Провадження №: 1-кп/752/43/18
У Х В А Л А
06.02.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
в ході проведення судового розгляду за кримінальним провадженням № 0002577 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в :
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.
В ході судового розгляду на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Прокурор посилався на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не минули, ОСОБА_5 є громадянином Республіки Грузія, не має постійного місця проживання у м. Києві та на території України, а тому є підстави продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Захисник заперечив стосовно продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, просив звільнити обвинуваченого з під варти, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України минули.
Обвинувачений поклався на розсуд суду.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні, тяжкого та середньої тяжкості злочинів проти власності та проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян із застосуванням насильства, в тому числі проти життя та здоров`я співробітника Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві. При цьому, ОСОБА_5 є громадянином іншої країни, а саме Грузії, раніше судимий.
Крім того, відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року, розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 зупинене у зв`язку із його ухиленням від суду та оголошено його у розшук. Вказане дає суду підстави вважати, що ОСОБА_5 також може ухилятися від суду у разі зміни запобіжного заходу.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу (наявність непогашених судимостей), вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останній вчинив дії, що ставляться йому у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Також при цьому суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Так, у даному випадку діяння в яких обвинувачений обвинувачується однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.
Крім того, при вирішенні даного питання також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Суду обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи викладене та те, що спливає двомісячний строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу, та відсутності даних про зменшення чи відсутність ризиків для зміни або скасування запобіжного заходу, суд вважає за необхідне ОСОБА_5 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 07.04.2018 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 07.04.2018 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в СІЗО.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1