УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2394/17

24 листопада 2017 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль, скаргу громадянина ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 та начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 та начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник, подану скаргу підтримав з підстав зазначених в ній і просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення даної скарги, та зазначила , що по заяві повідомлення ОСОБА_3 від 14 листопада 2017 року про нібито вчинення громадянином ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбачених ч.1 ст.388 КК України, протягом 24 год. було проведено перевірку та встановлено, що остання не містить жодних фактичних даних, які б вказували на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши надані матеріали скарги а також матеріали перевірки протоколу-заяви ОСОБА_3 від 14 листопада 2017 року суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Так відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, що може свідчить про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В п. 2, 3 ст. 6, п. 1. ст. 7 Конвенціі про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно зі ст. 9 Конституції України є складовою частиною чинного законодавства, застосовується термін «кримінальне правопорушення».

В рішенні, Європейського суду ухваленому у справі «Лауко проти Словаччини» від 2 вересня 1998 р., зазначається: «Для того, аби визначити «кримінальний» характер правопорушення у сенсі Конвенції, важливо спочатку з`ясувати, чи належить закон, який визначає останнє, до галузі кримінального права за правовою системою держави-відповідача, потім потрібно дослідити, маючи на увазі об`єкт і мету статті 6, звичайне значення її понять та право Держав, що домовляються, природу правопорушення, а також характер і ступінь тяжкості санкції, якій може бути піддана зацікавлена особа».

Відповідно до п.1 висновку узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В той же час, аналізуючи заяву повідомлення ОСОБА_3 від 14 листопада 2017 року про нібито вчинення громадянином ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбачених ч.1 ст.388 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що остання не містить в собі наявність фактичних обставин правопорушення, що дали б слідчому чи прокурору підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових рослідувань.

Скаржник в судовому засіданні не зміг обґрунтувати існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст.214,303, 306,307 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги громадянина ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 та начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Повний текст ухвали оголошено о 16 год.00 хв. 29 листопада 2017 року .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1