Провадження №: 1-кп/752/1301/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м. Київ Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008667 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької обл., м. Бершадь, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, немаючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
29.03.2010 року вироком Бершадского районного суду Вінницької обл., за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 01.08.2012 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 19 днів.
13.06.2013 року вироком Бершадського районного суду Вінницької обл., за ч. 1 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. 19.05.2015 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання.
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 , 18.09.2017 року приблизно о 13:30, перебуваючи за адресою м. Київ, пр.-т. Науки, 94/5, побачив у раніше йому невідомого ОСОБА_4 мобільний телефон «Lenovo» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , підійшов та завів розмову із ним, під час якої у грубій формі наказав віддати йому мобільний телефон на що ОСОБА_4 відмовив. Після чого ОСОБА_6 вирвав з рук ОСОБА_4 мобільний телефон та погрожуючи йому, з місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_4 на суму 1 300 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що побачив у ОСОБА_4 мобільний телефон «Lenovo» який знаходився на землі поряд із ним та захотів його викрасти, після чого підійшов заговорив з ОСОБА_4 та коли він взяв телефон до рук вихопив його та втік. Одночасно, обвинувачений вказав, що щиро кається у вчиненому та просив вибачення у потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що сидів на вулиці по проспекту Науки в м. Києві, телефон лежав поряд з ним, до нього підійшов ОСОБА_6 попросив мобільний телефон та почав погрожувати. Коли взяв телефон у руки ОСОБА_6 вихопив його з рук та втік. Одночасно просив, застосувати відносно обвинуваченого покарання яке не пов`язане із позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинено повторно, кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів проти власності, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ним злочину разом із іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Час попереднього ув`язнення починаючи з 18.09.2017 року (день фактичного затримання) по 28.11.2017 року включно зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання за правилами ч. 2 ст. 72 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 18.09.2017 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 18.09.2017 року по 28.11.2017 року включно.
Речовий доказ по справі мобільний телефон «Lenovo» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 переданий на зберігання до камери схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП в м. Києві повернути власнику ОСОБА_4 за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1