АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3368/17 Номер провадження 11-кп/786/424/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника колонії ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2017 року,-

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника колонії ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Даною ухвалою відмовлено засудженому ОСОБА_8 в задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 вказав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить розглянути справу, застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обгрунтування зазначає, що фактично відбув ? строку призначеного покарання, за час відбування покарання мав стягнення, які погашені. Має два заохочення, які зазначені в справі про його умовно-дострокове звільнення та два заохочення, які там не вказані, продовжує правомірну поведінку, приймає участь в конкурсі написання віршів, більш ніж пів року працює у дві зміни, сумлінно ставиться до праці, має позов, який погашений достроково з зароблених коштів, які відраховував за власним бажанням, підтримує соціально-корисні зв`язки на волі з рідними. Також вказує, що за час відбування покарання досяг виправлення та є повноправним членом суспільства без умов ізоляції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши засудженого ОСОБА_8 який просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду щодо можливості умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми від 27.11.2013 року за ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Строк покарання засудженому рахується з дня його затримання 17.01.2014 року. Кінець строку 17.01.2019 року.

Отже, на момент звернення до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_8 відбув ? призначеного судом покарання.

Однак, засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання в установах виконання покарань має 11 стягнень, в т.ч. поміщення до ПКТ та тричи був поміщений до ДІЗО, має лише 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

З 04 квітня 2014 року відбуває покарання в державній установі «Божківська виправна колонія (№16), За час відбування покарання характеризується посередньо, працевлаштований різноробочим виробничої зони установи, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, лише під контролем адміністрації, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, до виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться негативно, самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, розглядався на пільгу відповідно до ст. 82 КК України, відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким(протокол комісії від 30.09.2015 року), розглядався на пільгу відповідно до ст. 81 КК України, відмовлено в умовно-достроковому звільнення (протокол комісії від 29.07.2016 року), оскільки засуджений не довів свого виправлення.

За таких обставин, з урахуванням усіх фактичних даних про поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а від так ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення, у звязку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376 405,407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2017 року про відмову у задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 - без зміни.

С У Д ДІ :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .