Ухвала
Іменем України
25 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 455/207/17

провадження № 51-1813ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 4 та ч. 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Так, захисник у касаційній скарзі захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно з ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Статтею 50 КПК встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Усупереч вимог вказаної норми, захисник не додає договору, який підтверджує його повноваження на участь у провадженні у суді касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
Також, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не долучено належним чином завірених копій оскаржуваних судових рішень.
Наявність зазначених недоліків унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисником має бути підтверджено, що ним не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3