Справа № 379/352/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2018 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
при участі
законного представника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей: ОСОБА_7 ,
представника уповноваженого підрозділу органу внутрішніх справ: ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження №0000030 стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салиха Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 1 курсу Таращанського державного економіко-правового коледжу, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

22.01.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Достовірно знаючи, що його односелець ОСОБА_9 зберігає на території свого господарства за адресою: АДРЕСА_2 вироби з металу, ОСОБА_6 вирішив вчинити таємне викрадення зазначених предметів з метою отримати за них грошові кошти.
Цього ж дня приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 прибув до господарства ОСОБА_9 за вказаною адресою та з неогородженої сторони через присадибну ділянку зайшовши на подвір`я, підійшов до будівлі сараю, біля якого зберігалися вироби з металу, що мали для власника значення металобрухту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, підійшов до дев`яти стальних труб та одного стального гальмівного барабану від автомобіля ГАЗ-53. Після цього ОСОБА_6 помістив дев`ять стальних труб та один стальний гальмівний барабан від автомобіля ГАЗ-53 до мішків, які приніс з собою, та, поклавши їх на клейонку, потягнув до лісопосадки, звідки згодом перевіз санчатами мішки з вмістом виробів з металу до свого господарства і поклав їх за будинком, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
23.01.2017 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 вказані вище вироби з металу збув до пункту прийому металобрухту ТОВ «Промтрейд ТПК», що по вул. Телешівська, 3 смт. Рокитне, Київської області.
Відповідно до висновку експерта № 12-4/594 від 20.03.2018, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість дев`яти стальних труб та одного стального гальмівного барабану від автомобіля ГАЗ-53, загальною вагою 112 кг, за цінами брухту чорних металів, станом на 22.01.2017, могла становити 652,96 (шістсот п`ятдесят дві гривні 96 коп.).
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 652,96 (шістсот п`ятдесят дві гривні 96 коп.).
Обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 22.01.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. він знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Були потрібні кошти на лікування дядьки. Знаючи, що його односелець ОСОБА_9 зберігає на території свого господарства в с. Салиха вироби з металу, він вирішив викрасти з метою отримати за них грошові кошти. Цього ж дня приблизно о 20 год. 30 хв. він прийшов до господарства ОСОБА_9 з неогородженої сторони зайшовши на подвір`я, підійшов до будівлі сараю, біля якого зберігалися вироби з металу. Він до металобрухту та поклав дев`ять стальних труб та один стальний гальмівний барабан від автомобіля ГАЗ-53 до мішків, які приніс з собою, та, поклавши їх на клейонку, потягнув до лісопосадки, звідки згодом перевіз санчатами мішки з вмістом виробів з металу до свого господарства і поклав їх за будинком. Наступного дня вказані вище вироби з металу він збув до пункту прийому металобрухту в смт. Рокитне, Київської області. Отримані гроші частково віддав матері, іншу частину витратив на власні потреби.
У скоєному щиро кається, просить суворо не карати, зобов`язується в подальшому не вчиняти подібних дій.
Законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що син доброзичливий, не ледачий, товариський, навчається посередньо, пропусків зайнять без поважних причин не має. Після виявлення даного правопорушення роз`яснила неприпустимість таких вчинків, син зробив висновки. Проживають в багатодітній сім`ї, крім цього сина ще четверо дітей, батько разом не проживає.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Претензії матеріального та морального характеру відсутні.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 до цього випадку не потрапляв в поле зору служби. Під час спілкування мати ОСОБА_5 виконує всі вказівки служби, претензії до них відсутні. Зауваження з приводу забезпечення неповнолітнього матеріально-побутовими умовами відсутні.
Представник уповноваженого підрозділу органу внутрішніх справ в судовому засіданні пояснила, що раніше ОСОБА_6 в поле зору не попадав, правопорушень раніше не вчиняв, компрометуючі матеріали відсутні. На сьогодні поставлений на облік, регулярно перевіряється по місцю проживання, з`являється для відмічання, прислухається до порад. Зауважень до ОСОБА_6 та його матері нема.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі законний представник та захисник, не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Захисник заявив клопотання про звільнення від покарання із застосуванням до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру у виді передачі обвинуваченого під нагляд матері строком на 1 рік.
Прокурор під час судових дебатів просила суд, у відповідності до положень ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання та застосувати до нього заходи виховного характеру в виді передачі неповнолітнього під нагляд матері, посилаючись на особу обвинуваченого, його щире розкаяння та те, що бездоганною поведінкою він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Претензій матеріального та морального характеру нема. Проти звільнення ОСОБА_6 від покарання за ст. 105 КК України не заперечує.
Представники служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу органу внутрішніх справ не заперечували проти задоволення заявленого клопотання та звільнення неповнолітньої обвинуваченої від покарання із застосуванням до нього примусових заходів.
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше не судимий, є студентом 1 курсу Таращанського державного економіко-правового коледжу, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, на момент скоєння злочину був неповнолітній, не одружений, має статус дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи.
Згідно довідки-характеристики ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю та братами і сестрами в одному будинку, сім`я складається з шести людей. Мати виховує дітей одна, являється матір`ю одиночкою на чотирьох дітей, отримує аліменти, сім`я стоїть на обліку в УСЗН м. Тараща як сім`я малозабезпечена, сільська рада компрометуючих даних проти ОСОБА_6 не має.
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_6 має місце для сну і відпочинку, забезпечений постільною білизною, одягом та взуттям по сезону, сім`я забезпечена продуктами харчування, ведеться домашнє господарство.
Згідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Обвинувачений готовий до змін, має конструктивні плани на майбутнє. Мріє продовжити навчання, влаштуватись на гарну роботу. Усвідомлює наслідки вчинення ним кримінального правопорушення, виправлення можливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. Висновок органу пробації: беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_10 , історію правопорушень, позитивні характеристики з місця проживання та навчання, враховуючи рівень ризику вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення без позбавлення волі на певний строк є цілком можливим. Застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено у неповнолітньому віці, обставини справи та дані, які характеризують особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, думку прокурора, яка просила звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, та думки інших учасників судового розгляду, які не заперечували проти думки прокурора, суд доходить висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вищезазначених даних про особу обвинуваченого, враховуючи позитивну характеристику його матері ОСОБА_5 , а також її відповідну заяву, вважає за доцільне застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді передачі під нагляд матері на один рік.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 98, 102, 105 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання, без визначення його виду і розміру, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 на один рік.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази: чотири круглі металеві труби діаметром 60 мм та довжиною 1,6 м, одну круглу металеву трубу діаметром 76мм та довжиною 800 мм, одну круглу металеву трубу діаметром 40 мм та довжиною 1,2 м, дві квадратні труби металеві 50*30мм та довжиною 1,2 м, одну круглу металеву трубу діаметром 100 мм та довжиною 1,1, один гальмівний барабан від автомобіля ГАЗ-53, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_9 , залишити ОСОБА_11 у.
Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні № 0000030 в розмірі 143,00 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1