Провадження №1-кп/127/1436/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката

ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження № 0001792 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з середньою технічною освітою, працюючого водієм ТОВ «Галавтотранс», розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_4 , 15.04.2017 приблизно о 02.50 год. керуючи технічно-справним автомобілем марки «DAF XF 105.460» державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ SКO 24» державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по ділянці 358 км автодороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, що пролягає по вулиці Львівське шосе міста Вінниці, в напрямку вулиці Житомирське шосе, в районі АЗС «UPG», в момент появи в полі зору пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала в нерухомому стані в районі осьової смуги, не переконався в безпечності маневру, змінив напрямок руху ліворуч, перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, внаслідок чого, з необережності допустив наїзд на останню.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 620 від 27.06.2017, отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: неповна травматична ампутація правої нижньої кінцівки у вигляді відкритих багатоуламкових переломів кісток правої гомілки з розчавленням м`яких тканин гомілки та стегна та пошкодження стегнової артерії, закритий перелом правої сідничної кістки, закритий черезвертлюговий перелом правої стегнової кістки без зміщення, синдром тривалого стиснення лівої нижньої кінцівки з відшаруванням шкіри гомілки, закритий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки без зміщення, закрита черепно-мозкова травма-струс головного мозку, забій, садна обличчя, закрита травма грудної клітки забій грудної клітки. Дані ушкодження супроводжувались травматичним шоком III-го ступеню. Вказані ушкодження у ОСОБА_6 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та супроводжувались загрозливими для життя явищами.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, яку перетинати забороняється та вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, відповідно до яких:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 500а від 27.07.2017, в діях водія автомобіля марки «DAFXF 105.460» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні даного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням, суд, вважає обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілої щодо міри покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 15.04.2017 приблизно о 02.50 год. керуючи технічно-справним автомобілем марки «DAF XF 105.460», з напівпричепом рухаючись по вулиці Львівське шосе міста Вінниці, в районі АЗС «UPG», перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, внаслідок чого, з необережності допустив наїзд на потерпілу. Він дуже шкодує, що так сталося, просить суд суворо його не карати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що матеріальна та моральна шкода їй відшкодована. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просить суд суворо обвинуваченого не карати та не заперечує щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши в судовому засіданні показання обвинуваченого суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні судом були досліджені характеризуючі дані на ОСОБА_4 , а саме:
- характеристика видана комітетом «Благовісний» від 08.06.2017 відповідно до якої за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.крим.пров. 53, 54);

- характеристика видана ТОВ «Галавтотранс» від 31.05.2017, відповідно до якої за місцем роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.крим.пров. 55);
- довідка з КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспаснер», відповідно до якої ОСОБА_4 на наркологічному диспансерному обліку в даній установі не перебуває (а.крим.пров. 51);

- довідки з КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», відповідно до якої ОСОБА_4 на психіатричному диспансерному обліку в даній установі не перебуває (а.крим.пров. 52).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання винуватості, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, конкретні обставини злочину, а саме те, що ОСОБА_4 неперебував в стані алкогольного сп`яніння (а.крим.пров. 44), особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався (а.крим.пров. 61), позитивно характеризується за місцем проживання, роботи, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, а саме те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей (а.крим.пров. 22, 23), наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті, оскільки вважає, що тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції від суспільства, буде необхідним й достатнім для його виправлення.

В ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 зазначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст. 10 даного Закону питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників..

Застосування цього Закону здійснюється щодо

г) осіб, щодо яких судом ухвалені вироки, які не набрали законної сили, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Стаття 13 дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, вчинив злочин 15.04.2017, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07 вересня 2017, за який передбачено покарання не суворіше ніж позбавлення волі на строк до восьми років, тобто, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким необережним злочином. Згідно копії свідоцтв про народження від 10.01.2001 серія НОМЕР_4 та від 03.08.2011 серія НОМЕР_5 , ОСОБА_4 має неповнолітніх доньок ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.крим.пров. 22, 23), а тому обвинувачений підпадає під дію ст. 1 п. в) вказаного закону, як такий, що на момент вчинення злочину має на утриманні дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких не позбавлений батьківських прав.

Згідно ст. 1 Закон України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Судом також встановлено, що на момент скоєння злочину обвинуваченим діяв Закон України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996, відповідно до ч. 2 ст. 3 якого, установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням від відбування покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області судових автотехнічних експертиз № 500а від 27.07.2017; № 332а від 19.05.2017 покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.
Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, ст. 65 КК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році» суд,-

Засудив
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання внаслідок акту амністії п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області судових автотехнічних експертиз № 500а від 27.07.2017; № 332а від 19.05.2017в сумі 1581 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна) грн. 92 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2017, на автомобіль марки «DAF XF 105.460» державний номерний знак НОМЕР_2 , що вилучили у ОСОБА_4 скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки «DAF XF 105.460» державний номерний знак НОМЕР_2 , залишений на майданчику тимчасово затриманих засобів ДП МВС «Вінниця-інформ-ресурси» повернути власнику.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: диск з відеозаписом «S1210002», приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити при справі.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя