У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" січня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006222 від 05.05.2017року про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в:

19 грудня 2017 року представник власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, а саме: з незавершеного та завершеного самовільного будівництва, що знаходиться на земельних ділянках розташованих за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 56, 58, АДРЕСА_1 (кадастрові номера: :66:148:0119, :66:148:0107, :66:148:0117).

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, за клопотанням слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006222 від 05.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, було накладено арешт на майно, а саме: на незавершене та завершене самовільне будівництво, що знаходиться на земельних ділянках розташованих за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 56, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 (кадастрові номера: :66:148:0119, :66:148:0107, :66:148:0117).

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна у його відсутність, в якому заперечував проти скасування арешту.

Представник власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006222 від 05.05.2017 року про скасування арешту майна- задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, а саме: з незавершеного та завершеного самовільного будівництва, що знаходиться на земельних ділянках розташованих за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 56, 58, АДРЕСА_1 (кадастрові номера: :66:148:0119, :66:148:0107, :66:148:0117).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: