Справа №127/2299/16-к
Провадження №1-кп/127/489/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання : ОСОБА_2

сторони обвинувачення: прокурора : ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Гнівань, Тиврівського району, Вінницької області, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Гніванським МВМ УМВС України у Вінницькій області, 19.03.2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 18.09.2013 року Тивріським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 31.12.2015 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000558 від 08.11.2013 року,

ВСТАНОВИВ:
07.11.2013 року біля 23 години 45 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Форд Скорпіо» державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Перщотравневій в м. Вінниці, в напрямку вул. Лесі Українки, в району пров. Цегельного , не прийняв своєчасних заходів до зменшення швидкості руху свого автомобіля або його зупинки, не переконавшись в безпечності маневру, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, де з необережності допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вулиці з права на ліво по напрямку руху автомобіля. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експерт изи №2392 від 10.12.2013 року отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки лівого плеча зі зміщенням уламків. Дані травми належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:

«п.п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не стоворить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

«п.п.12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди».

Порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та суду пояснив, що 7 листопада 2013 року вночі він їхав на автомобілі «Форд скорпіо», розпочавши рух на дозвільний сигнал світлофора. Надворі йшов дощ, була темна пора доби. На тролейбусній зупинці по вул. Першотравневій поміж двох тролейбусів, що стояли правої сторонни, з-за 2-го тролейбуса вибігла потерпіла ОСОБА_9 з подругою. Він рухався зі швидкістю 30 км/год., й застосував гальмування проте збив ОСОБА_9 , після чого остання впала на землю. Все сталося після того, як він проїхав пішохідний перехід, а дівчата в той час йшли не по пішоходному переходу. Одразу коли він побачив двох дівчат, щоб їх не збити, він гальмував автомобіль. Своїми діями він намагався уникнути зіткнення з двома пішоходами. Однак він скоїв наїзд на пішохода на зустрічній смузі руху.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що 07.11.2013 року вона потрапила в дорожньо-транспортну пригоду по вул. Перштравневій. Через удар вона не пам`ятає обставин справи. Пам`ятає, як з своєю подругою ОСОБА_10 виходила з тролейбуса, з якою вони ввечері вжили біля 1 л пива, а подальший розвиток подій не пам`ятає. Обвинувачений ОСОБА_11 частково відшкодував шкоду. На даний час претензій до ОСОБА_4 у неї не має.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що з ОСОБА_7 ввечері 07.11.2013 року вони гуляли та вживали спиртні напої. Коли вони вийшли з тролейбуса, то ОСОБА_13 йшла попереду, а вона з-заду, розмовляючи по телефону. Вони йшли по дорозі неподалік пішохідного переходу. Самого удару вона не бачила, бачила вже ОСОБА_9 на зустрічній смузі руху.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він їдучи в тролейбусі з вул. Київської вийшов на зупинці «Першотравнева» через задні двері, де за ним вийшли ще дві дівчини з тролейбуса та під`їхав інший троллейбус. Дівчата переходили дорогу поміж цими двома тролейбусами. Він особисто пішов на пішохідний перехід. Коли він стояв на переході, для пішоходів було червоне світло, а зелене світло було для тролейбуса та автомобілів, він почув звук гальм автомобіля та удар, а потім побачив автомобіль, який передньою частиною стояв на зустрічній смузі, а на дорозі сиділа дівчина, поруч стояла її подруга. Був ще чоловік, який викликав швидку допомогу. Все відбулося вночі, коли йшов дощ.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується показаннями потерпілої, свідків, а також іншими доказами ретельно дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з кримінального провадження від 07.11.2013 року ( т.1 а.с. 70);

- даними висновку судово автотехнічної експертизи №538 а від 25.12.2013 року від 25.12.2013 року, відповідно до якої:

«1.В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Форд Скорпіо» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1,12.3 Правил дорожнього руху України.

Питання, як повинен був діяти пішохід в даній дорожній обстановці, експертом не досліджувалось, так як спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, і може бути вирішене органами слідства(суду) самостійно відповідно до вимог викладених у розділі 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України.

2.У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «Форд Скорпіо» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання пимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

3.У дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «Форд Скорпіо» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

4. Швидікість руху автомобіля «Форд Скорпіод», яка відповідає довжині слідів гальмування, які виявлені та зафіксовані при огляді місяця пригоди становила 22… 27.9 км/год» ( т.1 а.с. 74-78);

- даними протоколу слідчого експерименту від 16.12.2013 року за участю ОСОБА_4 із схемою (т.1 а.с. 86-88);

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2013 року із схемою ( т.1 а.с. 89-93);

- даними протоколу огляду транспортного засобу « Форд Скорпіо» д.н. НОМЕР_4 від 08.12.2013 року ( т.1 а.с. 94-95);

- даними висновку судово-медичної експертизи №2392 від 13.12.2013 року, відповідно до якої:

«1.Згідно "Медичної карти стаціонарного хворого", у ОСОБА_7 мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки лівого плеча зі зміщенням уламків.

2.Оскільки закритий перелом хірургічної шийки лівого плеча не являється небезпечним для життя та не супроводжувався загрозливими для життя явищами, а потягнув за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, вищевказане тілесне ушкодження у ОСОБА_7 належить до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості (п.2.2.1 "в" "Правил-судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", 1995р.), виникло від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності може відповідати строку ДТП, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 07.11.2013 року» ( т.1 а.с.101-102);

- даними висновку автотехнічної експертизи № 3495/16-21 від 04.05.2017 року, відповідно до якої:

- В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля ФОРД СКОРПІО р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виконанні яких він мав би технічну можливість попередити наїзд на пішохода.
Для оцінки дій пішохода ОСОБА_7 спеціальних знань у галузі автотехніки не потрібно, тому питання експертом не досліджувалось.
2. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, для водія автомобіля ФОРД СКОРПІО.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 небезпека для руху моменту появи пішоходів у полі зору водія.
3.В даній дорожній ситуації водій автомобіля ФОРД СКОРПІО р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 при виконанні норм вимог п.12.3, (зміна напрямку руху в даній дорожній ситуації вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху УКраїни не передбачена), водій ОСОБА_4 мав би технічну можливість попередити наїзд пішохода, так як остання на час наїзду покинула смугу руху його автомобіля ( т.1 а.с. 136-141);
Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_7 , допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які були послідовними та логічними,які підтвердили обставини, щодо факту наїзду на пішохода ОСОБА_7 , що підтверджується висновком автотехнічної експертизи № 3495/16-21 від 04.05.2017 року, відповідно до якого водій ОСОБА_15 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода та враховуючи, що дана обставина не оспорюєтьмя самим обвинуваченим ОСОБА_15 , cпосіб та отриманні травми потерпілою ОСОБА_9 підтверджуються її показаннями та висновком судово-медичної експертизи №2392.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є раніше судимим (т. 1 а.с. 73), характеризується за місцем проживання позитивно ( т. 1 ас. 103), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 104-105), на день дорожньо-транспортної пригоди ознак сп`янніння не виявляв ( т.1 а.с. 98).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, позицію потерпілої, наявність помякшуючих обставини, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.
Суд, також зважає й на порушення правил дорожнього руху потерпілою, яка перебуваючи у стані алкогольного спяніння в темну пору доби перетинала проїжджу частину дороги, поза межами пішоходного переходу, та враховуює позитивну поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, а тому не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Оскільки даний злочин був вчинений 07.11.2013 року, тобто до постановлення вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року, тому остаточне покарання необхідно призначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року, зарахувавши відбуте покарання за цим вироком.
Початок строку покарання обраховувати з часу звернення вироку до виконання.
Керуючись ч.3 ст. 3 та ч.1 ст. 5 КК України суд приходить до переконання про можливість застосування відносно ОСОБА_4 ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час його участі в судовому розгляді кримінального провадження слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22.02.2017 року по день набрання вироком законної сили оскільки ухвалою Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст. 72 КК України періоди попереднього ув`язнення, а саме : з 02.10.2014 по 04.12.2014 року, 31.12.2015 року по 21.02.2017 року включно, було зараховано у строк покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі,.
Вирішуючи цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_15 на користь Вінницької міської ради 3716 гривень 18 копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 , визнаний обвинуваченим в повному обсязі, суд відповідно до положень ч. 1 ст. 1206 ЦК України вважає, що він підлягає задоволенню, оскільки він повністю доводиться доказами дослідженими в судовому засіданні (довідка № 01-26/2321 від 20.12.2013 р. (т. 1 а.с. 25), й особа яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладу здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, водночас вказане відшкодування повинно бути стягнено на користь місцевого бюджету.
Відповідно до ст. 100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення криміналістичних досліджень: (т.1 а.с.74-78,136-141), оскільки його проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, 1195, 1206 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ч. 4 ст. 70 за сукупністтю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року, визначити ОСОБА_4 остаточне у виді 4 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами зарахувавши у строк відбуття покарання покарання відбуте за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року.
Початок строку покарання обраховувавати з часу звернення вироку до виконання.
На підставі п. «ґ» пункту 2 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час його перебування в установі попереднього ув`язнення для участі в судовому розгляді кримінального провадження, слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22.02.2017 року по день набрання вироком законної сили.
Цивільний позов прокурора задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь міського бюджету м. Вінниці (отримувач ГУК у Вінницькій області Вінницька обл., 24060300, , Банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО802015, р/р 0002) 3716 гривень 18 копійок у відшкодування витрат комунального закладу Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 1381 гривні 60 копійок у відшкодування вартості судово-автотехнічної експертизи №538а від 25.12.2013 року та автотехнічної експертизи № 3495/16-21 від 04.05.2017 року.

Речовий доказ в кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «Форд Скорпіо», державний номерний знак НОМЕР_3 переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: