В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1796/16-к

Провадження № 1-кп/348/20/18

20 лютого 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000043 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працює водієм ТОВ «МД ІСТЕЙ», не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

16 лютого 2016 року, приблизно о 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ VITO 110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по другорядній автодорозі зі сторони ресторану «Гуцульщина» та готельно-відпочинкового комплексу «Romantik» у напрямку головної автодороги Н-09 сполученням «Мукачево-Львів», що у м.Яремче Івано-Франківської області. У цей час по головній автодорозі зі сторони центральної частини м. Яремче в напрямку с. Микуличин Яремчанської міської ради рухався автомобіль марки «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 . При наближенні до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, водій ОСОБА_7 в порушення вимог п.2.3 б), п.10.1, п.12.1, п.16.3, п.16.11 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, виїхав на смугу його руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «МАZDА 626» під керуванням водія ОСОБА_5 . В результаті порушення ОСОБА_7 ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій автомобіля «МАZDА 626» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми передньої поверхні грудної клітки з переломом тіла грудини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 104 від 18.04.2016 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що не є небезпечні для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, однак заперечив стосовно заявленого до нього цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди та дав суду показання про те, що він проживає в АДРЕСА_1 , разом із своєю сім"єю та працює водієм ТОВ «МД ІСТЕЙ». В лютому 2016 року він разом зі своїм двоюрідним братом приїхав в м.Яремче Івано-Франківської області у власних справах і поселився в приватній садибі.

Стосовно події 16 лютого 2016 року пояснив наступне. Того дня він на автомобілі "MERCEDES-BENZ VITO 110" поїхав на сувенірний ринок м.Яремче, який покинув приблизно о 13 год. і на автомобілі рухався в напрямку центральної дороги. Виїзджаючи на підйом до автодороги, він переконався, чи немає транспортних засобів на ній , після чого виїхав на центральну дорогу. В цей час побачив як з лівої сторони від нього по дорозі їхав автомобіль марки «МАZDА 626» зі сторони центральної частини м.Яремче в напрямку с. Микуличин Яремчанської міської ради. Він зупинив свій автомобіль, так як подував, що водій «МАZDА 626» зможе його об"їхати, однак через декілька секунд відбулося зіткнення їх автомобілів передніми частинами. Коли він покинув свій автомобіль та підійшов до автомобіля «МАZDА 626», то водій вказаного автомобіля попросив викликати "швидку". Також зазначив, що коли він рухався на автомобілі вверх даною дорогою, то жодного знаку "дати дорогу" не було, як виявилося пізніше, він був повалений і знаходився в обриві обочини, а тому вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася також і з вини дорожніх служб. У вчиненому щиро кається, запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати. Цивільний позов визнає частково в частині відшкодування матеріальної шкоди, і тільки на за те, на що є чеки, а моральну шкоду не визнає, вважає її необгрунтованою. Також просить звільнити його від покарання по амністії, оскільки в нього на утриманні є малолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина доводиться зібраними по кримінальному провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 суду дав показання про те, що 16 лютого 2016 року приблизно о 13.00 год. він керував автомобілем марки «МАZDА 626» та рухався по головній автодорозі зі сторони центральної частини м. Яремче в напрямку с.Буковель Яремчанської міської ради. В цей час він побачив, що з другорядної грунтової дороги наближається автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 110, який спочатку зупинився, а пізніше знову рушив з місця та допустив зіткнення з його автомобілем. В результаті цього сталася дорожньо-транспортна пригода і він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому передньої поверхні грудної клітки. Внаслідок отриманих травм він знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 16 лютого 2016 року по 06 квітня 2016 року, що підтверджується відповідними листками непрацездатності. Вважає, що у ДПТ є вина ОСОБА_7 , який рухаючись другорядною дорогою, зобов"язаний був переконатися у відсутності транспортних засобів на головній дорозі та надати їх перевагу в русі. Також зазначив, що в результаті ДТП він зазнав матеріальних збитків, однак його вимоги до страхової компанії просить залишити без розгляду, а вирішити тільки питання про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди в сумі 39287,66 грн. та понесених ним судових витрат в загальній сумі 7015,20 грн. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що він переніс значний фізичний біль, змушений був тривалий час лікуватися, був порушений його звичайний ритм життя та роботи, він тривалий час не міг повноцінно займатися вихованням своєї малолітньої дитини. Він і на сьогоднішній день відчуває певні незручності, пов"язані з його травмою в ДПТ. У призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 не настоює на суворій мірі покарання.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні злочину також доводиться іншими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 16.02.2016 року, схемою та фототаблицею до нього, в яких деталізовано місце вчинення ДТП за участі автомобілів марки MERCEDES-BENZ VITO 110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_7 , та «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_5 , а саме ділянка автодороги Н-09 сполученням Львів-Мукачево, яка одночасно є центральною автодорогою м. Яремче Івано-Франківської області по вул. Свободи, і з яких вбачається, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 110, реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, а саме пошкоджено капот, передній бампер, ліве переднє та праве переднє крило, передній номерний знак, розбиті передні фарби, пошкоджена основа моторного відсіку ліве переднє крило, ліва передня дверка, ліва пасажирська дверка; автомобіль марки «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а саме пошкоджене ліве переднє крило, ліва передня дверка, ліва пасажирська дверка. Крім цього на місці ДТП виявлено повалений бетонний стовпчик із встановленим на ньому дорожнім знаком 2.1. «Дати дорогу» і табличкою з надписом «Чан», що знаходяться в обриві обочини, праворуч від бічної (другорядної) автодороги, що веде зі сторони території ресторану «Гуцульщина» і готельно-відпочинкового комплексу «Romantik» та примикає до правого краю автодороги Н-09 сполученням Львів - Мукачево (т.2, а.с.1-11);

