АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7082/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/246/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

представника апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі апеляційну скаргу начальника державної установи Катеринівська виправна колонія (46) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою клопотання начальника державної установи Катеринівська виправна колонія (46) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про уточнення початку строку відбування покарання та зарахування у строк покарання терміну попереднього ув`язнення відносно засудженого ОСОБА_8 повернуто для направлення за належністю до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою начальник державної установи Катеринівська виправна колонія (46) підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий судовий розгляд його клопотання по суті. Свої вимоги мотивує тим, що посилання суду першої інстанції про необхідність вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в межах територіальної юрисдикції суду, якого відбуває покарання засуджений не відповідає законодавству, оскільки відповідно до п.4 ч.2 ст.537 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок. Також вказує, що таке твердження суду першої інстанції суперечить положенню листа в.о.Голови ВССУ щодо висловлення позиції про застосування окремих положень ЗУ Про внесення змін до КК України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання №838-VIII від 26 листопада 2015 року. Вважає, що призначаючи покарання, суд першої інстанції зобов`язаний враховувати положення ст.72 КК України та зараховувати строк попереднього ув`язнення, вираховуючи його до моменту постановлення вироку, а наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється вже місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Заслухавши суддю-доповідача,

представника установи виконання покарань, який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати оскаржувану ухвалу,

прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною і обгрунтованою, колегія суддів з`ясувала наступне.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2016 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.384 КК України було постановлено на підставі угоди про визнання винуватості між ним і прокурором.

За вказаною статтею ОСОБА_8 засуджено до 1 (одного) року обмеження волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання визначеного даним вироком у вигляді 1 (одного) року обмеження волі більш суворим призначеним вироком Теребовлянського районного суду від 14 червня 2016 року, згідно якого ОСОБА_8 , призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Також, ОСОБА_8 на підставі п.1 ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання зараховано термін його попереднього ув`язнення з 20 липня 2016 року по дату ухвалення вироку включно, тобто по 01 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Начальник державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)» 22 червня 2017 року звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням, в якому просив уточнити початок строку відбування покарання та зарахування у строк покарання терміну попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 .

Підставами внесення такого клопотання в ньому зазначено вимоги ст.ст.379,380 КПК України, згідно яких ухвалу щодо виправлення чи роз`яснення судового рішення виносить суд який ухвалив судове рішення.

Разом з тим, зі змісту вказаного клопотання вбачається, що його доводи не стосуються описки, арифметичної помилки чи обставин, які є незрозумілими, а в ньому порушується питання зарахування в строк відбування покарання періоду попереднього ув`язнення з 05 травня 2015 року по 20 липня 2016 року, який був зарахований попереднім вироком від 14 червня 2016 року і про зарахування якого не вказано в останньому вироку.

Отже, підстави для роз`яснення судового рішення чи виправлення описки в ньому відсутні, оскільки в такому порядку не може змінюватися зміст вироку чи додатково вирішуватися питання, які в ньому не зазначені.

Також, як вбачається зі змісту клопотання та апеляційної скарги начальника установи виконання покарань у них крім підстав, визначених ст.380 КПК України, вказано про необхідність застосування в даному випадку ст.ст.537,539 КПК України, відповідно до яких питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом який його постановив.

Аналізуючи вказані доводи колегія суддів приходить до переконання про їх безпідставність у зв`язку з наступним.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2016 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.384 КК України набрав законної сили 05 вересня 2016 року і звернутий до виконання.

Як роз`яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (вих.№223-20/0/4-16 від 11 січня 2016 року), з огляду на системний аналіз положень статей 537,539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України має вирішуватися місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вказаним роз`ясненням, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи щодо обов`язку суду зараховувати строк попереднього ув`язнення згідно вимог ст.72 КК України стосуються неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, тобто підстав для зміни судового рішення, а не виправлення описок чи його роз`яснення.

Зміна змісту судового рішення в порядку ст.ст.379,380,537 КПК України не допускається.

Крім того, доводи клопотання та апеляційної скарги обґрунтовані даними особової справи засудженого про його перебування під вартою за іншими обвинуваченнями, які в матеріалах цього кримінального провадження відсутні, оскільки вирок у ньому постановлений на підставі угоди з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Без з`ясування вказаних обставин шляхом їх безпосереднього дослідження в ході судового розгляду неможливо вирішити питання порушені в клопотанні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення клопотання для направлення за належністю до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 379, 380, 404-419, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника державної установи Катеринівська виправна колонія (46) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2