АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/446/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №635/5318/17-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_8 ,
представника установи
виконання покарань - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_10 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_8 про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою засудженому ОСОБА_8 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання на не відбутий строк за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2013 р., яким він засуджений за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 не погоджено із спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області, а в клопотанні засудженого, в порушення ст. 81, ст. 107 КК України, не вказано чи довів ОСОБА_8 своє виправлення, не наведені докази даної обставини. Крім цього, районний суд взяв до уваги, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, у Хролівському ВЦ № 140 відбуває покарання незначний час з 19.10.2016 року, що є недостатнім для надання йому позитивної характеристики та дійшов висновку, що умовно-дострокове звільнення від покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину та даним про особу засудженого.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Мотивуючи скаргу зазначив, що за час відбування покарання він 10 разів заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Просить врахувати його щире каяття у вчиненні злочину, відшкодування судових витрат, вчинення ним незакінченого злочину. Звертає увагу, що за час відбування покарання в Хролівському ВЦ він 8 разів отримував дозвіл на короткочасний виїзд за межі установи, на час розгляду клопотання відбув ? строку покарання, в установах виконання покарань працював, позитивно характеризується, дотримувався умов відбування покарання, сприяв поліпшенню умов та благоустрою установ, в яких відбував покарання. Зазначив, що у разі умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, буде працевлаштований згідно з гарантійним листом.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; засудженого, захисника та представника Хролівського виправного центру, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Вивченням матеріалів провадження встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2013 р. ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що йому належить.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.02.2016 року ОСОБА_8 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.03.2010 р. по 15.10.2013 р. з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі згідно з ч. 5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.09.2016 р. задоволено подання Харківського СІЗО, засудженому ОСОБА_8 замінена невідбута чатина покарання у виді 4 років 10 міс. 20 дн. позбавлення волі на обмеження волі, зараховано час попереднього ув`язнення з 23.09.2016 р., а також час слідування під вартою до виправного центру.
Під час відбування покарання у виді позбавлення волі в Холодногірській виправній колонії № 18 ОСОБА_8 за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався 5 разів, а саме 28.02.2014 р., 22.10.2014 р., 22.01.2015 р., 26.01.2016 р., 21.07.2016 р.; під час відбування покарання у виді обмеження волі в Хролівському виправному центрі засуджений за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався 7 разів: 06.01.2017 р., 31.03.2017 р., 04.05.2017 р., 29.06.2017 р., 01.08.2017 р., 24.10.2017 р. та 26.12.2017 р.
13.07.2011 року під час перебування в Харківському СІЗО мав стягнення, яке на даний час погашено.
Згідно з характеристиками, затвердженими начальником Хролівського виправного центру № 140, від 20.09.2017 р. та від 04.01.2018 р. ОСОБА_8 за час відбування покарання в Холодногірській ВК № 18 з 29.03.2012 р. стягнень не мав, вимог режиму не порушував, характеризувався позитивно. Після прибуття 19.10.2016 р. до Хролівського ВЦ ОСОБА_8 був працевлаштований, до виконання поставлених завдань ставиться добре, виконує їх своєчасно та в повному обсязі. За час відбування покарання порушень режиму не допускає, дотримується правил поведінки та розпорядку установи, з працівниками адміністрації ввічливий та тактовний. Також, засуджений приймає активну участь в проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах, підтримує доброзичливі стосунки з родичами, після звільнення має бажання працевлаштуватися та вести законослухняний спосіб життя. У вказаній характеристиці міститься висновок про можливість застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у зв`язку з тим, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення
Відповідно до психологічної характеристики, затвердженої начальником Хролівського виправного центру № 140, від 20.09.2017 р. ОСОБА_8 має спокійний та врівноважений характер, після звільнення бажає працевлаштуватися та не повертатися до протиправних діянь.
Із заяви засудженого від 28.08.2017 р. (а.с. 32) слідує, що він має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 , разом із батьками та сестрою, які проживають за вказаною адресою відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с. 34).
Також, матеріали справи містять гарантійний лист ПП «Будар-Агро», яким підприємство бере на себе зобов`язання працевлаштувати ОСОБА_8 після його звільнення з місць відбування покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, та своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом п.3 ч.3ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Злочини, передбачені ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення який засуджений ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких.
Станом на 09.01.2018 року та з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.02.2016 року, якою ОСОБА_8 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.03.2010 р. по 15.10.2013 р. за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, засуджений відбув більше ? строку призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2013 р.
При апеляційному розгляді справи, судом встановлено, що засуджений характеризується позитивно, до праці ставиться добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що неодноразово заохочувався. Мав 1 стягнення, яке погашено в установленому законом порядку, залучався до робіт із благоустрою установи, вину у скоєному визнав.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При розгляді справи в суді першої інстанції були недостатньо вивчені та враховані дані про особу засудженого, його ставлення до праці, наявність заохочень, фактичну відсутність стягнень та всупереч положенням ст. 81 КК України, роз`ясненням, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», прийнято рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_8 від відбуття покарання.
Посилання районного суду в оскаржуваній ухвалі на відсутність підстав для задоволення клопотання у зв`язку з неузгодженням питання щодо умовно-дострокового звільнення зі спостережною комісією при Харківській РДА не ґрунтується на законі.
Так, згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку (в тому числі й щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання) вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Таким чином, відповідно до діючого кримінального процесуального закону, засуджений має право на самостійне звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, попереднє узгодження вказаного питання із спостережною комісією не є обов`язковим.
Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, апеляційний суд вважає за необхідне звільнити засудженого умовно-достроково від відбування покарання.
У зв`язку з вищенаведеним, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а по справі апеляційним судом постановлюється нова ухвала.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року про відмову застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_10 задовольнити.
Умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2013 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 лютого 2016 року, на невідбутий строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 8 (вісім) днів.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: