Справа № 145/1133/17
Провадження №11-кп/772/1364/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «23» листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000026 від 03.02.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Жмеринка Вінницької області
українця, громадянина України,
раніше судимого:
-29.10.2002 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-21.05.2009 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.3 , 186 ч. 2 , 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 21.05.2014 року по відбуттю строку покарання
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_8 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.09.2017 року ,-
В с т а н о в и в:
Вироком Тиврівського районного суду Віницької області від 08 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.06.2017 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язненням за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 646 гривень 80 копійок та моральну шкоду у розмірі 200 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 9679 гривень 60 копійок, моральної шкоди 1000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово- товарознавчих експертиз 2230 гривень 37 копійок.
Вирішена доля речових доказів.
Судом встановлено, що 28 вересня 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи в дружніх відносинах з ОСОБА_10 , знаходячись на території її домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , ввійшовши в довіру до останньої та маючи намір вчинити повторний злочин з корисливих спонукань, реалізуючи свій злочинний намір, попрохав у ОСОБА_10 дати йому на декілька днів покористуватись її власним планшетом «ZY 07б», вартістю 736 грн. на що ОСОБА_10 погодилась та добровільно передала даний планшет у користування ОСОБА_6 .
Однак ОСОБА_6 навмисно, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , так як в подальшому повертати даний планшет наміру не мав, незаконно заволодівши яким, в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 726 від 23.06.2017 ринкова вартість з урахуванням зносу бувшого у використанні планшета «ZY 07б» становить 736 грн.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи намір повторно вчинити умисний злочин, протягом періоду часу з 28.09.2016 р. по 02.02.2017 р, перебуваючи на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 , будучи обізнаний в обстановці на території даного домогосподарства, реалізуючи свій злочинний намір, користуючись відсутністю господарів за місцем проживання, шляхом підбору ключа відчинив двері житлового будинку, проник всередину, звідки з корисливих спонукань, навмисно, таємно, повторно здійснив крадіжку ноутбука «АSUS СОRЕ i3 3217U 1,8 GHZ/RАМ 6 Gb/НDD 500 Gb/video gf gt 720 m/dvd rw», вартістю 1705 грн., електром`ясорубки «ZELMER ZMM 1089 LUA» вартістю 2796 грн., електробатареї «Термія ЕВНА-2» вартістю 1 968, 00 грн., гірського велосипеда невстановленої марки червоного кольору вартістю 2 000 грн. та золотої каблучки 583 проби, вагою 0,7 г, вартістю 474,60 грн.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 8 943,60 грн.
Також , ОСОБА_6 , маючи намір повторно вчинити умисний злочин, в листопаді 2016 року, перебуваючи на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_11 , будучи обізнаний в обстановці на території даного домогосподарства, реалізуючи свій злочинний намір шляхом підбору ключа відчинив двері підсобного приміщення, проникнувши таким чином всередину, звідки з корисливих спонукань, навмисно, таємно, повторно здійснив крадіжку гірського велосипеда марки «Мустанг», вартістю 1759,20 грн.чорного кольору, що належить ОСОБА_11 , з яким покинув місце скоєння злочину та в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме продав своїй рідній сестрі ОСОБА_12 за 800 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , маючи намір повторно вчинити умисний злочин, близько 05 грудня 2016 року, перебуваючи на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 , будучи обізнаний в обстановці на території даного домогосподарства та маючи до нього вільний доступ, реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю господарів, підійшов до гірського велосипеда «Мустанг», синьо-сріблястого кольору, вартістю 1 118 грн., що знаходився на території подвір`я, знаючи, що власник даного велосипеда ОСОБА_13 відсутня та перебуває за кордоном у Польщі, з корисливих спонукань, навмисно, таємно, повторно здійснив крадіжку даного велосипеда.
З викраденим велосипедом ОСОБА_6 покинув подвір`я домогосподарства ОСОБА_10 та в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_13 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи намір повторно вчинити умисний злочин, близько 17.01.2017 р., перебуваючи на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_14 , будучи обізнаний в обстановці на території даного домогосподарства, реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю господарів, шляхом підбору ключа відчинив двері житлового будинку, проникнувши таким чином всередину, звідки з корисливих спонукань, навмисно, таємно, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону «Nокіа X 1-01», з яким покинув місце скоєння злочину та в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Cвоїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_14 майнової шкоди на 646, 80 грн.
Не погодившись із вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.09.2017 року, відносно ОСОБА_6 , в частині стягнення судового збору, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначити, що стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 судовий збір на користь держави, в розмірі, пропорційному до задоволеного позову про стягнення матеріальної шкоди. В решті вирок суду залишити без змін.
Прокурор свої вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції порушені вимоги ст. ст. 128, 374 КПК України, а саме з обвинуваченого ОСОБА_6 судом не стягнуто судовий збір, що є обов`язковим, оскільки потерпілими заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 матеріальної шкоди в сумі 646 грн. 80 коп., та на користь ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 9679 грн. 60 коп., які судом задоволено.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до задоволення.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчинене повторно та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно - є обґрунтованими.
Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України - є правильною.
Кримінальна справа розглядалась відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ніким не оспорювались.
Частиною третьою ст.349 КПК України передбачено право суду, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Судом першої інстанції з`ясовувалось чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному.

Оскільки правильність кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 , що останній раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, та знову вчинив корисливі злочини, тому і апеляційний суд вважає, що призначена міра покарання - є достатньою для його виправлення та перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим вирок суду першої інстанції підлягає зміні, з зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, суд у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, ухвалює рішення про цивільний позов; інші майнові стягнення і підстави цих рішень; про відшкодування процесуальних витрат та рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
З матеріалів провадження вбачається, що потерпілою ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 646 грн. 80 коп. та потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 9679 грн. 60 коп., які судом першої інстанції задоволено.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, кримінально процесуальним кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.
На підставі п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України та п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судові витрати - передбачені законом витрати сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе з вирішенням конкретної справи.
А тому, на підставі викладеного, суд першої інстанції при ухваленні обвинувального вироку повинен був стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.09.2017 року щодо ОСОБА_6 змінити, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, в частині стягнення судового збору.
Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір на користь держави в розмірі 1280 гривень

В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк, з моменту копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: