Дата документу Справа № 314/3278/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/714/18
Єдиний унікальний № 314/3278/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000887 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 січня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.01.2018, є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.

У ст. ст. 291-293 КПК України встановлено процесуальні обов`язки, які прокурор зобов`язаний виконати до направлення обвинувального акту в суд, і саме їх невиконання є підставою повернення обвинувального акту для усунення виявлених недоліків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 11.08.2017, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, містить всі обов`язкові реквізити у вищезгаданих та регламентованих статтях КПК України.

У вказаному обвинувальному акті викладено усі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК України). Вільнянським районним судом Запорізької області при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору вказані фактичні обставини не враховано.

Що стосується нерозкриття об`єктивної сторони злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , тобто викладення фактичних обставин кримінального правопорушення неповно та неконкретно, то вказане твердження суду є помилковим та таким, що прямо суперечить фактам. викладеним в обвинувальному акті.

Об`єктивна сторона крадіжки, в якій обвинувачується ОСОБА_6 , включає такі ознаки:

1)дію (таємне, незаконне, безоплатне, поза волею власника вилучення чужого майна) - 10 серпня 2017 року у нічний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, діючи з корисливих мотивів, на автомобілі ЗАЗ 2102 приїхав до ... після чого проник до приміщення гаражу, звідки за допомогою фізичної сили рук почергово викрав майно;

2)наслідок, який полягає в заволодінні чужим майном - матеріальна шкода 16 300 грн. потерпілому ОСОБА_10 ;

3)причинний зв`язок між дією та наслідком - «матеріальний» склад злочину, дія, суспільно-небезпечні наслідки, причинним зв`язком називають таку закономірну поєднаність предметів та явищ, за якою одне явище (чи сукупність явищ) неминуче, з внутрішньою необхідністю утворює, породжує інше явище. Перше з них називають причиною, а друге наслідками;

4)4) спосіб вчинення злочину, що характеризується таємністю - вночі на автомобілі, за допомогою фізичної сили рук, користуючись відсутністю уваги з боку власника.
Крім цього, обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність в особи права перебувати у певному місці, де знаходиться майно.

Що стосується невід`ємної частини обвинувального акту, а саме реєстру матеріалів досудового розслідування, в якому, на думку суду, зазначено незмістовні найменування проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, а також суперечності в частині речових доказів.

Вказана інформація зазначена не зовсім коректно - до обвинувального акту, скерованого 30.08.2017 до Вільнянського районного суду для розгляду по суті, додано реєстр матеріалів досудового розслідування, який в повній мірі відповідає вимогам ст. 109 КПК України за виключенням двох технічних помилок, допущених слідчим під час його складання, які жодним чином не впливають на обставини доказування.

Крім цього, у підготовчому судовому засіданні саме прокурором вказано на відповідні недоліки і запропоновано долучити до матеріалів суду інший реєстр матеріалів досудового розслідування, але судом відмовлено у задоволенні клопотання прокурора.

Реєстр є інформаційним додатком до обвинувального акту. Він містить формально-довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження (кожен з яких досліджується на певній стадії судового розгляду). Інформація, яка міститься в реєстрі, є лише відповідально зафіксованим орієнтиром для судового дослідження матеріалів справи і самостійного доказового значення не має.

Також слід зауважити, що суд першої інстанції до початку судового розгляду даного обвинувального акту (наперед) почав вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, а саме про невідповідність вимогам ст. 242 КПК України проведеної на досудовому розслідуванні товарознавчої експертизи.

Більш того, згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК України однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 11.08.2017, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявні усі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, вважає, що підстави для повернення обвинувального акту відсутні, порушень вимог кримінального процесуального законодавства України при його складанні та направленні до Вільнянського районного суду немає.

Зважаючи на викладене, ухвала Вільнянського районного суду від 04.01.2018 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 від 11.08.2017, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є незаконною та підлягає скасуванню.

