Справа № 161/2884/18 Провадження №11-сс/773/93/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2018 в кримінальному провадженні № 0000735 від 23.02.2018 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого експедитором «Волиньфарм», раніше судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000735 від 23.02.2018.

Клопотання умотивоване тим, що 23.02.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Також слідчий зазначив, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто в діях підозрюваного наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2018 дане клопотання задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 30 (тридцять) днів, тобто з моменту затримання, а саме, з 13 год. 23.02.2018 по 23.03.2018 включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріалами клопотання стверджується вагомість наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких. Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в короткий проміжок часу після засудження знову підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, при цьому із застосуванням насильства до потерпілого, тому з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_8 під час досудового розслідування, є доцільним застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу строком на 30 днів мотивоване тим, що дане кримінальне провадження не є об`ємним та буде достатньо часу для завершення досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 скасувати. Зазначає, що слідчий суддя безпідставно обрав підозрюваному найсуворіший запобіжний захід, не обговоривши питання застосування більш м`якого запобіжного заходу. Таким чином, захисник вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України та практиці Європейського Суду з прав людини.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримував апеляційну скаргу і просив її задовольнити та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, міркування прокурора, який заперечував апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

- наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України;

- недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження, 23.02.2018 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме, протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду місця події.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Слідчий суддя правильно врахував вкрай негативну репутацію підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, за що відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення з яких, знову підозрюється у скоєнні злочину із застосуванням насильства, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

За викладених обставин у сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Враховуючи приписи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя правильно не визначав розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства щодо потерпілого.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2018 щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: