АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/975/18 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/324/18 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах особи, що претендує на власність майна на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 29.01.2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0001376, вилучене під час обшуку 24.01.2018 року за місцем мешкання ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_1 (докладно зазначене в ухвалі слідчого судді від 29.01.2018 року).
На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_8 , діючий в інтересах ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення слідчим суддею кримінального процесуального закону, просить про її скасування.

Суть його апеляційної скарги з процесуально-правової точки зору стосовно оскаржуваної ухвали слідчого судді зводиться до наступного: оскільки арештовані грошові кошти, документи та мобільний телефон не відповідають критеріям, які передбачені ст.98 КПК України, то і їх вилучення та арешт є неправомірним.

Крім того, вказує, що вищевказане майно належить ОСОБА_10 , яка мешкає в одній квартирі з ОСОБА_7 , та воно не отримане кримінально протиправним шляхом.

А оскільки на даний час жодній особі, що є власниками вилученого майна про підозру не повідомлено, то і його арешт з метою подальшої конфіскації, як виду покарання є неправомірним.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апелянта та ОСОБА_7 , які просили про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001376 від 28.11.2017 року, в ході якого встановлено, що голова Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 ОСОБА_11 , у змові та в групі з ОСОБА_7 вимагали та одержали від ОСОБА_12 неправомірну вигоду за встановлення їй групи інвалідності.

24.01.2018 року на підставі ухвал слідчого судді проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 , під час якого виявлено майно, на яке і накладено арешт.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001376, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучене майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, за вірогідності його набуття кримінально протиправним шляхом, а мобільний телефон та документи можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, або інші відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження і не застосування їх арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані положення ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Що стосується посилання адвоката ОСОБА_8 на відсутність повідомлення про підозру у вищевказаному кримінальному провадженні, то відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення. З огляду на зазначене, відсутність у власників вилученого майна статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, не є перешкодою для вирішення питання про арешт їх майна.

Стосовно ОСОБА_10 , яка проживає в одній квартирі з ОСОБА_7 та позиціонує себе, як власницю вилученого майна то, як передбачено ч. 1 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявляти клопотання про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, але таке клопотання заявлено не було.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і втрати вищевказаного майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 392, 404,405, ч.3 ст.407,418,419,422, 423, 424 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2018 року про часткове задоволення клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку 24.01.2018 року за місцем мешкання ОСОБА_9 у кв. АДРЕСА_1 ,

а саме: майна перелік якого докладно зазначений у клопотанні слідчого та в ухвалі суду першої інстанції від 29.01.2018 року, - залишити без змін.

Апеляційні скарги представника власника майна залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :