УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
слідчого - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Архангельська Слобода Каховського району Херсонської області, громадянина України, українця, зі слів з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.147 КК України, -
встановив:
31.12.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником відділу прокуратури Харківської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_6 , 30.12.2017 знаходячись у місті Харкові та маючи злочинний намір на захоплення заручників з метою спонукання державних установ правоохоронних органів України до вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручників, при невстановлених обставинах придбав предмети схожі на пістолет та ніж, та виготовив при невстановлених обставинах предмет, зовні схожий на вибуховий пристрій, якій розмістив на своєму тілі.
30.12.2017 біля 15.00 годин ОСОБА_6 зайшов у відділення № 13 Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта», розташованого по вул. Шевченка, 165 у місті Харкові, де в той час знаходились співробітники поштового відділення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також відвідувачі поштового відділення: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та неповнолітні діти ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Знаходячись у приміщенні поштового відділення, ОСОБА_6 зачинив вхідні двері у поштове відділення з середини навісним замком який він приніс з собою, тим самим заблокував приміщення поштового відділення та осіб які в ньому знаходились. Потім одягнув на обличчя маску з прорізом до очей, тримаючи в руках предмети зовні схожі на пістолет та ніж, наказав присутнім особам відійти в дальній кут приміщення та залишатися там, а також продемонстрував присутнім особам закріплений на його тілі предмет зовні схожий на саморобний вибуховий пристрій, та повідомив присутнім особам що це захоплення заручників, та вимагав від потерпілих підкоритися його вимогам та залишатися в приміщенні, у разі вчинення опору він приведе в дію вибуховій пристрій та всі присутні загинуть.
Потерпілі особи заручники вимушені були підкоритися злочинним вимогам ОСОБА_6 , оскільки вони сприйняли його погрози як реальні, які могли спричинити загрозу їх життю, здоров`ю та їх воля до опору була подавлена, та вони не мали можливості самостійно залишити заблоковане приміщення.
Надалі ОСОБА_6 , виконуючи свій злочинний намір за допомогою мобільних телефонів потерпілих, почав висувати вимоги до державних установ - правоохоронних органів України щодо звільнення з-під варти особи, ім`я якої не називав, погрожуючи у разі не виконання його вимоги привести в дію вибуховий пристрій та знищити себе та заручників.
У подальшому, 30.12.2017 біля 20.17 протиправні дії ОСОБА_6 були припинені заручниками спільно з працівниками правоохоронних органів, та заручники були звільнені.
Прокурори та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не визнав себе винуватим у пред`явленій підозрі, посилаюсь на відсутність наміру на захоплення заручників з погрозою знищення цих людей. При цьому пояснив, що зазначеними діями хотів заявити про себе суспільству за необґрунтовану пред`явлену підозру в іншому кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
30.12.2017 о 20.17 годин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
31.12.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.147 КК України, тобто захоплення та тримання осіб, як заручників з метою спонукання державних установ правоохоронних органів до вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручників, вчинені щодо неповнолітнього та поєднані з погрозою знищення людей.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.147 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-заявами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 ;
-показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 ;
-протоколом огляді місця події від 30.12.2017;
-протоколом огляду предметів від 30.12.2017;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ;
-протоколом про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем доступ до яких не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем;
-речовими доказами, долученими до кримінального провадження;
-протоколами обшуків під час яких виявлені та вилучені речові докази.
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти волі, честі та гідності особи, а також той факт, що ОСОБА_6 ніде не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілих, свідків кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:
Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 147 КК України, тобто захоплення та тримання осіб, як заручників з метою спонукання державних установ правоохоронних органів до вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручників, вчинені щодо неповнолітнього та поєднані з погрозою знищення людей.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на 60 днів до 27 лютого 2018 року, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 27 лютого 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1