УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/7350/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , -
Цим вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та виправдано його за відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення. Вирішено віднести процесуальні витрати на суму 1407,36 грн. на рахунок держави, а речовий доказ - автомобіль I-VAN н.з. НОМЕР_1 вирішено повернути власнику.
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 05 травня 2016 року о 16 год. 15 хв. по вул. Шевченка у м. Житомирі він керував технічно - справним автомобілем I-VAN А07А-331 реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснював рух по ділянці проїзної частини в напрямку вул. Східної, де перед перехрестям вказаних вулиць здійснив повну зупинку та з метою проїзду перехрестя вказаних вулиць, порушуючи вимоги п. п. 2.3. (б), 10.1., 12.3., 16.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну; не зупинив транспортний засіб перед світлофором так, щоб бачити його сигнал та створив перешкоду для руху пішоходів; перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та відновив рух керованого останнім транспортного засобу; при виникненні небезпеки для руху, яку об`єктивно був здатний виявити, не вжив заходів для зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, - внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину вул. Шевченка на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тяжкі небезпечні для життя тілесні ушкодження, що входять до комплексу поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, що супроводжувалися розвитком травматичного шоку та утворились від дії тупого предмета незадовго до моменту смерті, що перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на 3 роки на підставі ст. ст.75, 76 КК України з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи технічного стану транспортного засобу та судової експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 1407,36 грн. та повернути власнику транспортний засіб "І-VAN" № НОМЕР_1 .
Посилається на допущення місцевим судом істотних порушень кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильну оцінку доказів. Зокрема, твердить про неврахування судом доказів, що містяться у протоколі огляду місця ДТП від 05.05.2016 року та схемі до нього, висновку судово-медичної експертизи №1230 від 15.07.2016 року, висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи №39 від 06.04.2017, висновку судово-автотехнічної експертизи №3/472 від 24.06.2016, протоколі огляду предметів від 07.05.2016 року, довідці КП «Електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» №203 від 16.05.2016, висновку експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №3/611 від 26.07.2016, протоколі проведення слідчого експерименту від 30.05.2017 за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та схемі до цього протоколу, у відеозаписі з відео реєстратора транспортного засобу "І-VAN" № НОМЕР_1 . Вказує також на необґрунтоване визнання недопустимими доказами фактичних даних, що містяться у протоколах слідчих експериментів від 24.05.2016 року за участю неповнолітніх свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення захисників та обвинуваченого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до положень ст. ст. 7, 9, 22, 23 КПК України, під час здійснення кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог цього Кодексу, зокрема, щодо засад кримінального провадження, до яких відносяться законність та безпосередність дослідження судом доказів. Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд зобов`язаний безпосередньо дослідити докази. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були безпосередньо досліджені судом, крім випадків, передбачених КПК України.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, суд зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.
Згідно положень ст. ст. 317, 358 КПК України, під час судового розгляду документи та інші матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, надаються суду під час судового провадження його учасниками, долучаються судом до обвинувального акту та оголошуються, після чого вони стають матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).
З матеріалів справи (з врахуванням даних журналів судових засідань та офіційного звукозапису повної фіксації процесу технічними засобами) видно, що під час судового розгляду даної справи місцевим судом були істотно порушені вищевказані вимоги КПК України.
Так, під час судового розгляду за клопотаннями та згодою сторін до обвинувального акту судом були долучені документи та інші матеріали: протокол огляду місця ДТП зі схемою від 5 травня 2016 року, протокол надання підозрюваному ОСОБА_6 доступу до матеріалів досудового розслідування від 30 серпня 2016 року, копія постанови про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні від 5 травня 2016 року, характеристика обвинуваченого з місця роботи, копії свідоцтва про народження дитини та пенсійного посвідчення обвинуваченого, копія ухвали апеляційного суду Житомирської області від 10 жовтня 2016 року в іншій справі, клопотання про призначення експертиз та надання тимчасового доступу до речей та документів, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи від 06.04.2017, клопотання про надання органу досудового розслідування доручення на проведення слідчого експерименту, обвинувальна промова прокурора (а. с. 60-65, 75, 80, 81, 82, 83, 103-106, 113-116, 117-119, 120-123, 133-157, 144-147, 151-153, 178-186 т. 1).
Такі порушення перешкодили суду першої інстанції дати належну оцінку всім доказам у даній справі та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Оскільки під час судового розгляду стороною захисту неодноразово заявлялися клопотання про визнання недопустимими всіх доказів, поданих суду стороною обвинувачення, судом першої інстанції помилково не дано у вироку належної оцінки всім доказам з точки зору їх допустимості та достовірності. Крім того, у мотивувальній частині вироку не дано оцінки доказам сторони обвинувачення про порушення обвинуваченим вимог п.п. 2.3(б) та 10.1 ПДР України.
Тому вирок місцевого суду у даній справі не можна визнати законним та обґрунтованим, та з огляду на вищевказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону цей вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вищевказані істотні порушення закону шляхом повернення прокурору матеріалів кримінального провадження в 1-му томі та подальшого долучення до обвинувального акту за клопотаннями сторін окремих документів та матеріалів, а також безпосереднього дослідження їх судом шляхом оголошення. Після проведення повторного судового розгляду в розумний строк з дотриманням вимог КПК України, місцевому суду необхідно постановити законний, обґрунтований та вмотивований вирок у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 15 серпня 2017 року у кримінальному провадженні № 0003055 за ч. 2 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: