Провадження № 1-в/592/446/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника виправної колонії ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, не одруженого, засудженого: 21.12.2015 р. вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі
про умовно-дострокове звільнення від покарання,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від покарання.

У судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали. Засуджений суду пояснив, що має ряд захворювань через які працювати у колонії важко. Так, працював 2 тижні на виробництві по деревообробці, але його "водило" і від роботи його відсторонили, на легку працю не перевели, працював по пошиву мокасин для Італії. Навчався на електрогазозварювальника, за що директор учбового центру вносив подання на нагородження його подякою. Участь у програмах виховного впливу не приймає, оскільки про такі йому не відомо, до церкви не ходить бо атеїст. Просив звільнити умовно-достроково, оскільки відбув більше 2/3 призначеного строку, порушень не має, хворіє на тяжкі захворювання.

У судовому засіданні представник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» проти задоволення клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від покарання заперечував. Зазначив, що засуджений з 2016 р. перебуває у колонії зарекомендував себе посередньо, не працює, оскільки не виявляє бажання, навчаючись у школі при колонії за власної ініціативи заняття не відвідував. Рішенням комісії установи у направленні подання до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання відмовлено.

У судовому засіданні прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що засуджений під час відбування покарання характеризується посередньо, порушень режиму не мав, але не мав і заохочень, не проявляв ініціативу брати участь у благоустрою місць відбування покарання. Застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого є передчасним.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, представника виправної колонії та думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 21.12.2015 р. вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 10.05.2016 р., кінець строку 10.05.2018 р.

З 13.07.2016 р. засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» за вчинення умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Станом на 14.11.2017 р. ОСОБА_3 відбув більш ніж 2/3 частини призначеного строку покарання, не відбута частина покарання становить 05 місяців 26 днів (а.с. 48).

Умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, засуджених за вчинення умисного тяжкого злочину, якщо вони відбули не менше двох третин строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення (ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Пункт 17 вказаної постанови містить роз`яснення, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 має ряд захворювань йому призначено антиретровірусну терапію, щомісяця проходить консультацію лікаря інфекціоніста (а.с. 17 26).

За час перебування у ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_3 порушень режиму тримання не мав, заохочень не мав.

Відповідно до характеристик на засудженого наявних в матеріалах особової справи від 24.01.2017 р., 19.05.2017 р. та 12.09.2017 р. ОСОБА_3 характеризується посередньо, не працевлаштований у зв`язку з небажанням працювати, участь у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає, участь у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Засуджений не довів свого виправлення.

Згідно характеристики, наданої суду ОСОБА_3 характеризується посередньо, залучався до праці на промисловій зоні, але не зарекомендував себе належним чином, до своїх обов`язків відноситься байдуже. Участь у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає, участь у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Засуджений не довів свого виправлення (а.с. 36 37).

У лютому березні 2017 р. ОСОБА_3 залучався до праці, що підтверджується табелем обліку робочого часу, робочим нарядом, розрахунково платіжними відомостями (а.с. 44 47).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка помічник начальника установи (з питань залучення засуджених до праці і трудової адаптації) ОСОБА_8 суду пояснив, що у лютому березні 2017 р. згідно укладеного договору з ФОП ОСОБА_9 , ОСОБА_3 залучався до праці по прошиву заготовки для взуття. Робота сидяча нескладна, одні засуджені шиють 17 - 19 пар у день, ОСОБА_3 шив 9, 24 пари на місяць. Може охарактеризувати його посередньо, він йому робив зауваження щодо залишення робочого місця. У листопаді 2017 р. знов почався сезон прошиву заготовок, засуджений ініціативу продовжити роботу не проявляв, а він його особисто не запрошував, оскільки йому потрібно виконувати певний обсяг робіт за зміну якісно. Коли погано себе почував засуджений не виходив на роботу, проте довідку лікаря про звільнення від праці не надавав.

Доводи сторони захисту, що засудженого не можуть забезпечити роботою, яку останній може виконувати за станом здоров`я не знайшли свого підтвердження, оскільки як матеріали особової справи на засудженого, медична довідка установи та надані стороною захисту медичні довідки не містять доказів того, що за станом здоров`я ОСОБА_3 не може бути залучений до праці, потребує саме легкої праці.

Не встановлено обставин, які б свідчили, що за відсутності роботи на виробництві, зокрема яка б влаштовувала засудженого за станом здоров`я, останній проявляв ініціативу у залученні до робіт з благоустрою колонії та наявності відповідного бажання.

Суд також враховує, що 30.08.2017 р. директор СНЦ № 116 звертався до начальника виправної колонії з проханням відзначити за сумлінне навчання та участь у виробничому навчанні і нагородити подякою слухача групи № 2 за професією «Електрогазозварник» ОСОБА_3 (а.с. 27).

Проте надане право керівник виправної колонії не реалізував, заохочення до засудженого не застосовано.

Відповідно до Протоколу № 29 від 12.09.2017 р. засідання комісії установи по розгляду матеріалів на засуджених про умовно-дострокове звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, зміни умов тримання шляхом переведення до колонії іншого рівня безпеки та в межах колонії, ОСОБА_3 відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення. Зазначено, що засуджений характеризується посередньо, в особистості залишаються деякі ознаки суспільної небезпеки, потребує подальшої виховної роботи. Засуджений не довів своє виправлення, тому застосування ст. 81 КК України є передчасним (а.с. 50 - 53).

Таким чином судом встановлено, що незважаючи на відсутність стягнень, засуджений характеризується посередньо, не працює, не бере участь у суспільно корисній праці відділення, у суспільно-виховній роботі. Відсутність стягнень не свідчить про сумлінну поведінку засудженого, а наявність у засудженого захворювань не є безумовною підставою для звільнення від праці.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання є пільгою для засуджених, яка застосовується до засуджених, які одночасно і своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

Встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти висновку, як передбачено ст. 81 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, п. 2 ч.1 ст. 537, ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1