- протоколом огляду предметів від 14.04.2016 року та фото таблицею до нього, з якого вбачається, що при огляді зовнішньої частини автомобіля марки «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_11 ( АДРЕСА_2 ) та яким керував потерпілий ОСОБА_5 встановлено механічні пошкодження, а саме: пошкоджений передній капот; пошкоджений передній бампер; пошкоджене переднє ліве крило; пошкоджене переднє праве крило; розбиті передні фари; пошкоджена передня частина моторного відсіку. При огляді зовнішньої частини автомобіля марки MERCEDES-BENZ VITO 110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_12 , ( АДРЕСА_3 ) та яким керував обвинувачений ОСОБА_7 встановлено, що на ньому наявні наступні механічні пошкодження: пошкоджене ліве переднє крило; пошкоджені ліві передні дверки, пошкоджені ліві задні дверки; пошкоджена ліва нижня частина. (т.2, а.с.12-17);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2016 року та схемою до ного за участю ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_13 , згідно якого обвинувачений в присутності понятих деталізував обставини вчинення ДТП 16.02.2016 року (т.2, а.с.18-20);

- висновком автотехнічного дослідження № 09/17-118 від 12.03.2016 року, з якого вбачається, що гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_5 знаходилися у працездатному стані.(т.2, а.с. 21-24);

- висновком експертного дослідження № 09/17-119 від 14.03.2016 року, з якого вбачається, що гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_7 знаходилися у працездатному стані.(т.2, а.с. 25-28);

- висновком експертного дослідження № 09/17-265 від 11.05.2016 року, з якого вбачається, що зіткнення автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 110» реєстраційний № НОМЕР_5 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 та автомобіля марки «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_5 відбулось на смузі, яка призначена для руху у напрямку с. Микуличин Яремчанської міської ради, та відносно елементів дороги знаходиться в районі переднього краю ділянки осипу продукту зіткнення у вигляді осколків скла, уламків пластмаси та частин лакофарбового покриття, по напрямку руху до с.Микуличин, тобто із кінцевим розташуванням автомобілів.(т.2, а.с. 29-31);

- висновком № 09/17-117 від 25.05.2016 року експертного дослідження та ілюстративної таблиці до нього, з яких вбачається, що при первинному контактуванні поздовжні осі транспортних засобів перебували під кутом біля 115° ± 5°, і при цьому автомобіль «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , контактував передньою лівою частиною, в районі лівих частини днища, переднього бампера, планки панелі передка, лівого переднього крила та капота, із лівою боковою частиною автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 110» реєстраційний № НОМЕР_5 , в районі задньої частини колісної арки лівого переднього колеса, лівих передніх дверцят і порогу в її межах та дверцят лівої боковини кузова автомобіля.(т.2, а.с.32-37);

- висновком експерта № 09/17-503 від 24.06.2016 року, з якого вбачається, що у відповідності із вимогами вказаних пунктів ПДР України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 110» реєстраційний № НОМЕР_5 ОСОБА_7 України повинен був, із технічної точки зору, рухаючись другорядною дорогою вулиці Петраша, перед виїздом на головну дорогу вулиці Свободи дати дорогу транспортним засобам, які наближалися до даного перехрещення по головній дорозі і продовжити рух лиш після того як переконається, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Умовою настання даної ДТП, із технічної точки зору, були обставини пов`язані з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 під час виїзду автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO 110» реєстраційний № НОМЕР_5 із другорядної дороги вулиці Петраша на ділянку автодороги із сполученням «Мукачево -Львів», опинився на смузі руху автомобіля марки «МАZDА 626» реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_5 , створивши останньому небезпеку для руху, тобто в діях обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається невідповідність технічним вимогам п, 10.1 та 16.11, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП. (т.2, а. с. 38-43);

- висновком експерта № 104 від 07-18.04.2016 року судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 встановлена закрита травма передньої поверхні грудної клітки у вигляді перелому тіла грудини, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку. Вказані тілесні ушкодження отримані від дії тупих твердих предметів, або удару до таких, можуть відповідати терміну вказаному в постанові. Згідно "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" встановлена закрита травма передньої поверхні грудної клітки з переломом тіла грудини відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров"я; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров"я. Характер, локалізація виявлених тілесних ушкоджень не виключають можливості їх утворення і в результатів ударів тілом ОСОБА_5 до виступаючих частин салону автомобіля внаслідок зіткнення транспортних засобів (т.2, а.с. 44-47);

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого та свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим необережного кримінального правопорушення проти безпеки руху транспорту.
В ході судового розгляду всі учасники судового засідання погодились з дослідженим обсягом доказів в судовому засіданні, оскільки клопотань про дослідження доказів, що не були предметом розгляду не заявляли, заперечень щодо неповноти з"ясування обставин під час розгляду в умовах закінчення з"ясування обставин кримінального провадження не заявляли. Судом розглянуті всі клопотання щодо забезпечення розгляду кримінального провадження доказами.

З врахуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши письмові матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфіковані вірно.

Суд приймає докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та докази одержані під час судового розгляду. Відповідно до вимог ст. 94 КПК суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено усі розумні сумніви.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також роз`яснення, що містяться п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Тому при призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до необережних злочинів, та не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілого, який має претензії морального характеру до обвинуваченого і міру покарання просить обрати згідно чинного законодавства не сувору.

Обставинами, що пом"якшують покарання ОСОБА_7 , суд враховує повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановленю.

Тому, з врахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілого щодо несуворого покарання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у виді штрафу. Також суд вважає за можливе не застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами .

На думку суду, саме таке основне покарання у виді штрафу буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Окрім того в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 звернувся із заявою про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обвинувачений ОСОБА_14 вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, проживає та має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно якого не позбавлений, подав заяву про застосування до нього акту амністії, а обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, тому суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до ПрАТ "СК "Оранта-Січ" та ОСОБА_7 , відповідно до якого він просив суд стягнути на його користь з ПрАТ "СК "Оранта-Січ" загалом 63959,22 грн. майнової шкоди та моральної шкоди, а з ОСОБА_7 відповідно 26 450, 00 грн. матеріальної шкоди, 39 287,66 грн. моральної шкоди; 2000 грн. витрат на здійснення юридичних послуг адвокатом та 1015,20 грн. за проведення судової експертизи. (т.1, а.с.103-125).
В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 заявив клопотання про залишення позову до ПрАТ "СК "Оранта-Січ" про відшкодування майнової та моральної шкоди та до ОСОБА_7 в частині стягнення вартості пошкодження автомобіля без розгляду (т.1, а.с.211), та уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_7 в свою користь моральну шкоду в сумі 39287,66 грн., витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.,та судові витрати за проведення експертизи 1015,20 грн., а всього 46302,86 грн. (т.1, а.с.210).
Вирішуючи вищевказані спірні взаємовідносини позивача та відповідача, суд виходить з наступних підстав.
Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов"язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов"язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов"язання згідно з договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні і ним є страховик.

Потерпілій стороні, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов"язань деліктному та договірному. Вона вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов"язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов"язками страховика як сторони договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Такий правовий висновок Верховний Суд України висловив у постанові від 20 січня 2016 року та від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16.

З огляду на зазначене суд відхиляє доводи захисту про те, що нести матеріальну та моральну відповідальність в даній ситуації повинна страхова компанія, а не обвинувачений, цивільно-правова відповідальність якого застрахована.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує характер і обсяг страждань потерпілого, вимушених змін у його житті, що вимагало докладання суттєвих зусиль для його організації, зміни звичного укладу життя родини з малолітньою дитиною, позбавлення протягом тривалого часу можливості користуватися транспортним засобом, що він тривалий час перебував на лікарняному та не мав змоги працювати, на лікування спрямовані значні кошти бюджету, що спричиняло йому значні труднощі, внаслідок пошкодження автомобіля він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя а також матеріального становища обвинуваченого, та виходячи з принципів розумності й справедливості, вважає що позов ОСОБА_5 про відшкодування моральних збитків підлягає частковому задоволенню на суму 20 000 грн.

Відповідно до положень, викладених в ч.ч.1,2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З обвинуваченого ОСОБА_7 згідно до положень ч.1 ст.124 КПК України на користь потерпілого підлягає до стягнення понесені ним втрати на правову допомогу по даному кримінальному провадження по оплаті гонорару його представникові (адвокату) в розмірі 6000 грн. з врахування наданого розрахунку.

Також, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати в кримінальному провадженні в загальному розмірі 3958,20 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових експертиз № 09/17-118 від 12.03.2016; № 09/17-119 від 14.03.2016; № 09/17-117 від 25.05.2016; № 09/17-265 від 11.05.2016; № 09/17-503 від 24.06.2016, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.
Стягути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 20000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн., за проведення судової експертизи в сумі 1015,20 грн., а всього 27015,20 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ПрАТ "СК "Оранта-Січ" залишити без розгляду.
Стягнути зОСОБА_7 на користь держави 3958,20 грн. за проведення судових інженерно-транспортних експертиз.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.
Речові докази:

- автомобіль марки «МАZDА 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , повернути власнику;

- автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 110»,, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_12 та який йому належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1