Справа № 751/2805/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/777/2017
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ЧВК №44 ОСОБА_7

захисника адвоката - ОСОБА_8

засудженої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_9 та адвоката-захисника ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою засудженій ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що відбуття встановленої законом частини строку покарання не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від покарання, а викладені в характеристиці і висновку до неї обставини у своїй сукупності не дають підстав для такого звільнення.

В поданій апеляційній скарзі адвокат-захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду та задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення її від відбування покарання.

Обґрунтовуючи викладені в апеляційній скарзі вимоги вказав, що суд при винесенні рішення не звернув уваги на дані щодо здоров`я засудженої ОСОБА_9 , в зв`язку з чим вона мала бажання працювати, але з цієї причини не завжди відпрацьовувала норми виробітку, брала участь у культурно-масових заходах та заходах виховного характеру, відвідувала збори віруючих та не порушувала вимог порядку, про що свідчить відсутність стягнень, а тому вважає, що вона стала на шлях виправлення та готова до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

Не погодившись з рішенням суду засуджена ОСОБА_9 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом враховано лише негативні дані, які містяться в характеристиці, яка долучена до матеріалів справи, та не враховано дані про її стан здоров`я, відсутність у неї стягнень та задовільне відношення до праці. Вказує, що соціальна адаптація після звільнення її від відбування покарання умовно-достроково гарантується, так як на неї чекає родина, яка проживає в зоні АТО.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката - захисника ОСОБА_8 та засудженої ОСОБА_9 на підтримання поданих скарг, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а подані апеляційні скарги засудженої та її адвоката-захисника безпідставними, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 на час звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення відбула встановлену законом 2/3 частини строку покарання, але своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Згідно вимог ст. 81 КК України, крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь період перебування у виправній установі, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину і її особу в цілому.

Відповідно до ст. 12 КК України, засуджена скоїла кримінальне правопорушення середньої тяжкості, раніше була неодноразово судима за інші злочини, що свідчить про те, що вона схильна до антисоціальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув певну частину покарання. Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, тяжкості вчиненого злочину та особи засудженого в цілому.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді клопотання дотримався даних вимог закону, належним чином дослідив наявність необхідних умов для умовно-дострокового звільнення засудженої та обґрунтував свою відмову у задоволенні клопотання переконливими доводами.

Зокрема, місцевим судом вірно враховано характеристику засудженої ОСОБА_9 від 31 травня 2017 року адміністрації ЧВК № 44, згідно якої вона посередньо характеризується та зокрема: за час відбування покарання охарактеризувала себе посередньо, допускала порушення режиму утримання, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про заохочення та стягнення (а.с. 18), не виявляла бажання у прийнятті участі у суспільно-корисній праці та соціально-корисній діяльності, в роботі гуртків та самодіяльних організацій, має п`ять судимостей, раніше звільнялась умовно-достроково, з іспитовим строком, до неї застосовувалась відстрочка виконання вироку.

Крім того, під час винесення рішення місцевим судом, ним ретельно досліджувалась характеристика відносно засудженої ОСОБА_9 та інші відомості, які мають вагоме значення для прийняття рішення, в зв`язку з чим врахував і дані, щодо стану здоров`я засудженої та можливості її соціалізації після умовно дострокового звільнення, на що вона та її захисник посилаються в поданих ними апеляційних скаргах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд, проаналізувавши дані про особу засудженої ОСОБА_9 дійшов вірного висновку про те, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать про її виправлення, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання останньої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що викладені в характеристиці і висновку до неї обставини у своїй сукупності не дають підстав для умовно-дострокового звільнення, і у відповідності до вимог чинного законодавства відмовив у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 , а доводи, на які вона та адвокат-захисник ОСОБА_8 в її інтересах посилаються в поданих ними апеляційних скаргах не можуть бути беззаперечною підставою для умовно дострокового звільнення від відбування покарання та були враховані судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_9 та адвоката захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4