1Справа № 335/3331/18 1-кс/335/2362/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого тренером учителем в ДЮСШ ВП ЗАЕС, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.2016, приблизно о 8 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем ИЖ-2717 ВП-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 в умовах ожеледиці рухався по проїжджій частині автодороги Енергодар-Василівка-Бердянськ в бік м. Токмак. В якості пасажирів в салоні його автомобіля перебували ОСОБА_7 та неповнолітні ОСОБА_8 , 2004 р.н. та ОСОБА_9 , 2001 р.н.
В цей же час у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль «Камаз-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «ГКБ», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 .
Під час руху, на 94 км. вищевказаної автодороги, водій ОСОБА_5 , не врахував складну дорожню обстановку, в наслідок чого допустив занос керованого ним автомобіля з виїздом на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Камаз-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «ГКБ», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 .
Своїми діями водій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 9-1060 від 27.01.2017 проведеної експертами Запорізького НДЕКЦ МВС України та відповідно до висновку комплексної комісійної судової експертизи стану дороги, дорожніх умов та інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 5488/4137 від 28.02.2018 проведеної експертами ХНДИСЕ, порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами № 136 від 06.03.2013, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з ДТП.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ИЖ-2717 ВП-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 та неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження від яких померли на місці події.
Так, згідно висновку судової медичної експертизи № 305 від 26.01.2017, смерть ОСОБА_7 настала від травми грудної клітки з розривом серцевої сорочки та розривом стінки нижньої полої вени яка ускладнилась масивною кровотечею. Що й послуговано безпосередньою причиною смерті. Виявлені у потерпілої пошкодження, а саме рана у скронево-потиличній ділянці голови з пошкодження у ділянці грудної клітки а саме переломи ребер по задній поверхні, розрив серцевої сорочки, розрив нижньої полої вени знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку з наставшою смертю. Враховуючи місце розташування тілесних ушкоджень їх характер, обставини справи викладені в постанові слідчого, можливо висловитися, що всі пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути частини салону автомобіля, які діяли на голову, тулуб та кінцівки, при обставинах ДТП в умовах зіткнення легкового автомобіля з важким вантажним автомобілем.
Згідно висновку судової медичної експертизи № 306 від 06.02.2017 смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми з дірчастим переломом кісток склепіння черепа, пораненням бокового венозного синуса, пораненням речовини головного мозку, та розвитком масивної кровотечі з місця поранення яке послужило безпосередньою причиною смерті. Виявлені у потерпілого пошкодження, а саме рана у скронево-потиличній ділянці голови з пошкодженням кісток склепіння черепа та пошкодження речовини головного мозку знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку з наставшою смертю. Враховуючи місце розташування тілесних пошкоджень їх характер, характер пошкоджень на одязі, обставини справи викладені у постанові слідчого можливо висловитись що всі пошкодження утворилися у внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею переважно у ділянку голови. Цими предметами могли бути конструкції автомобіля при обставинах ДТП.
Згідно висновку судової медичної експертизи № 307 від 03.02.2017 смерть ОСОБА_9 настала в наслідок сполученої травми голови, тулубу та кінцівок з руйнуванням черепу та головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Усі вищевказані тілесні ушкодження кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, а у даному випадку як такі, що викликали смерть та утворилися внаслідок травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою травмуючою поверхнею у ділянку голови, тулубу та кінцівок. Не можна виключати, що такими предметами могли бути елементи будови автомобіля, зруйновані у наслідок ДТП, на які є посилання у постанові слідчого.
Враховуючи обсяг пред`явленої підозри та відомості про особу підозрюваного, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили задовольнити його в повному обсязі.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання з тих підстав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є непідтвердженими. Також просив врахувати характеризуючи матеріали та стан здоров`я підозрюваного, а також тривалість проведення досудового розслідування, добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілим, добровільну явку в судове засідання.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
27.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховуються вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентна практика Європейського суду з прав людини, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_5 раніше не засуджений, працює тренером-викладачем в ДЮСШ ВП ЗАЕС, має скарги за станом здоров`я (третя група інвалідності внаслідок отриманих травм від ДТП), за сімейним станом одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, постійно проживає разом із сім`єю, позитивно характеризується за попереднім та дійсним місцями роботи, а також за місцем проживання. Крім цього слідчим суддею враховується факт добровільного відшкодування підозрюваним моральної шкоди потерпілим, що підтверджується доданими до клопотання документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Метою і підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення визначено запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя розділяє позицію органу досудового розслідування щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки тяжкість інкримінованого на даному етапі ОСОБА_5 діяння та суворість ймовірного покарання свідчить про реальну можливість його переховування від органів досудового розслідування та суду.
Разом із цим, що стосується ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя звертає увагу, що доказів спроб чинити тиск на потерпілих чи свідків з боку ОСОБА_5 слідчому судді не представлено. Слідчим суддею встановлено протилежне, а саме підозрюваний в добровільному порядку відшкодовує потерпілим моральну шкоду.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Проаналізувавши пояснення учасників процесу, надані докази та вищеприведені норми закону, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у судовому засіданні довів наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не довів неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, відтак відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
На переконання слідчого судді, ОСОБА_5 має достатні соціальні зв`язки, постійно проживає разом із сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_5 підозри, враховуючи його репутацію та характеризуючи матеріали, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом заборони у період з 22 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, керуючись вимогами ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.
На переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід та обсяг обов`язків зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.
Застосувати строком до 27 травня 2018 р. до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони у період з 22 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи;
прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 зміст ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Ухвалу прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 27 березня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошений 29 березня 2018 р. о 10 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1