У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000045 від 20 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання з якого вбачається, що прокуратурою Київської області здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2017 року за номером №0000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.
У клопотанні прокурор просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та надати розпорядження на їх вилучення (виїмку) у ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ), а саме: документів наданих для відкриття та обслуговування рахунків ГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДР НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 (українська гривня) в період з 01 січня 2016 року по дату виконання ухвали.
Надаючи пояснення з приводу заявленого клопотання, прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України, після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання без виклику осіб, у володінні яких знаходяться документи, тимчасовий доступ до яких просить надати прокурор.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, доводи прокурора, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 статті 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до статті 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать:

1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;

2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій;

4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;

5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;

6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;

9) державна таємниця.

Згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000р. №2121 зі змінами та доповненнями, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта (в тому числі відомості про стан рахунків клієнтів), яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнтів є банківською таємницею.

Згідно з п.2 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000р. №2121 зі змінами та доповненнями, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, може розкриватися банками за рішенням суду.

Банківською таємницею є зокрема: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації.

Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ), а саме до документів наданих для відкриття та обслуговування рахунків ГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДР НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 (українська гривня), оскільки прокурором не доведено, що зазначені речі та документи стосуються предмету розслідування і мають істотне значення для даного кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даним матеріалам, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1