УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 7 серпня 2017 р., яка полягає у відмові у задоволенні клопотання,
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 07.08.2017, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання.
04.08.2017 на підставі п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України захисником заявника адвокатом ОСОБА_3 було подано слідчому клопотання № 18 про проведення процесуальної (слідчої дії), а саме звернення за погодженням з прокурором до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до (декларації про валютні цінності, доходи та майно) ОСОБА_6 за період з 18.03.2010 по 21.07.2010, що знаходиться в Головному управлінні Дніпропетровської фіскальної служби.
29.08.2017 заявнику стало відомо, що за результати розгляду його клопотання про проведення слідчих дій від 04.08.2017 слідчим було прийнято постанову від 07.08.2017 про відмову в задоволенні клопотання.
Заявник вважає дану постанову слідчого незаконною, протиправною, та такою, що не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасування із одночасним зобов`язанням слідчого ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання № 18 адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 04.08.2017, задовольнити його та провести необхідну слідчу дію в строк не пізніше 06.09.2017.
У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі.
Слідчий ОСОБА_5 або прокурор у судове засідання не прибули, дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про що в матеріалах скарги є відповідні докази. Враховуючи приписи ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу у їх відсутність.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали, додані до скарги, слідчий суддя встановив наступне.
04.08.2017 на підставі п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України захисником заявника адвокатом ОСОБА_3 було подано слідчому клопотання № 18 про проведення процесуальної (слідчої дії), а саме звернення за погодженням з прокурором до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до (декларації про валютні цінності, доходи та майно) ОСОБА_6 за період з 18.03.2010 по 21.07.2010, що знаходиться в Головному управлінні Дніпропетровської фіскальної служби.
Постановою слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 07.08.2017 клопотання адвоката ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Зміст оскаржуваної бездіяльності слідчого, відповідно до скарги, полягає у нездійсненні слідчим процесуальної дії відмові у задоволені клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 04.08.2017 про здійснення слідчим звернення до слідчого судді із клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів.
Заявник просить скасувати зазначену вище постанову та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів та задовольнити його.
Частиною 1 статті 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження.
Так, до цього переліку входить: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимог статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 цього Кодексу.
Встановлений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, є вичерпним та будь-які виключення щодо розгляду таких скарг не допускаються.
Порядок звернення органу досудового розслідування до слідчого судді (суду) із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів регламентується розділом ІІ главою 15 КПК України та відноситься до одного із заходів забезпечення кримінального провадження, а не до слідчої (процесуальної) дії, як помилково зазначає заявник.
Тому доводи, викладені у скарзі заявника щодо бездіяльності слідчого у вигляді відмови у задоволенні клопотання щодо здійснення слідчої (процесуальної) дії про звернення до слідчого судді із клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, не можуть слугувати підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку статті 303 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Своєю чергою, відповідно до вимог п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За правилом встановленим ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.
В даному випадку, розгляд і вирішення слідчим суддею скарг в порядку ст. 303 КПК України щодо зобов`язання слідчого забезпечити проведення тимчасового доступу до речей та документів, який відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а не до слідчих дій, не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом.
За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити.
Поряд із цим, заявникові роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження (а не тільки сторона обвинувачення) мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 7 серпня 2017 р., яка полягає у відмові у задоволенні клопотання № 18 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1