Справа №718/2865/17
Провадження №1-кп/718/231/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000247 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, вдівець, з середньо-технічною освітою, пенсіонер, інвалід ІІІ-ї групи, раніше не судимий,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 27.04.2017 року, приблизно о 18 год. 30 хв. керуючи технічносправним автомобілем марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1 , зупинився на узбіччі дороги зі сполученням м. Чернівці - м. Івано-Франківськ, а саме біля житлового господарства, що розташоване по вул. Центральна, 144, в смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, де маючи намір виконати розворот ліворуч, не врахувавши дорожньої обстановки, проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом та не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, почав здійснювати маневр ліворуч і виїхавши на проїжджу частину дороги, де допустив зіткнення із моторолером марки «Viper», без номерних знаків, під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку в межах своєї смуги руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію моторолера марки «Viper», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми; відкритого перелому склепіння черепа з переходом на основу; пневмоцефалія; двобічний гематосинус; забій головного мозку, які згідно висновку СМЕ №115-Е від 24.05.2017 року, в своєму комплексі відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_7 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 10.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:
- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №- 1306 від 10.10.2001 року, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому, вказав, що просив вибачення у потерпілого і з ним примирився. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 просили суд суворо не карати обвинуваченого, а саме не позбавляти волі та права керувати транспортними засобами, оскільки він є пенсіонером, вдівцем, являється інвалідом 3-ої групи загального захворювання, має поганий стан здоров`я і періодично повинен відвідувати медичні заклади.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорювали обставин у даному кримінальному провадженні, підтвердили факт примирення з обвинуваченим та відсутність претензій до ОСОБА_7 матеріального та морального характеру. Просили суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його права керувати транспортними засобами, так як він добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому, а вчинений ним злочин є злочином вчиненим з необережності.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_7 обвинувачення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив злочин результатом якого стало заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, суд визнає ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_7 обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Обтяжуючих вину ОСОБА_7 обставин судом не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, він є пенсіонером, являється інвалідом 3-ої групи загального захворювання (а.с. 90-94). Суд також бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку (а.с.88).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчинення нових злочинів ОСОБА_7 буде призначення мінімального основного покарання не пов`язаного з позбавленням волі, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, а також вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України та не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов заявлений прокурором в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради до ОСОБА_7 про відшкодування витрат медичної установи на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4374 гривні 22 коп. слід задовольнити.

Судові витрати по справі за залучення експертів Чернівецького НДЕКЦ при УМВС України в сумі 2471 грн. 75 коп. слід стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «ВАЗ - 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_7 , слід вважати повернутим користувачу та скасувати арешт накладений на вказаний транспортний засіб ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.05.2017 року.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов заявлений прокурором в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради до ОСОБА_7 про відшкодування витрат медичної установи на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4374 гривні 22 коп. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Чернівецької обласної ради витрати медичної установи на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4374 гривні 22 коп.

Судові витрати на залучення експертів в сумі 2471 гривень 75 коп. слід стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.
Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «ВАЗ - 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_7 , слід вважати повернутим користувачу.
Накладений ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.05.2017 року арешт на автомобіль марки «ВАЗ - 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , скасувати.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя ОСОБА_1