АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 647/206/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11-сс/791/81/18 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2018 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.12.2010 року Роздольненським районним судом АР Крим за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 187 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , строком на 60 днів.
Ухвалою судді Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28.03.2018 року.
Зазначене рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, наявністю достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що унеможливлює обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою для запобігання можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду та/або вчинення іншого правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, такою, що підлягає скасуванню.
Так, на його думку слідчий в клопотанні не зазначив жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, як зазначає апелянт, суд в оскаржуваній ухвалі, не навів доказів, на підставі яких судом прийнято рішення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінку підозрюваного.
Зважаючи на викладене, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника, який наполягав на задоволенні вимог його апеляційної скарги, в дебатах сторони залишились на раніше висловлених позиціях, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, 27.01.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, що підтверджена матеріалами кримінального провадження, яким суд надав належну оцінку.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя вірно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого.
Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується: протоколом огляду місця події від 26.01.2018 року, показами потерпілого ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду місця події від 27.01.2018 року, показаннями свідка ОСОБА_11 , показаннями свідка ОСОБА_12 , протоколом затримання ОСОБА_8 .

Крім того, під час вивчення матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 не одружений, неповнолітніх дітей не має, постійного місця роботи не має та офіційно непрацевлаштований, що вказує на відсутність міцних соціальних зав`язків та постійного джерела прибутку, крім того підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість, що вказує на схильність до вчинення правопорушень та стійкість злочинних намірів.

З огляду на поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив з чим цілком погоджується колегія суддів.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 може ухилитися від слідства і суду, знищити, сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, з числа осіб, які проінформовані про його діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
Відповідно до положень ч.ч. 1,2 строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та обчислюється з моменту взяття під варту, або з моменту фактичного затримання підозрюваного.
Разом з тим, підозрюваного ОСОБА_8 було затримано 27 січня 2018 року, що підтверджується відповідним протоколом. Однак, як вбачається з резолютивної частини слідчим суддею було визначено кінцевий день строку дії ухвали 28 березня 2018 року, що становить 61 день і суперечить вимогам вищезазначених положень КПК України.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. ст. 407 ч. 3 п.1, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2018 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28.03.2018 року - скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , строком на 60 днів., задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 березня 2018 року, включно.
Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2