Номер провадження 11-кп/775/219/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0003309 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Краматорськ, громадянка України, судима, проживаюча за адресою АДРЕСА_1 ,

визнана винною та засуджена за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 20.08.2016 року приблизно о 09.30 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля поля на мікрорайоні «Станскострой» в м. Краматорську Донецької області, побачила 1 кущ дикорослої коноплі. Достовірно знаючи, що з даного куща коноплі можна виготовити наркотичний засіб, у неї виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та виготовлення наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , зірвала один кущ коноплі, таким чином незаконно придбала наркотичний засіб.

Незаконно придбаний наркотичний засіб ОСОБА_7 перенесла до будинку АДРЕСА_1 , де на балконі залишила для просушування та виготовлення наркотичного засобу з метою подальшого вживання шляхом паління, тим самим незаконно, умисно, без мети збуту стала зберігати наркотичний засіб.

30.08.2016 року приблизно о 10.00 годині , коли листя коноплі просохли, ОСОБА_7 знаходячись на балконі будинку АДРЕСА_1 , де раніше залишила листя з незаконно придбаним особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, незаконно, шляхом подрібнення руками, виготовила наркотичний засіб - канабіс, та продовжила незаконно його зберігати, поклавши до паперового згортку, та залишила його за холодильником в коридорі квартири для подальшого зберігання.

17.11.2016 в період часу з 08 годин 00 хвилин до 09 годин 50 хвилин під час обшуку квартири АДРЕСА_2 співробітниками поліції в коридорі за холодильником було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 5,78 г. Маса канабіса (в перерахунку на суху речовину) становить 5,20 г, яку ОСОБА_7 незаконно умисно придбала, виготовила та зберігала за місцем свого проживання для особистого вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження. Вказує, що вона почала добровільно проходити лікування від наркоманії, а відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченої та захисника, які підтримали апеляцію, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року під наркоманією розуміють психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і який за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Відповідно до ч.4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Згідно п. 23 постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ч.4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дісно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Доводи ОСОБА_7 про те, що вона почала добровільно проходити лікування від наркоманії, є безпідставними.

В матеріалах кримінального провадження відсутні данні, які б свідчили про наявність у обвинуваченої діагнозу «наркоманія». З медичної довідки, долученої до апеляційної скарги (а.с.120), не вбачається, що обвинуваченій ОСОБА_7 встановлено діагноз «наркоманія». Крім того, з вказаної медичної довідки вбачається, що обвинувачена з синдромом залежності від вживання наркотичних речовин знаходилась на стаціонарному лікуванні з 07.02.2017 року по 13.02.2017 року, від подальшого лікування відмовилася. При цьому, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України надійшов для розгляду до Краматорського міського суду 22.12.2016 року.

Вказане свідчить, що обвинувачена розпочала лікування вимушено, з метою ухилення у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка не працює, на диспансерних обліках не перебуває, характеризується посередньо, судима, скоїла злочин в період іспитового строку.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнав щире каяття у скоєному.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65,71 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , засудженої за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: