Провадження № 1-кс/592/5366/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , а також слідчого СВ Сумського ВП ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна вища, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого першим заступником керівника будівельної компанії «Федорченко», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, -

встановив:
Слідчий СВ Сумського МВП ОСОБА_7 23.10.2017 року за погодженням з прокурором подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на показання інших осіб у даній справі, вчиняти нові правопорушення.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали у повному обсязі.

В обґрунтування ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурор послався на покази потерпілого ОСОБА_8 від 13.10.2017 року в яких той зазначає, що батько ОСОБА_6 вибачився перед потерпілим за дії сина та пропонує владнати ситуацію шляхом примирення та відшкодування завданих збитків ( а.с. 10). Не дивлячись на вказані обставини, потерпілий вважав такі дії тиском на себе.

Захисники в судовому засіданні просили зважити на всі докази та характеризуючи особу підозрюваного дані та врахувати те, що не підтверджено наявність ризиків, зазначених слідчим та прокурором, вважали, що дії ОСОБА_6 не правильно кваліфіковані як хуліганство, фактично після сварки стосовно виконання ОСОБА_6 та потерпілими вимог правил дорожнього руху потерпілим були нанесені легкі тілесні ушкодження та дії їх підзахисного слід кваліфікувати за ознаками ст. 125 КК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 просить не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки в силу виконання обов`язків першого заступника великої будівельної компанії працює тривалий час протягом дня та виїздить в іншу місцевість для вирішення виробничих питань.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, докази надані підозрюваним та його захисником, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в СВ Сумського МВ ГУНП України в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0003321, відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України.

15.10.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

ЄСПЛ неодноразово, зокрема в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України", яке набуло статусу остаточного 21.07.2011 року, в рішенні в справі «Чоботар проти Молдови», яке набрало статусу остаточного 13.11.2007 року зазначає, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року).
Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови" від 13 листопада 2007 року).
У клопотанні слідчої наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій, сам він під час судового засідання не заперечував тих обставин, що після того, як потерпілі на його думку створили на дорозі аварійну ситуацію, він розвернувся, наздогнав автомобіль потерпілих та почав з`ясовувати стосунки, які переросли у завданні тілесних ушкоджень певним потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчий суддя визнає доводи слідчого та прокурора недостатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, має вищу освіту, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 року народження.

Вважаю, що факти того, що батько ОСОБА_6 під час хвороби останнього намагався та зустрічався з потерпілими з метою вибачення за дії сина та з метою відшкодувати завдані матеріальні та моральні збитки про що свідчать розписки потерпілих залучені до матеріалів справи ( а.с.8,9) не свідчать про наявність тиску з боку підозрюваного з метою впливу на потерпілих. ( а.с.10).

Будь-які докази намагання ОСОБА_6 вплинути на результати досудового розслідування , перешкоджанню слідчим діям іншим чином слідчим та прокурором судді не надані.

Слідчий повідомив суд, що не може навести даних про неявку підозрюваного для проведення слідчих дій.

Слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризикам, зазначеним у клопотанні. Ступінь тяжкості злочину, який ставиться у провину ОСОБА_6 , не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, його поведінки після вчинення інкримінуємих йому дій, буде запобігати ризикам його ухилення від слідства та суду, впливати на потерпілих, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,

Постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_7 погодженого з прокуром про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 .

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_6 з`являтись до слідчого, прокурора, суду за першим викликом, утриматись від спілкування з потерпілими по справі.

На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до апеляційного суду Сумської області.

Суддя ОСОБА_1