Справа № 414/955/17
Провадження № 11-кп/782/262/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 15 червня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Новогродовка Донецької області, громадянка України, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 23 лютого 2017 року Кремінським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

засуджена за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді двох місяців і двох днів арешту.

Запобіжний захід змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою до набрання вироком чинності,

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона була засуджена 23 лютого 2017 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт та ухилилась від відбування призначеного їй покарання у вигляді громадських робіт.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання, так як призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, провівши судові дебати та перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, з наведенням мотивів та підстав його ухвалення.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, що була засудженою цього покарання, в апеляційному порядку не оспорюються, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорювалися сторонами в суді першої інстанції і докази щодо них згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду судового рішення щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та правильності застосування норм матеріального закону при кваліфікації дій обвинуваченої.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали безумовні підстави для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченої про те, що призначене їй покарання є занадто суворим внаслідок недостатнього врахування судом даних про її особу, колегія суддів вважає безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримав вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та навів у вироку переконливі мотиви прийнятого рішення.

Так, за даними кримінального провадження та обвинувального вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції обґрунтовано враховані фактичні обставини кримінального провадження та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання, та щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що його пом`якшує. Дані про особу винуватої, яка раніше судима, проте за місцем проживання вона характеризується позитивно, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальний розмір покарання за вчинений нею злочині, передбачений ч. 2 ст.389 КК України та обґрунтував тим, що обвинувачена свою винуватість визнала в повному обсязі та щиро розкаялась у вчиненому.

Таким чином, у колегії суддів немає підстав вважати, що суд при призначенні ОСОБА_7 покарання недостатньо врахував її відношення до скоєного злочину та щире каяття, а відтак зазначені доводи апеляційної скарги є надуманими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. За відсутності підстав для пом`якшення обвинуваченій покарання, враховуючи необґрунтованість апеляційної скарги, вона задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 410, 411, 418 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кремінського районного суду Луганської області від 15 червня 2017 року відносно неї залишити без змін.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати та звільнити її з під варти негайно у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.
Судді:

________________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3