Справа №127/889/18
Провадження №1-кс/127/353/18
06 лютого 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
В судовому засідання ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників розгляду скарги, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 .
В серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора з клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, мотивуючи клопотання тим, що кримінальним правопорушення, вчиненим суддею Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5 , йому завдано моральну шкоду, що виразилась у моральних стражданнях та переживаннях.
Постановою заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 18.01.2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.
Постанову прокурора мотивовано тим, що ОСОБА_3 у заяві про визнання його потерпілим не вказав суму коштів, у еквіваленті якої він оцінює свої страждання, а слідчий та прокурор позбавлені здійснити таку оцінку в зв`язку з відсутністю належного обґрунтування та вимог закон.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як вказано в ч. 2 ст. 55 КПК України права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобовязаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Пункт 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як-то рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до положення ст. 307 КПК України, слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію, а також скасувати рішення слідчого чи прокурора.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова прокурора скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя