Справа № 642/6394/17
Провадження № 1-кп/642/179/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0003040 від 07.12.2017 року та за № 0002818 від 18.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопокровка, Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацюючого, з середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25.07.1964 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;

2) 27.09.1967 р. Чугуївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

3) 19.04.1968 р. Комінтернівським районним судом м. за ч.1 ст.183, ст.43, ст.17 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

4) 16.08.1971 р. Чугуївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.82, ч.1 189, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до З років 6 місяців позбавлення волі;

5) 22.07.1976 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.141, ст.191, ст.42 КК України (а редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі;

6) 08.09.1981 Ленінським районним судом м. за ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та забороною відвідувати відповідні міста;

7) 22.05.1995 р. Чугуївським районним судом Харківської області за ст.17, ч.3 ст.81, ст.86-1, ч.1 ст.89, ч.4 ст.140 КК, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 10 років позбавлення волі;

8) 20.05.2002 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі;

9) 11.06.2003 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.263,ч.1 ст.194, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

10) 21.11.2006 р. Чугуївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.304, ст.305, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

11) 27.03.2007р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

12) 11.03. р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на 6 місяців;

13) 23.09.2010 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі;

14) 26.11.2012 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі;

15) 17.04.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.263, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до 3 років позбавлення волі;

16) 03.03.2016 Чугуївським районним судом Харківської області за ч.1 ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

У скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, суд -

встановив:

06 грудня 2017 року приблизно о 18 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , перебував у загальній залі вокзалу ст. Харків-Пасажирський за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний 1, де побачив рюкзак чорного кольору, коло якого нікого не було. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стійкі, на якій знаходився рюкзак чорного кольору, та, діючи повторно, таємно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 а саме: рюкзак чорного кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, всередині якого знаходилось наступне майно, косметичка блакитного кольору, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, пенал, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє; візитниця чорного кольору, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє; аптечка зеленого кольору, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє; шапка в`язана фіолетового кольору, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє; засоби жіночої гігієни «CafFree», які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, (паперовий фрагмент з надписом, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, грошові кошти в сумі 411 грн - купюрами номіналом 2 шт.- 200 грн, 1 шт.-10 грн. та 1 шт. - 1 грн., монети загальною кількістю 1 гривня 55 копійок, картка на проїзд у метрополітені, пластикова, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє.

Своїми навмисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 411 (чотириста одинадцять) гривень.

Крім того, 17 листопада 2017 року, приблизно о 22 годині 57 хвилин, ОСОБА_4 знаходився у Південному тунелі вокзалу станції «Харків- пасажирський», за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний, 1, де був зупинений працівниками поліції яким, в ході огляду, в присутності двох понятих, зі спортивної сумки, що знаходилась при ньому, добровільно надав до огляду та вилучення, предмет зовні схожий на обріз мисливської рушниці та один предмет зовні схожий на патрон до мисливської рушниці.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи №664 від 27.11.2017 наданий на дослідження предмет є нестандартною вогнепальною зброєю- обрізом одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР моделі «ИЖ-5», заводський номер НОМЕР_1 . Надана зброя виконана шляхом переробки стандартної (промислової) мисливської рушниці саморобним способом, що виразилося у вкороченні ствола до залишкової довжини 395 мм., і відділення приклада. Даний обріз мисливської рушниці придатний для виробництва пострілів мисливськими патронами 16 калібру. Наданий на дослідження патрон є боєприпасам-мисливським патроном 16 калібру до гладкоствольної зброї відповідного калібру. Патрон виготовлений промисловим способом. Наданий патрон придатний до стрільби.

Вищезазначену нестандартну вогнепальну зброю та патрон ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочини визнав повністю, щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про слухання справи без її участі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оскаржуються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Таким чином, своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Крім того, своїми навмисними, протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно засудженому призначити покарання у вигляді 3 (трьох) та 2 (двох) місяців років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1703 від 23.11.2017 в сумі 790,96 грн.

Речові докази по справі: чорний рюкзак сумку залишити потерпілій ОСОБА_5 , CD-R на якому записано два відеофайла залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, обріз виготовлений з одноствольної гладкоствольної мисливської ручниці 16 калібру виробництва СРСР моделі «ИЖ-5» заводський номер НОМЕР_1 , патрон 16 калібру, які зберігається в камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1