Справа № 164/1160/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 17.04.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 240 КК, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Маневицького районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 17.04.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 240 КК, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання доказів по кримінальному провадженню недопустимими, в якому просив визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод здійснення прокурором, який підтримує державне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000085, процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу, зокрема, використання як доказу та початку дослідження результатів негласних слідчих (розшукових) дій, які проводились по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 21.04.2015 року, без ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора, а також визнати очевидно недопустимим доказом протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем), складений за період з 29.04.2015 року по 28.06.2015 року, з додатком DVD-R диску „ANV № 54/6-254 від 15.05.2015 року та припинення його подальшого дослідження в судовому засіданні, яке було розпочате судом.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні вимоги клопотання про визнання доказів по кримінальному провадженню недопустимими підтримали у повному обсязі з підстав, наведених в ньому, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог клопотання про визнання доказів по кримінальному провадженню недопустимими заперечив, вважає його необґрунтованим, оскільки дозвіл на проведення щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 негласної слідчої (розшукової) дії був отриманий у визначеному ст.ст. 246, 248, 263 КПК України порядку, всі матеріали про проведення негласної слідчої (розшукової) дії щодо вказаних обвинувачених були відкриті стороні захисту згідно ч. 11 ст. 290 КПК України, а тому в суду є всі визначені законом підстави допустити відомості, що містяться в матеріалах про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, як докази. З цих підстав, в задоволенні клопотання просив відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені клопотання про визнання доказів по кримінальному провадженню недопустимими слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 11-12 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 258 КПК України ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання.

Згідно ч. 1-2 ст. 263 КПК України зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В ухвалі слідчого судді про дозвіл на втручання у приватне спілкування в цьому випадку додатково повинні бути зазначені ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікально ідентифікувати абонента спостереження, транспортну телекомунікаційну мережу, кінцеве обладнання, на якому може здійснюватися втручання у приватне спілкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КПК України якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1-2 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді апеляційного суду Волинської області № 672т від 29.04.2015 року було надано дозвіл ст. слідчому в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_8 на проведення негласної слідчої (розшукової) дії щодо ОСОБА_6 терміном на 2 місяці, починаючи з 29.04.2015 року по 28.06.2015 року, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж шляхом контролю за телефонними розмовами абонентських номерів рухомого (мобільного) зв?язку передплатного сервісу (без укладення контракту та ідентифікації абонента сім-карти) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 операторів телекомунікацій ПрАТ „Київстар, ПрАТ „МТС Україна, якими користується ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 21.04.2015 року. Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Волинської області № 673т від 29.04.2015 року було надано дозвіл ст. слідчому в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_8 на проведення негласної слідчої (розшукової) дії щодо ОСОБА_7 терміном на 2 місяці, починаючи з 29.04.2015 року по 28.06.2015 року, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж шляхом контролю за телефонними розмовами абонентських номерів рухомого (мобільного) зв?язку передплатного сервісу (без укладення контракту та ідентифікації абонента сім-карти) НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 оператора телекомунікацій ПрАТ „Київстар, якими користується ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 21.04.2015 року. Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 21.04.2015 року, було 19.05.2015 року об?єднане з кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 30.01.2015 року. З кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 30.01.2015 року, матеріали щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 було 31.07.2015 року виділено в окреме провадження з присвоєнням № 0000089. Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 від 31.07.2015 року, було 18.09.2015 року об?єднано з кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 17.04.2015 року. Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 17.04.2015 року, перебуває в провадженні Маневицького районного суду Волинської області. 3.10.2017 року матеріали про проведення негласної слідчої (розшукової) дії щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 були відкриті стороні захисту згідно ч. 11 ст. 290 КПК України.

Виходячи із вищевикладеного, очевидної недопустимості доказу - протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем), складеного за період з 29.04.2015 року по 28.06.2015 року, з додатком DVD-R диску „ANV № 54/6-254 від 15.05.2015 року, на думку суду, на даній стадії судового розгляду не встановлено, а тому визначених законом підстав для припинення його подальшого дослідження в судовому засіданні, яке було розпочате судом, немає, вирішення даного питання є передчасним. Суд вважає, що питання допустимості вказаного доказу має бути вирішено судом під час його оцінки у взаємозв?язку з іншими доказами в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів по кримінальному провадженню недопустимими є передчасним та з вказаних вище підстав до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86-87, 89, 110, 257-258, 263, 290, 369, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 17.04.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 240 КК, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя районного суду ОСОБА_1