АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого, суддіОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , адвокатаОСОБА_7 ,
обвинуваченоїОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000146 від 10 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, не одружена, вихователька Вижницького дошкільного навчального закладу №1, раніше не судима,-
Головуючий у І інст. ОСОБА_8 ; Єдиний унікальний номер 713/796/16-к ; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; провадження у суді № 11-кп/794/403/17; категорія справи: ст. 125 ч.1 КК України.

засуджена за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовувався.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнана винною в тому, що 09 березня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись на сходовій площадці в приміщенні Вижницького дошкільного навчального закладу № 1 по вул. Й. Бурги, 12-А в м. Вижниця, Чернівецької області, після словесної суперечки штовхнула та нанесла три удари правим коліном в ліву ногу потерпілій ОСОБА_9 , в результаті чого їй було спричинено легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати і провадження у справі закрити за не встановлення достатніх доказів для доведення її винуватості у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України посилаючись на те, що суд першої інстанції в основу вироку поклав тільки покази потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , тоді як свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 є заінтересованими особами, оскільки у відношенні ОСОБА_13 за заявою обвинуваченої внесені відомості до ЄРДР про незаконне звільнення нею обвинуваченої з роботи, а свідок ОСОБА_15 є потерпілим у кримінальному провадженні по якому засуджена матір обвинуваченої ОСОБА_16 .
Також в апеляційній скарзі зазначено, що 16 грудня 2015 року, потерпіла ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні першої молодшої групи «Б» дитячої установи м. Вижниця, заподіяла обвинуваченій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, про що внесені відомості до ЄРДР за ст. 125 ч.1 КК України, тому потерпіла в знак помсти обмовляє ОСОБА_6 про спричинення нею їй тілесних ушкоджень 09 березня 2016 року.
Заслухавши суддю доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника, адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 , про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати та заслухавши обвинувачену ОСОБА_6 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_9 легкого тілесного ушкодження, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що 09.03.2016 року, в приміщенні актового залу Вижницького дошкільного навчального закладу № 1 відбулося засідання колективу закладу за участю працівників департаменту освіти, батьківського комітету та батьків дітей, які постраждали від неправомірних дій ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_16 . В ході зборів ОСОБА_6 її ображала, на зауваження представників департаменту освіти не реагувала, тому колектив прийняв рішення завершити збори.
Щоб уникнути конфлікту вона вийшла із актового залу однією з останніх, проте ОСОБА_6 її чекала на виході із залу, несподівано рукою штовхнула до стіни і притиснувши рукою нанесла три удари правим коліном по лівій нозі. Побиття відбулось миттєво, його свідком був ОСОБА_15 , який стояв на сходах нижче. Після побиття, з нижнього поверху піднялась ОСОБА_16 і забрала свою доньку.
Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що 09.03.2016 року, завідуюча Вижницьким дошкільним навчальним закладом № 1 ОСОБА_13 скликала збори колективу, на які він був запрошений як голова батьківського комітету. На зборах заслухали всі сторони, коли ОСОБА_9 давала пояснення, ОСОБА_6 почала її ображати. Після закінчення зборів всі вийшли із залу, спускаючись по сходах вниз, почув гуркіт і побачив, що ОСОБА_6 штовхнула ОСОБА_9 до стіни, внаслідок чого вона вдарилась головою, після чого нанесла ОСОБА_9 два удари правим коліном в ліву ногу. Побиття тривало не більше хвилини, після чого ОСОБА_16 забрала обвинувачену, а він пішов до кабінету завідуючої закладом ОСОБА_13 , де здійснювали перевірку документів представники обласного департаменту освіти.
Свідок ОСОБА_13 показала суду, що працює завідуючою Вижницького дошкільного навчального закладу № 1. Між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_6 з грудня 2015 року має місце конфлікт у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не хотіла щоб донька потерпілої була в її групі. ОСОБА_9 неодноразово зверталась до неї з скаргами на ОСОБА_6 , проте вона на зауваження не реагувала.
Для врегулювання конфлікту, вона 09.03.2016 року, на прохання працівників обласного департаменту освіти зібрала збори колективу, на які запросила також представників батьківського комітету. На зборах ОСОБА_6 ображала ОСОБА_9 , після їх закінчення вона, ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 пішли до неї в кабінет, а вихователі, ОСОБА_15 та ОСОБА_6 залишились в залі.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_17 показали суду, що працюють в Чернівецькому департаменті освіти і науки. 09.03.2017 року, на їх прохання завідуюча Вижницьким дошкільним навчальним закладом № 1 ОСОБА_13 зібрала колектив та батьківський комітет з приводу конфлікту між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 . На зборах виникла суперечка між потерпілою та обвинуваченою у зв`язку з поганим відношенням ОСОБА_6 до доньки ОСОБА_9 . Обвинувачена на зборах ображала ОСОБА_9 , тому щоб уникнути конфлікту вони разом із начальником відділу освіти ОСОБА_12 та завідуючою дошкільним навчальним закладом ОСОБА_13 пішли до неї в кабінет, а вихователі, батьки, ОСОБА_15 та ОСОБА_6 залишились в актовому залі.
Начальник відділу освіти, свідок ОСОБА_12 , підтвердив покази ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , а також пояснив, що після зборів, коли він, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 знаходились в кабінеті завідуючої закладом ОСОБА_13 , до кабінету без дозволу зайшли обвинувачена ОСОБА_6 та її мама ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_14 показала суду, що 09.03.2016 року, брала участь у зборах колективу Вижницького дошкільного навчального закладу № 1. На зборах обвинувачена ОСОБА_6 вимагала від потерпілої, щоб та забрала з її групи свою доньку, ображала ОСОБА_9 .
З протоколу слідчого експерименту (а.с. №№ 58-62) видно, що потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих, показала як обвинувачена 09.03.2016 року, приблизно о 14 год. 30 хв., в приміщенні Вижницького дошкільного навчального закладу № 1, своєю правою рукою схопила за її ліву руку та штовхнула до стіни, після чого правим коліном нанесла три удари по лівій нозі.
З протоколу слідчого експерименту (а.с. №№ 63-65) вбачається, що свідок ОСОБА_15 в присутності понятих показав, що 09.03.2016 року, знаходячись на сходовій площадці другого поверху бачив як ОСОБА_6 коліном правої ноги нанесла близько трьох ударів в ділянку лівої ноги потерпілої ОСОБА_9 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи (а.с. №№ 66-67), у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді синців в середній третині лівого плеча по зовнішній поверхні, в середній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, у верхній третині лівої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, які виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, відносяться до легких тілесних ушкоджень і ймовірно утворились за обставин зазначених у слідчих експериментах, за механізмом на який вказує потерпіла.
Аналіз наявних у кримінальному провадженні доказів та вироків Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2016 року щодо ОСОБА_6 , від 14.06.2016 року щодо ОСОБА_16 свідчить про те, що обвинувачена ОСОБА_6 , 09.03.2016 року, приблизно о 14 год. 30 хв., після закінчення зборів колективу Вижницького дошкільного навчального закладу № 1, в проміжку часу не більше хвилини, в присутності свідка ОСОБА_15 , завдала три удари коліном ноги по нозі потерпілої ОСОБА_9 після чого, коли свідок ОСОБА_15 зайшов в кабінет до завідуючої ОСОБА_13 , де крім неї там знаходились начальник відділу освіти ОСОБА_12 та працівники Чернівецького обласного департаменту освіти ОСОБА_10 і ОСОБА_17 , ОСОБА_16 разом із обвинуваченою ОСОБА_6 , зайшли без дозволу в кабінет завідуючої ОСОБА_13 і заподіяли потерпілому ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження, за які ОСОБА_16 засуджена вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.06.2016 року за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень.
В обох вироках зазначено, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 та ОСОБА_16 потерпілому ОСОБА_15 , були заподіяні в приміщенні Вижницького дошкільного навчального закладу № 1, приблизно о 14 год. 30 хв., 09.03.2016 року, в короткі проміжки часу, тому посилання захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що свідок ОСОБА_15 , 09.03.2016 року о 14 год. 30 хв., перебував біля приміщення кабінету завідуючої ОСОБА_13 , де йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_16 , тому не міг бачити факт заподіяння обвинуваченою потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень є перекрученням доказів, які несумісні з правилами адвокатської етики і спрямовані допомогти ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Як вбачається з вироку Вижницького районного суду від 14.06.2016 року (а. с. № 132) щодо ОСОБА_16 , свідок ОСОБА_15 простив ОСОБА_16 і відмовився від її звинувачення в заподіянні йому тілесних ушкоджень, тому посилання адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_15 є потерпілим від дій матері обвинуваченої, тому його покази не можуть братись до уваги, що свідчить про зловживання захисником своїми процесуальними правами, які суперечать ст. 47 КПК України.
Не коректними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження є і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що свідок ОСОБА_13 є зацікавленим свідком, оскільки 30.04.2016 року, були внесені відомості до ЄРДР про незаконне звільнення нею з роботи обвинуваченої ОСОБА_6 з посади вихователя.
Зокрема, у справі відсутні докази притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 за звільнення з посади вихователя ОСОБА_6 .
Згідно з ч.2 ст. 69 КПК України, не можуть бути експертами особи, які перебувають у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого.
За клопотанням обвинуваченої ОСОБА_16 та її захисника, адвоката ОСОБА_7 , апеляційний суд дослідив відеозапис наданий обвинуваченою, на якому містяться фотографії окремих осіб і відсутні докази, що експерт ОСОБА_18 знаходиться в службовій або іншій залежності від потерпілої ОСОБА_9 у зв`язку з чим підстав вважати, що наданий експертом висновок, щодо наявності у потерпілої легких тілесних ушкоджень, необ`єктивний немає.
Досліджені судом докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що обвинувачена ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не завдавала, і що потерпіла обмовляє її у вчиненні злочину з помсти.
Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, тому її дії правильно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України.
Що стосується міри покарання, то вона обрана ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу винної і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості, негативно характеризується.
Взявши до уваги ці обставини, суд призначив ОСОБА_6 найбільш м`яке покарання із передбачених санкцією ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу, тому колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення їй призначеного судом покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 , без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1

Судді:[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

Копія, згідно з оригіналом
Суддя
Апеляційного суду
Чернівецької області _________________ ОСОБА_1
14.11.2017 ОСОБА_19 (підпис)