Справа №587/1302/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/390/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_12 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 10 березня 2017 року, яким

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця м. Суми,

раніше не судимого

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

ОСОБА_14 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця та мешканця м. Суми,

раніше не судимого

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженця та мешканця м. Суми,

раніше не судимого

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

уродженця та мешканця м. Суми,

Раніше судимого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання за правилами ст. 72 КК України призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Постановлено стягнути з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати з кожного по 616 грн. 12 коп.,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 засуджені за те, що 12 квітня 2016 року близько 01 години, діючи за попередньою змовою між собою, незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_16 автомобілем «Таврія» номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 24346,47 грн., що знаходився на стоянці автомобілів біля будинку АДРЕСА_1 , відкотивши його, оскільки не змогли завести, на відстань 1,5 км від стоянки.

В цей же день, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , повернувшись до автомобільної стоянки біля будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, за попередньою змовою між собою, незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_17 автомобілем ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 , перегнавши його до гаражу № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Вікторія» по вул. Щепкіна, 2 в м. Суми.

В поданій апеляційній скарзі перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_12 вказує, що суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність застосувавши принцип складання покарань при призначенні покарання ОСОБА_11 , а також безпідставно звільнив його від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки не в повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а відшкодування шкоди, визнання вини та щире каяття не свідчать про зниження суспільної небезпечності особи та не є підставами для одночасного застосування ст.ст. 69, 75 КК України. Тому просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_11 за ст. 289 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, а за сукупністю злочинів визначити, що покарання призначені за цим та попереднім вироком мають виконуватись окремо.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які прохали вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації їх дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються і апеляційним судом в порядку ст. 404 КПК України не перевіряються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд врахував характер та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, позитивну характеристику останнього, що він був раніше засуджений за вчинення необережного злочину, а також щире каяття та добровільне відшкодування спричиненої шкоди у якості обставин, що пом`якшують призначене покарання та дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, не можна прийняти до уваги.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, яким ОСОБА_11 був засуджений за вчинення попереднього злочину, був ухвалений 13 липня 2016 року, тобто після вчинення останнім викрадення автомобілів, за які його засуджено оскаржуваним вироком. Крім того, вказаним вироком ОСОБА_11 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто за вчинення необережного злочину, а тому наявність судимості у останнього на момент постановлення вироку, не свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Також з апеляційної скарги вбачається, що прокурор вказує на безпідставність звільнення від відбування покарання з випробуванням лише ОСОБА_11 , та вважає справедливим застосування такого звільнення щодо інших обвинувачених у кримінальному провадженні. З матеріалів кримінального провадження та показань обвинувачених вбачається, що ОСОБА_11 не був підбурювачем до вчинення злочинів та не виконував будь-якої ключової ролі при вчиненні злочинів, а тому не можна погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що відсутність претензій з боку потерпілих, визнання вини та щире каяття не свідчать про зниження суспільної небезпечності особи ОСОБА_11 , та є недостатніми підставами для одночасного застосування лише до нього ст.ст. 69, 75 КК України.

Призначене судом ОСОБА_11 покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням, на думку колегії суддів, є достатнім для виправлення обвинуваченого, перевиховання та попередження вчиненню ним нових злочинів.

В той же час, згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, у тих випадках, коли особа, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням та з іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона також засуджується до покарання, не допускається застосування принципів поглинання, часткового та повного складання призначених покарань. За таких умов кожен вирок виконується окремо.

Вирішуючи питання визначення засудженому остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд першої інстанції указані роз`яснення залишив поза увагою.

В результаті перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що вироком від 13 липня 2016 року ОСОБА_11 засуджено за вчинення 18 лютого 2016 року злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, і постановлено звільнити його від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Передбачений ст. 289 ч. 2 КК України злочин, за вчинення якого він засуджений вироком від 10 березня 2017 року, ОСОБА_11 вчинив 12 квітня 2016 року, тобто до засудження його за попереднім вироком.

Наведені обставини суд не врахував при призначенні ОСОБА_11 покарання, допустивши неправильне застосування положень ст. 70 ч.4 КК України, оскільки указані судові рішення щодо ОСОБА_11 підлягали самостійному виконанню.

З огляду на викладені обставини, та приймаючи до уваги відсутність підстав для призначення ОСОБА_11 більш суворого покарання, колегія суддів вважає, що в цій частині постановлений відносно ОСОБА_11 вирок слід змінити та виключити з нього вказівку про визначення остаточного покарання засудженому на підставі ст. 70 ч.4 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування вироку по справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 10 березня 2017 року щодо ОСОБА_11 змінити:

виключити з вироку вказівку про визначення ОСОБА_11 остаточного покарання шляхом часткового складання призначених покарань на підставі ст. 70 ч. 4 КК України і вважати ОСОБА_11 засудженим за ст. 289 ч. 2 КК України застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_11 покласти обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України цей вирок і вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року щодо ОСОБА_11 виконувати самостійно.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5