Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/7085/17
19 липня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчого ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
19 липня 2017 року слідчий СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому прохає накласти арешт на земельну ділянку.
Необхідність накладення арешту обґрунтовує тим, що Між Службою автомобільних доріг та ДП «ДГ «Дніпро» укладено договори про відшкодування збитків від 27.09.2012 №50-1 на суму 250 000,0 грн та №50-2 від 15.04.2013 на суму 17 957 391,86 гривень.
Відповідно до п.1.1 договорів предметом є відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам у зв`язку з будівництвом автомобільної дороги Знам`янка Луганськ - Ізварине (на Волгоград через мм. Дніпропетровськ, Донецьк) на ділянці обходу м. Дніпропетровська від автомобільної дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя до межі м. Дніпропетровська, транспортна розв`язка на двох рівнях на км 0+000.
Згідно п. 4.5 статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України» «Землі дослідних полів Господарства та ділянки з цінними грантами відносяться до особливо цінних земель і їх вилучення для суспільних потреб не допускається, крім випадків, визначених земельним кодексом України.
Згідно зі ст. 20, 128 Земельного Кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі ЗК №2768-ІІІ) зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Статтею 150 ЗК №2768-ІІІ визначено, що вилучення земель дослідних полів науково-дослідних установ здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Земельного кодексу України земельні ділянки особливо цінних земель можуть вилучатися (викуплятися), зокрема, для будівництва об`єктів виключно за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України. Питання про вилучення (викуп) земельної ділянки з Верховною Радою України не погоджено.
Розрахунок збитків проведено землекористувачем виходячи із середньої урожайності зернових культур за 2009-2011 роки, та з урахуванням повного плодоносного віку дерев (яблунь, черешень, горіхів). Поряд з цим результати порівняння розрахункових даних з даними податкової звітності за відповідні роки стосовно отримання таких доходів дають підстави стверджувати, що розрахунок неодержаних доходів завищено, у десятки разів.
Розміри збитків ДП ДГ «Дніпро» у зв`язку з будівництвом дороги було розглянуто та затверджено комісією, про що складено відповідний Акт від 30.08.2012 року без номеру (далі Акт від 30.08.2012).
Всупереч пункту 2 Постанови №284 КМУ до складу комісії з визначення та відшкодування збитків ДП «ДГ «Дніпро» не включено представників Служби та представників державних органів земельних ресурсів, органів у справах містобудування і архітектури.
Таким чином слідство вважає, що земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення на яке направлено злочинний умисел невстановлених осіб, а тому є необхідність у накладення арешту.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, прохав задовольнити.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Розглянувши клопотання, вислухавши слідчого та дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчій суддя ОСОБА_1