справа №619/5158/13-к
провадження №1-кп/619/553/17
УХВАЛА
іменем України
28 грудня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4
представника потерпілогоОСОБА_5
обвинуваченогоОСОБА_6
захисникаОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001325 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.124 КК України, -

встановив
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, щовін у ніч на 03 липня 2013 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, поблизу залізничної станції, зустрівся із малознайомим ОСОБА_4 , після чого запропонував останньому разом із ним направитися у його будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , з метою подальшого розпиття алкогольних напоїв, на що останній погодився. По приходу за вищевказаною адресою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 почали разом вживати горілку, в ході чого між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 взявши у свою праву руку дерев`яну обробну дошку, спробував вдарити нею по голові ОСОБА_6 , однак останній закрив свою голову правою рукою від удару, в результаті чого ОСОБА_4 наніс удар по правій руці ОСОБА_6 , чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження згідно до висновку судово-медичної експертизи №162/13/Д від 05.09.2013. Після чого ОСОБА_6 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перевищуючи межі необхідної оборони, маючи намір на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, які явно не відповідали небезпечності посягання на його здоров`я з боку дій ОСОБА_8 , в ході боротьби між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 останній наніс ОСОБА_10 декілька ударів «шпателем» по голові та по тулубу, чим спричинив ОСОБА_11 згідно до висновку судово-медичної експертизи №216 ОКБ/13 від 14 серпня 2013 року тяжкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засідання потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та невідповідність обвинувачення фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження.

Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про закриття кримінального провадження суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.
Так як, глава 27. Підготовче провадження КПК України відноситься до розділу IV КПК України, то відповідно до цих вимог проведення підготовчого судового засідання є обов`язковим.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.124 КК України, передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Згідно ч.2 ст.12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України кваліфіковано як невеликої тяжкості, з дня вчинення якого минуло понад три роки, та обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Дотримання умови, передбаченої п.2 ч.1 ст.49 КК України, тобто трирічного строку з дня вчинення злочину, є безумовною і обов`язковою підставою звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.124 КК України.

У зв`язку з цим, суд не враховує заперечення потерпілого щодо безпідставності клопотання обвинуваченого.

Відповідно ч.4 ст.286 КПК України суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмови у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Потерпілим ОСОБА_4 був поданий цивільний позов.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні встановлений ст.129 КПК України.
Частиною 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.

При цьому, нормами КПК України не передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження у справі.
Пленум Верховного Суду України у п.7 своє постанови №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснив судам, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, поданий потерпілим цивільний позов суд залишає без розгляду.

При цьому суд роз`яснює потерпілій норми ч.7 ст.128 КПК України, відповідно до яких особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 314 ч.3 п.2, 392 КПК України, суд -

постановив
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.124 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001325 від 03.07.2013 року, закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 його право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1