Справа № 520/2960/14-к
Провадження № 1-кс/520/362/14
УХВАЛА

21.03.2014 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, офіційно не працюючий, не одружений, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 06.08.2013 Київським р/с м. Одеси за ст. 186 ч. 1 КК України до штрафу 1020 гривень, штраф не сплачений,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, а саме: 06.08.2013 вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу 1020 гривень, не відбувши покарання, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення з наступних підстав.

Повторно, 05.03.2014 приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_4 діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись біля ТЦ «Панорама», розташованого на площі Незалежності, 1 в м. Одесі, з метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства не небезпечного для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , що виразилося в нанесенні множинних ударів руками, ногами в область голови і різним частинам тіла, в результаті чого, заподіяли легкі тілесні ушкодження останньому у вигляді синця правої очноямкової області з крововиливом під кон`юнктивальну оболонку очного яблука, по одній садна лівої кисті, області колінних суглобів, після чого відкрито викрали мобільний телефон «Nokia 6233» в корпусі чорного кольору вартістю 457,20 гривень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 під приводом повернення ними раніше викраденого телефону, відкрито викрали грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 100 гривень.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 і ОСОБА_7 завдали матеріальної шкоди ОСОБА_8 на загальну суму 557,20 гривень.

Довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитись викраденим майном ОСОБА_4 і ОСОБА_7 не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки після вчинення кримінального правопорушення, останні були затримані співробітниками міліції біля будинку 72 по вул. Академіка Корольова в м. Одесі.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

За даним фактом 05.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 внесені відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України КК України.

19.03.2014 року слідчий повідомив ОСОБА_4 про підозру, погоджену з прокурором, про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив умисний тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. ОСОБА_4 не одружений, офіційно не працевлаштований, підозрюється в тому, що під час строку погашення судимості вчинив новий умисний злочин із застосуванням насильства до потерпілого. Наведене свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, продовжує злочинну діяльність, а тому може скоїти інше кримінальне правопорушення, з огляду на можливість призначення йому більш суворого, ніж штраф, кримінального покарання за сукупністю вироків - переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню. Ці обставини також свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді застосувати найбільш суворий захід до підозрюваного.

Захисник, заперечуючи проти задоволення клопотання слідчого, пояснив, що його підзахисний не ухиляється від слідчого, сприяє слідству у встановленні місця знаходження ОСОБА_7 , частково визнає вину.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час розгляду клопотання слідчого в суді був ознайомлений з правами, підтримав позицію свого захисника. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що проживає по місцю реєстрації разом з бабусею, матір`ю, сестрою та громадянкою ОСОБА_9 , з якою підтримує фактичні шлюбні відносини, і яка є вагітною, строк 20-21 тижнів. Після вчиненого його мати та бабуся дуже захворіли, він є єдиним чоловіком на всю сім`ю. Він сприяє слідству у встановленні істини у справі, а слідчий ОСОБА_6 примусив його відмовитися від показань, про що зазначив в протоколі допиту, роблячи висновок про невизнання вини, що є додатковою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Прокурор не спростував таку заяву підозрюваного, мотивуючи тим, що це процесуальний прийом слідчого, і не відомо, які показання буде давати співучасник ОСОБА_7 . Прокурор також додав, що після відібрання пояснень від ОСОБА_4 від 05.3.2014 року, його, ОСОБА_4 , тривалий час не могли знайти. Наступні процесуальні дії були проведені лише 18.3.2014 року, коли його знайшли оперативні працівники міліції.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, допитавши підозрюваного, дослідивши оригінал історії хвороби вагітної ОСОБА_9 , яка перебуває на обліку в КУ МКЛ №20 та в пологовому будинку №7, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, викладеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, слідчим в клопотанні не доведено жодного з ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в суді також не зміг підтвердити викладені ним відомості про ухилення ОСОБА_4 від слідчого, тому що в наданих слідчим матеріалах відсутні будь-які документи, на підставі яких працівники міліції здійснювали розшук ОСОБА_4 , результати розшуку тощо. Відсутні також пояснення ОСОБА_4 , на які посилався прокурор.

Більш того, надані слідчим матеріали свідчать про невірне встановлення слідчим обставин події, та даних про особу винного. Так, в клопотанні зазначено, що злочин вчинено 05.3.2014 року. Разом з тим, згідно протоколу прийняття заяви про злочин подія була 04.3.2014 року. Обставини відкритого викрадення 100 грн. у потерпілого, викладені слідчим в клопотанні, повністю суперечать показанням допитаного ОСОБА_4 .

Прокурор же не спростував цих показань, погодився з ними, а помилки та неточності у клопотанні пояснив тим, що він не перевірив текст клопотання перед його затвердженням.

При таких даних та неякісній підготовки матеріалів слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання та для обрання іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 186, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Одеської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1