Справа № 308/2849/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.03.2018 м. Ужгород
? Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, раніше судимого, визнано винуватим
за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання один рік два місяці позбавлення волі ;
за ч.1 ст.277 КК України один рік позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання - один рік два місяці позбавлення волі.
На підставі ст. 75, ст. 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає наступні обов`язки: повідомлятиме органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтиметься для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Вирішено питання щодо речових доказів: акумуляторні батареї марки «АБН-80» повернуто ПАТ «Укрзалізниця».
Задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Українська залізниця» в особі ВСП «Українська дистанція сигналізації і зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця» 2716 грн. 95 коп.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 25.02.2017 року, близько 11 години 20 хвилин, попередньо маючи умисел на заволодіння акумуляторними батареями, що розташовані на перегоні Ужгород 2-Павлово, четвертий кілометр, 2-й пікет, діючи умисно, повторно, таємно з метою наживи та корисливих спонукань, відігнув нижню частину дверей акумуляторної шафи, після чого за допомогою одного рошкового ключа та плоскогубців, перерізав проводи, що з`єднували акумуляторні батареї та світлофор, звідки демонтував та в подальшому намагався викрасти сім акумуляторних батарей АБН-80, чим спричинив Державному територіальному галузевому об`єднанню «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ужгородська дистанція сигналізації і зв`язку», згідно Довідки-розрахунку від 28.02.2017 року, матеріальних збитків на загальну суму 3449 гривень 88 копійок, однак, не довів свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками СК станції Чоп Мукачівського загону воєнізованої охорони-старшим стрільцем СК станції Чоп ОСОБА_9 та стрільцем вказаного підрозділу ОСОБА_10 .
Згідно відповіді № ШЧ-10-7/150 від 09.03.2017 з ВП «Ужгородської дистанції сигналізації і зв`язку» Регіональної Філії «Львівська залізниця» ОСОБА_11 , встановлено, що дана крадіжка акумуляторних батарей АБН-80, на четвертому кілометрі другого пікету перегону «Ужгород-2- Павлово», могла спричинити аварію і порушити нормальну роботу залізничного транспорту, будь-яке втручання могло спричинити аварії поїздів, створити небезпеку для життя людей чи інших тяжких наслідків.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 аналогічне за розміром та видом покарання, яке призначив суд першої інстанції, однак без застосування ст. 75 КК України. Вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 надто м`яке покарання , яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить врахувати, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, ніде працює, даний злочин вчинив в період коли відносно нього у провадженні суду перебувало інше кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України. Окрім цього не повною мірою була взята до уваги суспільна-небезпечність вчиненого ОСОБА_6 злочину, який міг спричинити наслідки у виді пошкодження шляхів сполучення, що могло призвести до аварії поїздів . На переконання апелянта тільки лише щире каяття та сприяння розкриттю злочину не можуть бути виключними підставами для призначення покарання з випробуванням. Вважає, що сукупність вказаних обставин дають всі підстави вважати про неможливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства. З цього приводу прокурор також просить взяти до уваги рішення ЄСПЛ «Ізмайлов проти Росії».
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора про часткове підтримання апеляційної скарги та прохання про скасування вироку з призначенням нового судового розгляду з підстав істотного порушення норм КПК України, які перешкодили суду ухвалити обгрунтований вирок, зокрема, порушення положень ч.3 ст. 349 КПК України щодо не роз`яснення учасникам судового розгляду обмежень, передбачених даною нормою закону у разі не дослідження доказів у кримінальному провадженні; пояснення обвинуваченого та захисника, які просили вирок залишити без зміни, перевіривши аудіозаписи судового засідання шляхом їх прослуховування, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань.
Із встановлених в апеляційному суді обставин убачається, що ініціатором недоцільності дослідження доказів виступив процесуальний прокурор, при цьому він не навів суду докази, якими збирався доводити вину ОСОБА_6 .
Хоча обвинувачений і його захисник, а також представник потерпілого і цивільного позивача, не заперечили щодо цього, однак, суд не переконався у тому, чи правильно розуміють вказані особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції та не роз`яснив їм положення норми закону про те, що вони в подальшому будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Між тим, з показань обвинуваченого та представника потерпілого, які вони дали під час судового розгляду, не можна дійти висновку про час та дату вчинення злочину, наявність чи відсутність співучасників злочину, інформацію про фактичні обставини кримінального правопорушення. Показання ОСОБА_6 не містять чітких пояснень про обставини вчинення ним злочину, а тому суд, незалежно від того, що ним було прийнято рішення про недоцільність дослідження доказів, повинен був з повнотою дослідити докази обвинувачення та дати їм обгрунтовану оцінку.
Дослідження доказів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, є обов`язком суду, а їх не дослідження за клопотанням усіх учасників судового розгляду, - правом.
Апеляційний суд враховуючи те, що з повнотою обставини кримінального правопорушення судом першої інстанції не досліджені і водночас суд першої інстанції допустив порушення прав учасників судового провадження, яке полягало у нероз`ясненні їм прав та обмежень визначених ч.3, ч.4 ст. 349 КПК України, позбавлений можливості дати оцінку апеляційним доводам прокурора про м`якість призначеного покарання обвинуваченому.
З наведених підстав, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив такі істотні порушення норм КПК України, які перешкодили йому ухвалити законний та обгрунтований вирок, тому на підставі п. 1-3 ч.1 ст. 409 та ч.1 ст. 412 КПК України він підлягає скасуванню та призначенню на новий судовий розгляд.
Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права наперед вирішувати питання про застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та його покарання, а тому порушене в апеляційній скарзі питання про м`якість призначеного покарання, не обговорює.
Окрім, істотних порушень норм КПК України, апеляційний суд встановив також і порушення судом норм матеріального права, зокрема, застосування судом положень ст. 76 КК України всупереч визначених даною нормою закону. Так, суд у вироку покладаючи на засудженого обов`язки вказав на "орган кримінально-виконавчої системи", замість "уповноважений орган з питань пробації", та поклав обов`язки ті, які не узгоджуються з ч.1 цієї норми Закону, що свідчить про невірне застосування норм матеріального права.
При новому розгляді кримінального провадження слід з дотриманням вимог КПК України з`ясувати обставини кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_6 та в разі винесення обвинувального вироку, призначити покарання відповідаюче тяжкості вчиненого особі обвинуваченого відповідно до норм кримінального закону.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 серпня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :