Провадження № 1-кп/727/472/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін судового кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 22.02. 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, мешканця АДРЕСА_1 , українця громадянина України, не одруженого, з професійно технічною освітою, не працюючого, в силу вимог ст.. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 22.02. 2017 року біля 02 години ночі, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні нічного клубу «Хардрок» розташованого по вул. Бандери, 6 м. Чернівці переконавшись у відсутності уваги з боку сторонніх осіб, з поверхні столу шляхом вільного доступу викрав портативний зарядний пристрій Самсунг вартістю 2500 грн., мобільний телефон «Самсунг Гелексі С7 32 Гб» чорного кольору вартістю 15000 грн., у якому знаходилися сім карта оператора мобільного зв`язку ВФ Україна з номером НОМЕР_1 вартістю 20 грн. на рахунку якої знаходились кошти в сумі 500 грн., сім карта оператора мобільного зв`язку ВФ Україна з номером НОМЕР_2 вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 30 грн., після чого з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав потерпілому матеріальну шкоду в сумі 18070 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав покази в яких підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, у вчиненому щиро розкаявся. Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, повністю погодившись з пред`яленим обвинуваченням.

Судом встановлено покази обвинуваченого ОСОБА_5 в засіданні послідовними і логічними, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні будучи допитаним під присягою пояснив, що 22.02. 2017 року в нічний період доби він відпочивав в нічному клубі «Хардрок» що по вул. Бандери, 6 м. Чернівці де і познайомився з обвинуваченим та коли він пішов придбати каву, свід портативний зарядний пристрій Самсунг вартістю 2500 грн. та мобільний телефон «Самсунг Гелексі С7 32 Гб» залишив на столі; повернувшись він не побачив належних йому речей а також не було і самого ОСОБА_6 . Згодом через деякий проміжок часу він у своїх знайомих побачив належний йому мобільний телефон та коли з`ясував що телефон був придбаний в ломбарді, звернувся до органів поліції. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі, який просить задовольнити; в наданих показах просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , з врахуванням з`ясованих в засіданні обставин знайшло своє підтвердження доведеність вини обвинуваченого та його дії вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття і активне сприяння у розкритті злочину, визнання останнім вини у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом, за встановленими обставинами і дослідженими матеріалами що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря -нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, відсутність встановлення наявності в обвинуваченого зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 ч.1 КК України, у вигляді

Таким чином, враховуючи вищенаведене, обставини які обтяжують і пом`якшують покарання ОСОБА_5 дані про винну особу, з врахуванням думки потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 є можливим без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання достатнє й необхідне для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції передбаченої ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі, застосувати вимоги ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на останню обов`язків, передбачених ст. 76 пп. 2 - 4 КК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначення покарання має бути спів мірним зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи. Призначене покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засуджених, а також запобігти вчиненню нових злочинів. (ч.2 ст.50 КК України). Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, засуджені особи можуть звільнятися від відбування основного покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. ст. 1167, 1177 ЦК України умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом. Отже, з врахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (із змінами і доповненнями) визначено, що «у разі заподіяння особі майнової шкоди неправомірно вчиненими діями, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини», а тому з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 на суму 18.070 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов обвинуваченим, цивільним відповідачем ОСОБА_5 в засіданні був визнаний в повному обсязі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України відсутні. Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені пунктами 2 - 4 ст. 76 КК України, зокрема: - не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу відповідного районного сектору Чернівецького міського відділу з питань пробації Центрального Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, періодично з`являтися на реєстрацію до вказаного органу та повідомляти дану установу про зміну свого місця проживання, а в разі офіційного працевлаштування - місця роботи.

Цивільний позов потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди заданої злочином задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 18070 грн.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Копію судового рішення після його проголошення вручити прокурору, засудженому, потерпілому.

С у д д я : ОСОБА_1