В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2018 Справа №607/1181/17

Номер провадження 1-кп/607/120/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0004208 від 23 грудня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 23 грудня 2016 року близько 02 год., 00 хв., який перебував у громадському місці - неподалік магазину «Продукти», що на площі Привокзальній в м. Тернополі, виник злочинний умисел направлений на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 грудня 2016 року, близько 02 год., 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи у громадському місці, поряд із магазином «Продукти», що на площі Привокзальній в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, підійшовши до ОСОБА_5 , умисно та безпричинно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на поверхню землі, а саме на асфальтне покриття. Під час перебування ОСОБА_5 на асфальтному покритті в положенні лежачи, ОСОБА_3 в цей час наніс йому один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя. Від нанесеного удару ОСОБА_5 почав прикривати своє обличчя руками, а ОСОБА_3 продовжуючи злочинні дії почав наносити численні удари (близько десяти) ногами в різні ділянки обличчя ОСОБА_5 унаслідок чого спричинив останньому забій м`яких тканин чола зліва і лівої виличної ділянки та садна лівої лобово-скроневої ділянок голови, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_5 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що 23 грудня 2016 року приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи неподалік магазину «Продукти», що на площі Привокзальній в м. Тернополі, у нього виник конфлікт із ОСОБА_5 , в ході якого він застосував фізичну силу до останнього, шляхом нанесення двох ударів рукою в область обличчя та близько десяти ударів ногами в область обличчя. Просить його суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від його дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, стан його здоров`я, вік, майновий стан, обставини, які пом`якшують покарання визнання своєї вини, на його утриманні перебуває мати похилого віку. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення у виді штрафу. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Наявність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, його майнового стану, суд вважає за можливе призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, тобто застосувавши вимоги ст. 69 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за цією статтею, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі сто сімдесят сім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3009 (три тисячі дев`ять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1