Провадження № 1-кп/520/455/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2017 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 від 24.04.2015 року, та угоди про визнання винуватості від 05.09.2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Іванівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , під час судового розгляду якого між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, 08.07.2015 року о 17 годині 32 хв. обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Комінтернівське», розташованої на 35 км траси «Р-55» сполученням «Одеса-Вознесенськ», що в межах смт. Комінтернівське Одеської області, умисно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, отримавши від ОСОБА_8 200 грн., незаконно збув останньому за ці гроші наркотичний засіб у вигляді рідини коричневого кольору, об`ємом 2,0 мл., у полімерному медичному шприці з калібрувальною шкалою на 5,0 мл.
Згідно висновку експерта №1045 від 20.07.2015 року, дана рідина містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено концентрат з макової соломи.
Вказаними умисними діямиобвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України - незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Повторно, 21.07.2015 року о 17 год. 21 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись біля кафе «Бджілка», по вул. Першотравневій, 1 смт. Комінтернівське Одеської області, умисно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, отримавши від ОСОБА_8 160 грн., незаконно збув йому за ці гроші особливо небезпечну порошкоподібну психотропну речовину, білого кольору, обіг якої обмежено, а саме: залишив її на землі з тильної сторони зупинки громадського транспорту «Комінтернівське», що на 35 км траси «Р-55» сполученням «Одеса -Вознесенськ», в межах смт. Комінтернівське Одеської області, у пачці з під сигарет, про що повідомив ОСОБА_8 та останній забрав вказану речовину цієї доби о 17 год. 45 хв.

Згідно висновку експерта №1182 від 10.08.2015 року, вказана речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін з кількісним вмістом 0,029 грамів та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР - (1- феніл-2-піролідин 1 іл пентал 1 0 он) з кількісним вмістом 0,009 грамів.

Вказаними умисними діямиобвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України - незаконний збут психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені повторно.

По кримінальному провадженню №0001914 від 24.04.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_9 , 05 вересня 2017 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 307 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Згідно угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_7 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні кримінальних правопорушень, вчинюваних особами, які займаються незаконним збутом наркотичних засобів.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки.Відповідно до ст. 76 КК України поклавши на нього наступні зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.За вищевказаних обставин відповідно до ст. 77 КК України не призначається обов`язкове додаткове покарання, передбачене ст. 307 ч. 2 КК України, у вигляді конфіскації майна.

Угода укладена в присутності захисника, про що свідчить його особистий підпис.
Крім того, в судовому засіданні захисник підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0001914 від 24.04.2015 року.
Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_7 підтримав та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_7 суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.
В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_7 щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні, вину визнає в повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину.
З врахуванням наявністі декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість, під час призначення покарання застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі нижче від нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України поклавши на нього наступні зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.За вищевказаних обставин відповідно до ст. 77 КК України не призначається обов`язкове додаткове покарання, передбачене ст. 307 ч. 2 КК України, у вигляді конфіскації майна.

Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України, суд ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.09.2017 року, підписану між прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за №0001914, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2015 року.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 307 ч. 2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 ( три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Зарахувати як частково відбуте покарання ОСОБА_7 час тримання під вартою з 14.10.2015 року по 21.04.2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції 2015 року ), зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 , термін його попереднього ув`язнення, а саме: з 14.10.2015 р. по 21.04.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави за проведення судових експертиз №1182 від 10.08.2015 року, та №1045 від 10.08.2015 року у розмірі 2487 грн. 24 коп.

Речові докази медичний шприц з калібрувальною шкалою 5 мл., який містить рідину коричневого кольору об`ємом 2,0 мл. знищити.

Речові докази microSDHO Transcend 8 Gb №94 та microSDHO Transcend 8 Gb №104 з відеозаписом фіксації проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів та психотропних речовин у ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази поліетиленовий пакет рослинного походження зернистої консистенції, поліетиленова пляшка, об`ємом 0,7 мл. з ридиною коричневого кольору, скляна пляшка коричневого кольору з рідиною білого кольору, полімерний шприц з калібрувальною шкалою на 20,0 мл. із залишками речовини жовтого кольору знищити.
Речові докази - мобільний телефон «Samsung Duos» із стартовими пакетами мобільних номерів « НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , чоловіча футболка, банківська картка «Marfin Bank» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_4 «Universal», банківська картка «Укрсиббанку» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_11 , 3 стартові пакети мобільного оператору «Київстар» №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 повернути власнику ОСОБА_7 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2015 року, в рамках кримінального провадження № 0001914 від 24.04.2015 року на автомобіль ВАЗ 21070, 2005 року випуску д/н НОМЕР_9 , кузов № НОМЕР_10 білого кольору, який перебуває у власності ОСОБА_7 та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :04:001:0018, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №35388360 від 24.03.2015 року, перебуває у власності ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1