Справа № 143/1813/14-к
Провадження №11-кп/772/208/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2017, якою задоволено клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.12.2014 згідно ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Прилука, Липовецького району Вінницької області, засудженого вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.12.2014 за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ухвали суду засудженому ОСОБА_8 задоволено його клопотання про застосування ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», та звільнено від відбування покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.12.2014, оскільки ним відбуто ? частину покарання.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду про застосування ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки дія п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» поширюється на ОСОБА_8 , тобто після ухвалення вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.12.2014, але до повного відбуття покарання за вироком Липовецького районногосуду від 18.11.2013 знов вчинив умисний злочин.
ОСОБА_8 подав свої заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких просить ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив скасувати ухвалу суду та відмовити засудженому у задоволенні його клопотання, пояснення засудженого ОСОБА_8 , який просив ухвалу суду залишити без зміни, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання цим Законом чинності включно.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VІІІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
Згідно вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.12.2014 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Липовецького районного суду від 18.11.2013 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно вироку Липовецького районного суду від 18.11.2013 ОСОБА_8 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та згідно зі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» є безпідставними, так як ОСОБА_8 не підпадає під обмежене коло осіб, яких стосується п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він не відбував покарання, а був звільнений вироком Липовецького районного суду від 18.11.2013 від відбування покарання з іспитовим строком.
Відповідно до п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Однак, згідно вироку Погребищенського районного суду від 03.12.2014 його засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто вчинення відповідно до ст. 12 КК України злочину середньої тяжкості, тому під дію п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» він не підпадає також.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 405 КПК України та Законом України «Про амністію в 2016 році», колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2017, якою задоволено клопотання засудженого та звільнено від відбування покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.12.2014 згідно ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4