провадження №1-кп/619/417/17
УХВАЛА

13 вересня року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт по кримінальному провадженню №000829 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, -

встановив

12 вересня 2017 року до Дергачівського районного суду Харківської області з Апеляційного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000829 від 14.09.2016.

Суддею ОСОБА_1 подано заяву про самовідвід, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України, по діях у кримінальному провадженні №0001731 від 19.08.2016 року, у якому суддя брав участь як слідчий суддя. Зазначений факт може викликати у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) від 10.03.2010 року у п.66 зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Також у п.п.69,70 зазначеного рішення вказано, що застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58). У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).
Зважаючи на викладене, та з метою усунення будь-яких сумнівів у неупередженому ставленні судді до розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Керуючись ст.ст.75, 80, 82, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив
Задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.

Справу передати для повторного автоматичного розподілу у порядку статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1