Справа № 738/1648/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/219/2018
Категорія -ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000517 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, освіта середня, не працює, раніше судимий:

1) 13.09.2017 року Конотопським районним судом Сумської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень, на підставі п «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнений від відбування призначеного покарання;

2) 27.09.2017 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

- засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Вирок Корюківського районного суду від 27.09.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., відповідно до ст.ст.71, 72 КК України ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 790,96 грн. процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, обвинувальний акт стосовно якої 31 серпня 2017 року направлено на розгляд до суду (вироком Корюківського районного суду від 27.09.2017 року його засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.), 04 вересня 2017 року, близько 11.00 год., знаходячись у приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав чотири алюмінієві чугуни, алюмінієвий бідон з кришкою, чавунну пічну плиту та поліпропіленовий мішок, що належали ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1333 грн. 02 коп.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Вирок Корюківського районного суду від 27.09.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., згідно ст.ст.71, 72 КК України, виконувати самостійно. В обґрунтування скарги зазначив, що місцевим судом не було в достатній мірі враховано конкретні обставини скоєння кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше засуджений за вчинення корисливого злочину, покарання у виді штрафу не виконав. Звернув увагу на те, що згідно досудової доповіді органу пробації, ОСОБА_7 без позбавлення чи обмеження його волі, становить дуже високу небезпеку для суспільства. Крім того, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання суд помилково застосував положення ст.71 КК України, оскільки злочин ОСОБА_7 вчинив 4.09.2017 року, тобто до постановлення вироку Корюківським районним судом від 27.09.2017 року. За таких обставин, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_7 необхідно було застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий просив залишити без змін вирок місцевого суду, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, просив не позбавляти його волі та надати йому ще один шанс, обіцяючи виправити свою поведінку.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, заслуговують на увагу частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.

А тому, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, його ставлення до скоєного; особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, працює неофіційно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності; враховуючи думку потерпілого ОСОБА_9 , який не має до обвинуваченого претензій; досудову доповідь Менського районного сектору з питань пробації від 10.11.2017 року, згідно якої виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту на певний строк, у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив до ухвалення попереднього вироку Корюківського районного суду від 27.09.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., остаточне покарання йому необхідно призначити з урахуванням вимог ч.4 ст.70, ст.72 КК України.

Відтак, ураховуючи, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати у частині призначення покарання.

ОСОБА_7 вважати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, відповідно до ч.4 ст.70, ст.72 КК України - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4