Справа № 199/1897/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2018 місто Дніпро
Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.03.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;
- 20.04.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України з випробуванням на 3 роки,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
27.03.2018 до суду надійшло клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 27.03.2018, погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2016 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком 3 роки, знову підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.
Так, відповідно до клопотання слідчого у невстановлений час ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини «метамфетамін» з метою збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, у невстановленої особи та місці, при невстановлених обставинах, придбав, як психотропну, речовину, яка знаходилась в пакеті з полімерного матеріалу з фіксатором та переніс її за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати зазначену психотропну речовину «метамфетамін» з метою збуту. Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, розподілив та помістив її у вісім пакетів з полімерного матеріалу з фіксаторами та продовжив незаконно зберігати за місцем свого мешкання до 20.02.2018.
20.02.2018 в період часу з 09:00 години по 12:00 годину в ході проведення санкціонованого судом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , в правій кишені, одягненої на ОСОБА_4 куртки, виявлено пакет з полімерного матеріалу з фіксатором, в якому знаходилась кристалічна речовина, масою 0,1236 г. Біля взуття ОСОБА_4 виявлено пакет з полімерного матеріалу з фіксатором, в якому знаходилась сім пакетів з полімерного матеріалу з фіксатором, в яких знаходилась кристалічна речовина масами відповідно 0,1149 г, 0,1516 г, 0,1820 г, 0,1665 г, 0,1972 г, 0,1702 г, 0,1351 г, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/911 від 28.02.2018 містять психотропну речовину, обіг якого обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну складає відповідно 0,0838г, 0,0453г, 0,0902 г, 0,0913 г, 0,0748 г, 0,1060 г, 0,0688 г, 0,0709 г.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному придбані, зберіганні психотропної речовини з метою збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_2 підтримали клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_4 заявив про невизнання своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення та, як і його захисник ОСОБА_7 , просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.
Вислухавши думки прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , приходжу до наступного висновку.
Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повідомлено 27.03.2018.
Клопотання та матеріали, надані слідчим доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується: копією протоколу обшуку від 20.02.2018, відповідно до якого у присутності двох понятих за адресою: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований слідчим суддею обшук, під час якого знайдено сліп-пакет, всередині яких виявлено інші сім сліп-пакети з кристалічною речовиною коричневого та білого кольорів; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідно до яких, кожен окремо, пояснили, що 20.02.2018 вони були понятими під час обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , де в їх присутності були знайдені сліп-пакети з кристалічною речовиною коричневого та білого кольорів та гаманець з грошовими коштами у розмірі 1200 гривень; копією висновку експерта № 1/8.6/911 від 28.02.2018, відповідно до якого вилучені під час обшуку 20.02.2018 у ОСОБА_4 речовини містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін; копією протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого слідує, що останній епізодично вживає психотропну речовину метамфетамін, яку купує у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
В той же час відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Так, клопотання та матеріали, надані слідчим, не містять доказів, які би обґрунтовували необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: слідчий формально зазначивши в клопотанні про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано не довів про наявність достатніх підстав вважати, що дійсно існує хоча б один із зазначених слідчим ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і не навів належних доказів, які обґрунтовують існування таких ризиків.
Зокрема, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. В той же час за місцем мешкання підозрюваного 20.02.2018 проведений обшук і ОСОБА_4 після цієї слідчої дії жодного разу не ухилявся від слідчого, з`явився до нього за першою вимогою, як і з`явився до суду за викликом для розгляду даного клопотання.
Слідчий вказав у клопотанні, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, перешкоджати іншим чином, в той час як в цьому кримінальному провадженні жодна особа не визнана потерпілим, свідки обвинувачення вже допитані та за час проведення обшуку у підозрюваного останній не мав спілкування з ними. Стосовно впливу на експерта, вважаю вказаний ризик таким, який не має відповідного доказового обґрунтування, враховуючи і те, що відповідна судово-хімічна експертиза вже проведена. Доказів, які б вказували на перешкоджання підозрюваним проведенню досудового розслідування кримінального провадження слідчому судді не надано.
Крім того, слідчим зазначено про існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий.
В той же час слідчому судді не надано відомостей, що ОСОБА_4 після проведення за місцем його проживання обшуку намагався вчинити інше кримінальне правопорушення або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проте тяжкість злочину не є визначальною обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу, оскільки відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя оцінює не тяжкість злочину, а тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення взагалі, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Як слідує з наданої слідчим копії довідки від 22.02.2018 з КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2003 року з діагнозом «Шизофренія».
За таких обставин слідчий, отримавши довідку від 22.02.2018 був зобов`язаний звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного, оскільки діагноз «Шизофренія» викликає сумнів щодо осудності або наявності обмеженої осудності у ОСОБА_4 .
Враховуючи можливий висновок експерта-психіатра за наслідком проведення такої експертизи можуть виникнути підстави для здійснення кримінального провадження згідно глави 39 КПК України, яка при наявності підстав в ст. 508 КПК України передбачає можливість застосування як запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, виключно у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Застосування в такому разі запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, виключається.
Враховуючи, що слідчий і прокурор в судовому засіданні довели лише наявність обставини, передбаченої п. 1) ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, але не довели обставини, передбачені п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, але вважає можливим на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 193, 194 КПК України,
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.
Ухвала набирає чинності негайно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1