Провадження № 1-кп/331/155/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«20» лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003929 від 16.11.2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді Республіки Грузія, громадянина Грузії, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2016 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27, побачив автомобіль Chevrolet Centra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований за вищевказаною адресою, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 .
Після чого, продовжуючи реалізувати свій умисел, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля, відчинив двері та сів на переднє пасажирське сидіння.
Знаходячись в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось в тому, що ОСОБА_4 дістав з кишені куртки предмет, схожий на ніж, який потерпілий прийняв за справжній, а його погрозу за реальну для свого життя та здоров`я, відкрито заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном «Нокіа» в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє та грошовими коштами в сумі 1000 гривень.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що 16 листопада 2016 року, в першій половині дня, знаходячись біля будинку 27 по вул. Поштовій в м. Запоріжжі, звернув увагу на автомобіль Chevrolet Centra, в якому знаходивсяраніше знайомий йому потерпілий ОСОБА_6 , який заборгував йому певну суму грошей. В цей час в нього виник умисел на заволодіння майном потерпілого. Вибравши зручний момент, він підійшов до вказаного автомобіля, відчинив двері та сів на переднє пасажирське сидіння, після чого дістав з карману куртки пінцет, зовні схожий на ніж та, погрожуючи потерпілому вказаним предметом, заволодів його мобільним телефоном та грошовими коштами в сумі 1000 гривень. Після чого покинув місце злочину.

Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії, в ході досудового розслідування відшкодував потерпілому завдані збитки в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку із відшкодуванням завданих збитків, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду (т. 2, а.п. 58-60).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 судимості не має і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив тяжкий злочин, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, проте має джерело доходу, здійснюючи будівельні роботи за наймом, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну шкоду шляхом відшкодування завданих збитків, у зв`язку з чим претензій матеріального або морального характеру потерпілий до нього не має, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, беручи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, оскільки шкода відшкодована в повному обсязі, думку потерпілого, який вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння із застосуванням положень ст. 75 КК України, без реального відбування покарання, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування, призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час його затримання та тримання під вартою з 24.11.2016 року по 19.01.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:
- DVD-диск з відеозаписом з камер відео спостереження, які розташовані на буд. АДРЕСА_2 , який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (т. 1, а.п. 33-34);

- складний ніж з дерев`яною рукояттю темно-коричневого кольору, чоловіча спортивна куртка по типу жилетки чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області підлягають знищенню (т. 1 . а.п. 35).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1