АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1145/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,
задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 20 вересня 2017 року до 18 листопада 2017 року включно,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послалася на те, що ОСОБА_7 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочинів не визнає, тобто, немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочинів він не вчиняв, проте, натомість, підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась та він міг продовжувати спокійний спосіб життя.

Також апелянт просить врахувати, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, виключно позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, має хронічне захворювання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора, який не заперечував проти скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні слідчого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи з 2016 року по вересень 2017 року, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленими особами, з метою систематичного незаконного позбавлення волі людей, за грошову винагороду, отриману від їх близьких родичів, шляхом обману, зловживання довірою та погроз фізичною розправою, під виглядом надання допомоги в реабілітаційному центрі хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, організував на території м. Запоріжжя та Запорізького району Запорізької області декілька закладів закритого типу.
Після чого, протягом тривалого часу, в період з 2016 року по вересень 2017 року, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленими особами, узгоджено між собою, викрали ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , яких незаконно позбавили волі та тримали в умовах ізоляції в приватних закладах закритого типу, які діяли під виглядом реабілітаційних центрів для хворих від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_5 .
При цьому в ході зазначених протиправних дій, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які перебували на території та в приміщеннях так званих реабілітаційних центрів, силами організованої ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановлених осіб системи охорони, були фактично позбавлені волі, перебували під психологічним примусом та загрозою фізичного насильства з метою контролю за їх поведінкою та забезпеченням заборони залишати на свій розсуд території закладів за вказаними адресами, що внаслідок віку та хворобливого стану потерпілих, завдало тяжкі наслідки їх здоров`ю.
Крім того, за зазначених вище обставин, в ході викрадення та незаконного позбавлення волі хворих від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму осіб, ОСОБА_7 , діючи з 2016 року по вересень 2017 року, умисно, за попередньою змовою та опосередковано через ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і невстановлених осіб, піддавав систематичному катуванню ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які перебували на території та в приміщеннях так званих реабілітаційних центрів за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_5 , заподіявши останнім сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, шляхом нанесення побоїв та принизливих дій з метою примусити потерпілих до покори, придушення їх спроб залишити реабілітаційні центри та з метою їх покарання за непокору.
СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 від 14.09.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

20 вересня 2017 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України в якості особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
21 вересня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

Посилаючись на обсяг пред`явленої ОСОБА_7 підозри, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі його засудження за інкриміновані злочини, конкретні обставини вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також стан здоров`я підозрюваного та дані про його особу, який офіційно не працевлаштований, не одружений та не має на утриманні осіб, раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, позитивно характеризується з місць навчання та проживання, та застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,оскільки інший, на думку слідчого судді, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник в інтересах підозрюваного звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

Так, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею, хоча і було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, однак не було встановлено, чи доводять надані стороною обвинувачення докази ту обставину, яка свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Отже, враховуючи практику Європейського суду, дані, що характеризують особу підозрюваного та стан його здоров`я, колегія суддів доходить висновку, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема здійснювати незаконний вплив на свідків чи потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в самому клопотанні слідчого про тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Тому доводи сторони захисту про безпідставність застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, які викладені в апеляційній скарзі, слід визнати обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року, якою відносно ОСОБА_7 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 20 вересня 2017 року до 18 листопада 2017 року включно, скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, заборонивши ОСОБА_7 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , по 18 листопада 2017 року включно.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обовязки, передбаченіп. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду для проведення з ним слідчих та процесуальних дій; не залишати зазначене місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: