АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005960 від 09.06.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, було частково задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Києві, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 протягом двох місяців з часу фактичного затримання 23:15 години 13 листопада 2017 р. до 23:15 години 13 січня 2017 року.

Одночасно, на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено наступні обов`язки:
- прибувати до Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися з АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
- не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
- здати на зберігання до Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та загрозу можливого покарання, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши те, що органом досудового розслідування не наведено достатніх, які б свідчили про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках проведеного досудового розслідування строком на два місяці.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги прокурор наголошує на тому, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, однак слідчим суддею, на думку сторони обвинувачення, не враховано тяжкість вчинених злочинів, особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом залякування та здійснення психологічного тиску, що призведе до зміни показань вже допитаних осіб та відмови давати показання встановлених в ході досудового розслідування свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року та постановити нову ухвалу, якою визначити для ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 19:00 години по 08:00 години наступної доби, зазначивши в покладеному обов`язку, щодо здачі на зберігання до Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що вилученню не підлягає паспорт громадянина України.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі з доповненнями захисник вказує на те, що обраний домашній арешт цілодобово за адресою реєстрації створює незручності для родини ОСОБА_10 та позбавляє ОСОБА_7 можливості жити разом зі своєю родиною, виховувати та доглядати дітей.

Так, адвокат наголошує на тому, що 29.11.2017 року ним отримано акт КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», про підтвердження місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , що також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , в судовому засіданні в суді першої інстанції, яка підтвердила, що до обрання запобіжного заходу, ОСОБА_7 проживав разом з нею та їхніми двома малолітніми дітьми за вказаною адресою.

Крім того зазначає, що за станом здоров`я ОСОБА_7 необхідно проходити лікування, для чого потрібно періодично з`являтися до медичного закладу. Також лікування проходять і діти, яких необхідно відвозити до медичного закладу.

Також апелянт вказує про те, що ОСОБА_7 є батьком та головою сім?ї і має дбати про свою родину і забезпечувати її, а застосований цілодобовий домашній арешт позбавляє його цієї можливості.

Крім того, захисник звертає увагу колегії суддів на те, що на виконання судового рішення ОСОБА_7 здав паспорт для виїзду за кордон та на вимогу слідчого здав також паспорт громадянина України, що суперечить вимогам чинного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини, оскільки навіть при контролі працівниками поліції виконання ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, при слідуванні з місця проживання за викликом слідчого, судовому виклику, ОСОБА_7 повинен пред`явити документу, що посвідчує його особу, тобто паспорт громадянина України.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу з доповненням захисника ОСОБА_6 та просили її задовольнити в повному обсязі, а проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника вважає такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора та апеляційна скарга з доповненнями захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005960 від 09 червня 2016 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у закінченому замаху на придбання права на майно, шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, а також підробленні документу і використанні підроблених документів, а саме в тому, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою разом із невстановленою під час досудового розслідування особою, маючи умисел і мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про те, що земельні ділянки за кадастровими номерами: :06:004:0099, :06:004:0094, :06:004:0093, які розташовані на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 25.11.2012 року передані ним на підставі генеральної довіреності за номером 650, 651, 652, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_12 , в управління, користування, розпорядження ОСОБА_13 , та знаючи достовірно, що 20.11.2012 року, на підставі договорів купівлі-продажу посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_14 , право власності на вказані ділянки зареєстровано за ОСОБА_15 , вчинив дії направлені на заволодіння правом на чуже майно, шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

14.09.2017 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

06.10.2017 р. слідчий Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 ,звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, ховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає що застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

14.11.2017 р. ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено частково та до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 протягом двох місяців з часу фактичного затримання 23:15 години 13 листопада 2017 р. до 23:15 години 13 січня 2017 року, із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка слідчого, прокурора та захисників, допитані свідки, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що слідчим та прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, зокрема за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, особу підозрюваного, зокрема його сімейний стан, соціальні зв`язки, який має зареєстроване місце проживання в м. Києві, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , до останнього.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , на які посилається в апеляційній скарзі з доповненнями захисник, як на підставу для зміни запобіжного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі слідчого судді, з якими в повній мірі погоджується і колегія суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд частково задовольнив клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що як слідчий у клопотанні, так і прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності лише часткового задоволення клопотання слідчого.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, в їх сукупності, обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005960 від 09.06.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, якою було частково задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 протягом двох місяців з часу фактичного затримання 23:15 години 13 листопада 2017 р. до 23:15 години 13 січня 2017 року, із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 с і к