Справа № 216/454/18
Провадження № 1-кп/216/413/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001171 від 29.06.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень (судимість погашена),

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

19.06.2017 року приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_3 вживав спиртні напої разом із ОСОБА_5 біля « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Військове містечко, 35.

Під час розпивання спиртних напоїв, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 один удар в область голови, від чого останній втративши рівновагу впав на землю, обличчям до низу.

Під час падіння, у потерпілого ОСОБА_5 з кишені випав належний йому мобільний телефон марки «XIАOMI REDMI 4A», який помітив ОСОБА_3 та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги зі сторони власника майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон «XIАOMI REDMI 4A», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/651 від 10.11.2017 року 2700 гривень.

Учинивши крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця учинення злочину зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2700 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор проти задоволення такого клопотання не заперечував.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємневикрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обвинувачений у судовому засіданні також просив суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Потерпілий просив суд розглянути справу в його відсутність, міру покарання ОСОБА_3 признати на розсуд суду.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, однак судимість погашена, не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей на утриманні немає, матеріальна шкода потерпілій не відшкодована, згідно досудової доповіді на ОСОБА_3 наданої органом пробації 01.03.2018 року, останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання в виді позбавлення волі, але на невеликий строк в межах санкції вищезазначених статей Кримінального Кодексу України, та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 395,48 грн.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; заборонити виїзд за межі території України.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 395,48 грн. (триста дев`яносто п`ять гривень сорок вісім копійок).

Речові докази що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки (м.к.п. а.с. 36) залишити потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0001171залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/454/18-к (1-КП/216/413/18).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1