У Х В А Л А
Справа № 172/127/18
Провадження № 1-кс/172/13/18
В С Т А Н О В И В:
Слідчий вказує, що в ніч на 05.01.2018 року невідомі особи шляхом підбору гвинтового ключа, проникли до приміщення господарської будівлі (сараю) території домоволодіння ОСОБА_3 , розташованого по АДРЕСА_1 , звідки незаконно заволоділи мопедом ОСОБА_4 марки «Honda» рама № НОМЕР_1 , чорного кольору, об`ємом двигуна 49 см., чим спричинили останньому майнової шкоди.
Встановити по гарячих слідах осіб, які скоїли дане правопорушення чи сприяли йому - не представилось можливим.
Згідно інформування від т.в.о. СКП Васильківкого ВП СВП підполковника поліції ОСОБА_5 було проведено радіо-технічне обстеження (радіорозвідка) місця вчинення кримінального правопорушення та встановлені технічні показники базових станцій операторів мобільного зв`язку.
Враховуючи вищевикладене, те що здобутих на даний момент доказів недостатньо для встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які скоїли дане правопорушення, оскільки судячи з обставин скоєного правопорушення, злочинці обізнані про методи та форми роботи правоохоронних органів, а відомості про злочин неможливо отримати в інший спосіб, окрім як методом встановлення радіоелектронних засобів, що діяли на місціскоєння злочину по АДРЕСА_1 , що можливо тільки шляхом отримання тимчасового доступу до інформації, якою володіють оператори « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання не обґрунтоване та таким, що не підлягає задоволенню.
Згідно положень ст.163 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів надається стороні кримінального провадження, якщо вона доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Вимоги до змісту клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів перелічені в ч. 2 ст.160 КПК України.
Всупереч зазначеним вимогам в клопотанні слідчого не зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, як вимагає п.2 ч. 2 ст.160 КПК, а лише наведений короткий виклад обставин кримінального правопорушення, як не зазначено в порушення вимог чп.6 ч.2 ст.160 цього Кодексу можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю в розумінні ст.162 КПК України.
Пунктом 2 ч. 3 ст.132 КПК України передбачено, що не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ст.7 КПК України серед головних засад кримінального провадження міститься і така засада, як невтручання у приватне життя.
Зазначаючи в клопотанні про необхідність отримати інформацію, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку, та яка зафіксована базовими станціями в період з 00.00. год. 03.01.2018 року по 00. год. 06.01.2018 року, слідчий в клопотанні не конкретизував чому саме за цей проміжок часу йому необхідна інформація, не зазначив, на підставі якої процесуальної дії йому стали відомі відомості про вчинення злочину саме в цей період часу, а до клопотання не додав будь-якого доказу вчинення такої процесуальної дії.
Вказуючи на конкретні номери базових станцій, слідчий на підтвердження джерела, з якого ним отримані відомості про зазначену базову станцію, додав до клопотання лист інформування, згідно якого, шляхом проведення радіотехнічної розвідки встановлено наявність зазначених базових станцій за адресою за якою вчинено злочин.
Незважаючи на відсутність в діючому кримінальному процесуальному законодавстві такої слідчої (розшукової) дії, як радіотехнічна розвідка, слідчий в клопотанні, не обґрунтував з якого джерела та на підставі якої слідчої дії йому стали відомі зазначені відомості про вказані базові станції.
Вирішуючи подане слідчим клопотання, суд враховує, що подано клопотання про надання тимчасового доступу до інформації, що містить охоронювану законом таємницю щодо всіх абонентів, які перебували у місці вчинення злочину у відповідний час, що передбачає втручання у права та свободи невизначеного кола осіб та може порушити завдання кримінального провадження про захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Крім того, при погодженні клопотання з прокурором та поданні до суду, слідчий навідь не підписав своє клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам КПК України, і в клопотанні відсутні обґрунтування підстав з яких слід надати слідчому дозвіл на тимчасовий доступ і вилучення інформації, а тому, у задоволенні клопотання слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю обставин, визначених кримінальним процесуальним законом.
Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст. ст. 110, 159-166, 309, 369 372 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1