Справа № 301/2068/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбок, Іршавського району, громадяна України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_4 12 липня 2017 року, приблизно о 14 годині 48 хвилин, керуючи по дорученню технічно-справним автопотягом у складі сідлового тягача марки «RENAUL MAGNUM» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL SN 24» д.р.н.з. НОМЕР_2 , завантаженим деревиною породи «сосна» вагою 21 200 кілограм, рухаючись автодорогою сполученням «Мукачево-Рогатин», у напрямку м. Іршава, із швидкістю руху приблизно 85 км/год., що значно більша за допустиму в населених пунктах (60 км/год.), не забезпечив безпеку дорожнього руху, порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 10.1, 12.1,12.4 Правил дорожнього руху України, не впорався із керуванням транспортного засобу, в результаті чого на заокругленні дороги із лівостороннім поворотом, поблизу будинку № 203 на вул. Центральна, с.Дунковиця, Іршавського району, допустив перекидання вищевказаного транспортного засобу на праву сторону з подальшим з`їздом у правий по ходу руху кювет.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновку експерта № 93 від 20.09.2017 року пасажир сідлового тягача марки «RENAUL MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді : переломів кісток тазу, переломів 8,9,10 ребер справа, переломів 6-11 ребер зліва, відкритого перелому стегнової кістки справа, забою головного мозку, розриву плеври та тканин легенів з розвитком внутрішньо грудної кровотечі, розриву капсули та тканини селезінки, розриву капсули та тканини печінки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, травматичного шоку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього на місці пригоди.
Крім того, в наслідок даної дорожньої пригоди були пошкоджені ворота та паркан до будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 10.1, 12.1,12.4 Правил дорожнього руху України:
п. 1.3 ПДР - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
п. 1.5 ПДР - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків";
п. 10.1.ПДР - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п.12.1 ПДР - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух;
п.12.4 ПДР - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Невиконання водієм ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме отриманням потерпілим ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин за вищевикладених обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить застосувати щодо нього Закон України " Про амністію у 2016 році", оскільки він є інвалідом ІІІ групи з дитинства, вчинив тяжкий злочин але з необережності, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 . Закон України " Про амністію у 2016 році" та звільнення його від покарання.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити основне і додаткове покарання у межах санкції ст. 286 ч.2 КК України, оскільки застосування такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений подав суду заяву про застосування відносно нього Закону України " Про амністію у 2016 році"
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
З матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав є інвалідом ІІІ групи, вчинив злочин, який є тяжким але не умисним. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 12 липня 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, зокрема, що амністія в подальшому протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована.
В даному кримінальному провадження заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 , свої позовні вимоги мотивує ти, що у результаті неправомірних та винних дій відповідача, які призвели до загибелі сина, їй було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає стражданнях, яких вона зазнала в результаті відповідної події, пов`язаної із смертю близької людини- сина, у душевних стражданнях, спричинених протиправною поведінкою ОСОБА_4 , у переживанні за інших дітей.
Спричинені моральні та душевні страждання викликали негативні зміни у її житті, а саме: щоденні думки та спогади про наслідки події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та думки, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я та морального самопочуття.
Враховуючи характер та обсяг душевних, психічних страждань, характеру немайнових витрат, потерпіла оцінює в 500 000 грн (п`ятсот тисяч гривень), які просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зменшила позовні вимоги та просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання зменшені позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення цивільного позову.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши цивільний позов, вважає що з урахуванням завданого потерпілій ОСОБА_6 моральних страждань та душевних мук, такий підлягає до задоволення в розмірі 100 000 гривень, які слід стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оскільки відносно обвинуваченого застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році» обраний щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту слід скасувати.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 366-369, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування основного та додаткового покарання.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 100 000 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 за проведення автотехнічної експертизи по обставинах ДТП № 306 від 14.08.2017 року -1980,00 грн., транспортно - трасологічної експертизи № 392 від 31.08.2017 року- 1980,00 грн., автотехнічої експертизи по обставинах ДТП № 438 від 25.09.2017 року- 1960,00 грн., а всього на загальну суму 5920,00 гривень.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 у виді домашнього арешту , скасувати.
Речові докази по справі автопотяг у складі сідлового тягача марки «RENAUL MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпичіпом марки «KOGEL SN 24» д.н.з. НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_9 .
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1