Справа № 541/2043/17
Провадження № 1-кп/541/205/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника,адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кадіївка (м. Стаханов), Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2016 року ОСОБА_4 , маючи бажання задовольнити свої матеріальні та господарські потреби, вирішив здійснити незаконну порубку у захисній лісосмузі для того, щоб в подальшому використати деревину в особистих цілях під час сезону опалення в приватному будинку своєї співмешканки, таким чином шляхом порубки дерев вирішив не витрачати власні кошти.

В подальшому, вранці цього ж дня близько 9 години, взявши із собою належну йому бензопилу у корпусі фіолетового кольору без маркування, взявши в знайомого у користування автомобіль марки МАЗ моделі 5549 синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , заручившись підтримкою для спільної фізичної праці знайомого ОСОБА_6 , якому повідомив, що має дозвіл на спилювання деревини, будучи обізнаним, що на узбіччі автодороги Вирішальне Залізняки - Комишня в напрямку с. Залізняки, що на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району, у захисній лісосмузі, біля краю проїжджої частини автодороги ростуть дерева породи «клен американський», вирушив до вказаної лісосмуги, що за 10 м від краю проїжджої частини, на відстані 3 км 200 м від повороту до села Черкащани, Миргородського району, Полтавської області.

ОСОБА_4 , прибувши на місце, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом незаконно, не маючи відповідних дозволів, діючи всупереч вимогам ст. 54 Лісового кодексу України, п.п. 2.3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком/ордером, не маючи лісорубного квитка/ордера на здійснення лісорубних робіт, незаконно використовуючи бензопилу, вчинив порубку 21 (двадцяти одного) дерева породи

«клен американський», тим самим своїми умисними діями, які виразилися в незаконній порубці дерев і чагарників у захисних та інших лісових насадженнях, що призвело до зменшення повноти вказаного масиву, а також до знищення дерев, чим було завдано державі істотної шкоди на загальну суму 15 тис. 162 грн. 5 коп.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

15 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.246 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.2,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора підозрюваного або обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 М обґрунтовано кваліфіковані за ст . 246 КК України (в редакції чинній на момент скоєння злочину), що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у Миргородському ВП ГУНП в Полтавській області: лісопродукцію об`ємом 9 м куб, бензопилу в корпусі фіолетового кольору без маркування необхідно конфіскувати в дохід держави, автомобіль «МАЗ 5549» д.н.з. НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 повернути власнику, скасувавши арешт вказаного майна накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 11.11.2016 року.

Керуючись ст. 314 ст.373, ст.374, ст.475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.246 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією незаконно здобутого.

Скасувати арешт речових доказів: автомобіля «МАЗ 5549» д.н.з. НОМЕР_1 , деревини навантаженої на автомобіль об`ємом 9 м. куб, бензопили в корпусі фіолетового кольору без маркування, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 11.11.2016 року.

Речові докази: лісопродукцію об`ємом 9 м куб, бензопилу в корпусі фіолетового кольору без маркування конфіскувати в дохід держави, автомобіль «МАЗ 5549» д.н.з. НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 повернути власнику після набрання вироком законної сили та дозволити використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1