У Х В А Л А

20.09.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених п.п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6,12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених п.п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6,12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив суд продовжити строки тримання підсудним під вартою у зв`язку із наявними ризиками передбаченими КПК України, що не зменшились на час розгляду справи, враховуючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів.

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Зазначив, що прокурор не надав доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б виправдовували тримання ОСОБА_9 під вартою, подавши суду відповідне клопотання про зміну запобіжного заходу .

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав клопотання заявлене його захисником та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який. . Проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання підсудних під вартою заперечив. Зазначив, що прокурор не надав доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б виправдовували тримання його під вартою.

Захисник підсудного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання підсудних під вартою заперечив. Зазначив, що прокурор не надав жодних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б виправдовували тримання ОСОБА_8 під вартою. Просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання підсудних під вартою заперечив. Просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, виходячи з вимог ст. 331 КПК України, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2017 року підсуднім ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.08.2017 року.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В ході розгляду клопотання встановлено, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Суд вважає, що передбачені ст. 177 КПК України, ризики визнані доведеними, згідно судових рішень, якими щодо підсудних, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжувався строк їх тримання під вартою.
Зокрема, продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що підсудні будуть переховуватися від суду, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, що, в поєднанні з наявними у суді даними про особу ОСОБА_9 , який ніде не працює, не одружений, немає постійного місця проживання, у відповідності до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, та про особу ОСОБА_8 , який також ніде не працює, не одружений, постійного місця проживання не має, раніше судимий, а також враховуючи тяжкість пред`явленого обвинувачення, пов`язаного із вчиненням особливо тяжкого злочину, покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів, свідчить про обгрунтованість наявності таких ризиків та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м"яких запобіжних заходів.

Наявність вищевказаних ризиків встановлена також постановами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2007 року, згідно яких при обранні запобіжних заходів відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 судом було враховано тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , їх вік, те, що вони є не одруженими, їх матеріальний стан, те, що осіб, які б перебували на їх утриманні немає, стан їх здоров`я, те, що вони не мають постійного місця роботи та проживання, у зв`язку з чим останні перебуваючи на волі можуть ухилитися від слідства або суду та перешкодити встановленню істини в кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, а саме за п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 289, тяжкістю покарання, яке їм загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за один із злочинів, що її інкримінується за п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, ступеня тяжкості інкримінованих підсудним злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано підсудним запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підсудних більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю смт. Верхній Рогачин Херсонської області, з неповною середньою освітою, не одруженому, тимчасово не працюючому, мешканцю АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 89 КК України не судимому, у вигляді тримання під вартою, до 17 листопада 2017 року включно .

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Луцьк, із середньою спеціальною освітою, не одруженому, тимчасово не працюючому, мешканцю АДРЕСА_2 , раніше судимому, у вигляді тримання під вартою, до 17 листопада 2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3