Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 березня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000416 від 29.05.2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000416 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору з мотивів невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, з причин відсутності в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, виклад якого лише дублює фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що ставить під сумнів забезпечення реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.

У поданій апеляційній скарзі із внесеними змінами, як уточненням, прокурор ставить питання про скасування ухвали, як незаконної, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог доводить, що положень ст. 291 КПК України щодо змісту обвинувального акту дотримано повністю, а підстави, на які покликався суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, є необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам закону. Зазначає, що в даному обвинувальному акті конкретність викладення фактичних обставин в своїй сукупності відображає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, з якими погоджуються обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_7 , доводи потерпілої ОСОБА_8 та її представника-адвоката ОСОБА_9 щодо законності оскаржуваної ухвали, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000416 стосовно ОСОБА_6 й викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення і затвердження.

Зазначений перелік вимог до обвинувального акту та додатків до нього є вичерпним.

Як слідує з матеріалів, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000416 29 травня 2016 року за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Із змісту обвинувального акту, копія якого вручена під розписку обвинуваченому та захиснику ( а. с. 7, 8), вбачається, що в ньому містяться, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і правова кваліфікація правопорушення.

Згідно норм ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі повернути обвинувальний акт прокурору лише з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 цього Кодексу, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному, у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину, він не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором, або ж до нього не долучено передбачені законом додатки.
Покликання суду першої інстанції на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, як на істотне порушення вимог КПК України, що унеможливлює прийняття обвинувального акту судом і призначення судового розгляду кримінального провадження, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, оскільки сам зміст обвинувального акту прямо вказує, які саме протиправні діяння ОСОБА_6 та обставини, за яких їх вчинено, стали підставою для його підозри та обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Верховний Суд України зазначає, що, згідно практики Європейського суду з прав людини, обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення щодо вчинення особою кримінально-караного правопорушення, і це стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (Девеер проти Бельгії від 27 лютого 1980 року).

При цьому Верховний Суд України звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Наведені в даному обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Твердження потерпілої ОСОБА_8 та її представника-адвоката ОСОБА_9 щодо невірної правової кваліфікації дій ОСОБА_6 та неправильності викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення не можна визнати обгрунтованими, оскільки, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не має права виходити за межі тих питань, які підлягають вирішенню, зокрема, щодо обставин, які характеризують об`єктивну сторону інкримінованого кримінального правопорушення, про що правомірно йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може вважатися чинною і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2018 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000416 скасувати із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3