ун. № 759/258/18
пр. № 1-кп/759/303/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005962 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05.07.2017 року відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина

України, освіта середня, не одружений, не працює,

реєстраційний номер облікової картки платника податків

фізичної особи НОМЕР_1 , який зареєстрований та

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 05.07.2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , помітив раніше йому незнайомого малолітнього ОСОБА_5 , який знаходився зі своїм товаришем біля вказаного будинку. В цей час ОСОБА_3 , не маючи постійного місця роботи і інших джерел доходів, з метою покращення свого матеріального становища вирішив незаконно заволодіти майном малолітнього ОСОБА_5 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою ОСОБА_3 направився до малолітнього ОСОБА_5 , і з метою подолання можливого опору потерпілого, ОСОБА_3 дістав з кишені наявний при ньому ніж та утримуючи його в руці направив лезо в сторону тулуба малолітнього ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 , погрожуючи фізичною розправою та предметом схожим на ніж наказав малолітньому ОСОБА_5 , віддати йому наявне майно, а саме мобільний телефон. В свою чергу малолітній ОСОБА_5 , усвідомивши можливість застосування ОСОБА_3 насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, злякавшись, передав останньому мобільний телефон марки «Бравіс», чорного кольору, вартістю 2000 гривень, який знаходився в чохлі чорного кольору, який входить у загальну вартість телефону, в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої грошей не було, і не представляючи матеріальної цінності карта-пам`яті, об`ємом 4 Гб., а всього майна на загальну суму 2000 гривень.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном, у малолітнього ОСОБА_5 , яке належить батьку останнього ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину та пояснив, що 05.07.2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , помітив раніше йому незнайомого малолітнього ОСОБА_5 , який знаходився зі своїм товаришем біля вказаного будинку. Не маючи постійного місця роботи і інших джерел доходів, з метою покращення свого матеріального становища він вирішив незаконно заволодіти майном малолітнього ОСОБА_5 , шляхом вчинення на нього нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього, а саме наявного при собі заздалегідь заготовленого ножа. Він направився до малолітнього ОСОБА_5 , і з метою подолання можливого опору потерпілого, дістав з кишені наявний при ньому ніж та утримуючи його в руці направив лезо в сторону тулуба малолітнього ОСОБА_5 . В подальшому він погрожуючи фізичною розправою та ножом наказав малолітньому ОСОБА_5 , віддати мобільний телефон. В свою чергу малолітній ОСОБА_5 , злякавшись, передав йому мобільний телефон марки «Бравіс», чорного кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору, в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої грошей не було, і карту-пам`яті, об`ємом 4 Гб. В подальшому заволодівши майном потерпілого він з місця вчинення злочину втік.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.1 ст. 187 КК України вірна, оскільки він з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, стан здоров`я останнього, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання останнього, є вчинення злочину щодо малолітнього. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі. Поряд з цим, суд приходить до висновку про можливість перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази після вступу вироку у законну силу:

1)мобільний телефон марки «Бравіс», який передано потерпілому залишити власнику ОСОБА_6 ;

2)розкладний ніж, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві (м. Київ, пр-т. Перемоги, 109) знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1