Просить ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від

04.01.2018 про повернення обвинувального акту з додатками відносно

ОСОБА_6 прокурору - скасувати.
Призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої

інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу; захисника та обвинуваченого, які просили судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга процесуального прокурора підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно зі змістом судового рішення, до Вільнянського районного суду Запорізької області з Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000887 від 11.08.2017 року, відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в своїй ухвалі вказав, що як вбачається з направленого до суду обвинувального акту, слідчий виклав неповно, неконкретно фактичні обставини справи, а також обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення із зазначенням часу, способу та мети скоєння злочину (не розкрито об`єктивну сторону злочину). Крім того, у порушення вимог ст. 109 КПК України долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечності в частині речових доказів. В реєстрі зазначений речовий доказ - 3 алюмінієві каструлі, об`ємом 10 та 4 літри, передані на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_11 , однак в обвинувальному акті така потерпіла та перелік такого краденого майна відсутній. Крім того, відсутні відомості в реєстрі матеріалів досудового розслідування, що потерпілого ОСОБА_10 знайомили з матеріалами справи, що порушує вимоги ст. 109 КПК України. Тобто не вказано конкретно про відкриття потерпілим матеріалів досудового розслідування.
Але під час досудового слідства була проведена така слідча дія (п.15) як ознайомлення підозрюваного ОСОБА_12 з матеріалами кримінального провадження.
У суду закономірно виникло питання про те, хто обвинувачений в даному кримінальному провадженні - ОСОБА_12 чи ОСОБА_6 . В реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про те, що під час досудового розслідування була виконана така процесуальна дія, як встановлення даних про особу обвинуваченого з метою дотримання вимог ст. 65 КК України під час судового розгляду.
Колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Відповідно до ч. 2 цієї статті обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч. 4 цієї статті до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Згідно з зазначеною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Практика Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ("Девеер проти Бельгії" від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року, на яке міститься посилання у заяві прокурора до Верховного Суду України, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття "обвинувачення" національними судами.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, свідчить про те, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів матеріального складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. З огляду на це, конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 , не викликає сумнівів.

Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_6 є неконкретним, а тому належить визнати необґрунтованими доводи суду, зокрема про те, що в формулюванні обвинувачення не розкрито об`єктивну сторону злочину.

Інші обставини, на які послався суд, як на підстави для повернення обвинувального акту, зокрема про те, що:

- у порушення вимог ст. 109 КПК України долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечності в частині речових доказів. В реєстрі зазначений речовий доказ - 3 алюмінієві каструлі, об`ємом 10 та 4 літри, передані на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_11 , однак в обвинувальному акті така потерпіла та перелік такого викраденого майна відсутній;
- відсутні відомості в реєстрі матеріалів досудового розслідування, що потерпілого ОСОБА_10 знайомили з матеріалами справи, що порушує вимоги ст. 109 КПК України, тобто не вказано конкретно про відкриття потерпілим матеріалів досудового розслідування;
- під час досудового слідства була проведена така слідча дія (п.15) як ознайомлення підозрюваного ОСОБА_12 з матеріалами кримінального провадження. У суду закономірно виникло питання хто обвинувачений в даному кримінальному провадженні - ОСОБА_12 чи ОСОБА_6 ;
- у реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про те, що під час досудового розслідування була виконана така процесуальна дія, як встановлення даних про особу обвинуваченого;
- не проведена експертиза для встановлення розміру шкоди,
також є необґрунтованими, оскільки не порушують вимог до обвинувального акту, передбачених ст. 291 КПК України.
Між тим, довід прокурора про те, що дане кримінальне провадження повинен розглядати суд першої інстанції в іншому складі суддів є необґрунтованим, оскільки суперечить вимогам ст. ст. 75, 76 КПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала місцевого суду скасуванню, з направленням матеріалів кримінального провадження до того ж суду на новий розгляд в тому ж складі суддів зі стадії підготовчого судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу процесуального прокурора задовольнити частково, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 січня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору для приведення його у відповідність з вимогами закону, скасувати та призначити розгляд у суді першої інстанції в тому ж складі суддів зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: