із встановленням іспитового строку на 01 рік.

Відповідно до п."г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_6 звільнена від відбування призначеного судом покарання.

З обвинуваченгї стягнуто на користь державі процесуальні витрати у розмірі 1 113 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що 06.10.2017, приблизно о 13 годині, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні магазину "Єва" у м. Сєвєродонецьку Луганської області, по вул. Хіміків, 34/22, скориставшись тим, що за її діями ніхто не стежить, таємно викрала із стелажу туш для вій "L`Oreal Paris Telescopic extra-black" вартістю 240, 33 грн, спричинивши ТОВ "Руш" матеріальну шкоду.

21.10.2017, приблизно о 13 годині, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні цього ж магазину, повторно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала із торгівельного стелажу магазину туш для вій " L`Oreal Paris False Lash Papillon" вартістю 225, 67 грн, спричинивши ТОВ "Руш" матеріальну шкоду.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 ,не оскаржуючи фактичних обставин справи, як вони викладені у вироку, правильності визначених судом юридичних дій ОСОБА_6 за ч.1,2 ст.185КК України, просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 01 рік;

за ч.2 ст. 185 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі на 02 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 02 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 02 роки та, відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покласти на неї процесуальні обов`язки періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Зазначає при цьому, що звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням амністії регламентовано ст.ст.85,86 КК України, отже, Закон України "Про амністію у 2016 році" є похідним від Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки на його підставі обвинувачений може повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Приписи застосованого судом п. "в" ч.1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" зобов`язують суди звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким ( відповідно до ст. 12 КК України); осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, а також, осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Ст. 13 цього Закону передбачає, що дія Закону поширюється на осіб, які вчинили певні категорії злочинів до набрання чинності цим Законом і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Прокурор вважає, що суд безпісдтавно застосував до ОСОБА_6 "Закон про амністію у 2016 році", оскільки вона вчинила кримінальні правопорушення після набрання чинності Закону.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на підтримку поданої прокурором ОСОБА_7 апеляційної скарги у повному обсязів викладених у ній доводів, обвинувачену ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти апеляційних вимог представника обвинувачення, переглянувши матеріали кримінального провадження у межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як вбачається із змісту скарги прокурора, фактичних обставин справи, доведеності провини ОСОБА_6 та юридичну кваліфікацію дій прокурор не оскаржує, крім того, у суді першої інстанції сторони погодились на скорочений порядок дослідження доказів відповідно до ст. 349 КПК України, тому, колегія суддів вирок суду у цій частині не переглядає.

Переглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора у частині доводів про неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається із змісту вироку, суд застосував до ОСОБА_6 п."г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" і звільнив її від відбування призначеного судом покарання як особу, яка вчинила злочини середньої тяжкості, має інвалідність 3 групи та щодо якою не розповсюджуються обмеження, передбачені у ст. 9 Закону.

Ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" зазначає, що дія його поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Зазначений Закону України "Про амністію у 2016 році" набув чинності 07.09.2016 році.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 вчинила злочини 06.10.2017 та 21.10.2017, тобто, після набуття Законом чинності. Отже, у суду першої інстанції не було підстав застосовувати до обвинуваченої Закон.

Таким чином, судом першої інстанції застосований закон, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, п.2 ч.1 ст. 413 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

На підставі цього колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду у частині звільнення ОСОБА_6 від відбуття призначеного їй покарання на підставі п."г" ч.1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" та, відповідно до вимог ст. 420 КПК України, ухвалити новий вирок.

Доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів, призначаючи ОСОБА_6 покарання враховує,що вона уперше вчинила кримінальні правопорушення середньої тяжкості, є інвалідом 3 групи, має постійне місце роботи, позитивну характеристику, відшкодувала шкоду.

У якості обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів визначає щиросердне каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,409,413,420 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Луганської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 грудня 2017 року скасувати у частині звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного їй покарання на підставі п."г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженою за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 01 рік;

за ч.2 ст. 185 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі на 02 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 02 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 02 роки та, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на неї процесуальні обов`язки періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.1,2 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до упоноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений сторонами кримінального провадження у касаційному порядку, протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3