№ 207/486/16-к
№ 1-кп/207/33/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

адвоката потерпілого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Кам`янське (колишня назва Дніпродзержинськ) кримінальне провадження за № 0001185 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, має вищу освіту, одружений, має двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працює, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 21.08.2015 року, приблизно о 19.00 год. прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає раніше знайомий йому ОСОБА_5 . Діючи навмисно, ОСОБА_8 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого та навмисно наніс два удари кулаком правої руки ОСОБА_5 по голові справа, від чого останній впав на землю. Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, наніс один удар правою ногою по лівій руці потерпілого. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 983-Е від 10.09.2015 p., були заподіяні тілесні пошкодження у вигляді: синця на лівій верхній кінцівці, котрі відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Потерпілим ОСОБА_5 під час судового розгляду заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні як адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , так і сам обвинувачений ОСОБА_8 , заявили кожен окремо клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, якиій згідно ст. 12 , ст. 49 КК України складає два роки з часу вчинення правопорушення.

У клопотанні адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , є злочином невеликої тяжкості, подія сталася 21 серпня 2015 року, і дворічний термін з моменту скоєння злочину закінчився 21 серпня 2017 року, обвинувачений від органів правопорядку та суду не ухилявся, тому відповідно до ст. ст. 44, 49 КК України кримінальне провадження повинно бути закрито зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності. Також адвокат у судовому засіданні пояснила, що нею роз`яснено обвинуваченому правові наслідки закриття провадження з вказаних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримує клопотання адвоката ОСОБА_7 , також заявив клопотання аналогічного змісту про закриття кримінального провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності. Пояснив, що розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення, вину не визнає, копію цивільного позову отримав; не вважає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та не визнає цивільний позов, але не наполягає на ухваленні виправдовувального вироку. Розуміє, що закриття провадження за закінченням строку давності не є реабілітуючою обставиною, наслідки можливої цивільно-правової відповідальності обвинуваченому роз`яснено.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , при цьому вказавши на наявність підстав передбачених ст. 49 КК України, тому що термін притягнення його до кримінальної відповідальності сплинув, обвинувачений не наполягає на ухваленні щодо нього виправдовувального вироку, а судом йому роз`яснено, що закриття провадження з цих підстав не є реабілітуючою обставиною.
Потерпілий ОСОБА_5 просив розглядати клопотання у відсутності його представника адвоката ОСОБА_6 , заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України від кримінальної відповідальності, оскільки вважає, що обвинувачений є винуватим у вчиненні вказаного злочину, не приніс йому своїх вибачень та вину не визнав, завдану шкоду не відшкодував.
Розглядаючи питання про закриття кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження за заявленим клопотанням , дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду не визнав себе винним за пред`явленим йому обвинуваченням та не визнає матеріальних претензій потерпілої сторони, однак пояснив, що не наполягає на ухваленні виправдовувального вироку, на доведенні його невинуватості; розуміє, що закриття провадження з підстав закінчення строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності не є обставиною, що його реабілітує. Від суду та слідства ОСОБА_8 не ухилявся, його розшук не оголошувався. Судом йому роз`яснено, що закриття судового провадження у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє його від виконання цивільно правових зобов`язань перед потерпілим у разі подання позову в порядку цивільного судочинства. Однак у судовому засіданні ОСОБА_8 та його адвокат не вважали необхідним спростування пред`явленого обвинувачення, наполягали на закритті провадження за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала заявлене адвокатом обвинуваченого клопотання щодо закриття провадження, оскільки сплинув строк давності для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у клопотанні адвоката обвинуваченого, оскільки має претензії майнового характеру до обвинуваченого, у звязку з чим подав у даному провадженні цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, яку йому не відшкодовано. Просить суд прийняти рішення згідно закону, підтримує цивільний позов.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно обвинувального акту відносно ОСОБА_8 він звинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України 21.08.2015 року.

Згідно ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Таким чином з моменту, коли за обвинувальним актом мала місце подія злочину, на час судового розгляду минуло понад два роки. Судом перевірено, що строки давності, встановлені ст. 49 КК України, дійсно сплинули.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вирішення питання щодо розгляду цивільного позову за умов закриття кримінального провадження з наведених вище підстав не передбачено ст.129 КПК України.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позивач має право звернутись із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284-288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0001185 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1