АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого− судді Бєлан Н.О.

Суддів − Єленіній Ж.М., Лясковській В.І.

за участю прокурора Тертичного О.А.

захисників Ковальчука О.Д., Сичова П.Г.

засудженого ОСОБА_3, його законного представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями захисників Ковальчука О.Д., Сичова П.Г. на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2009 року.

Цим вироком

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий за вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2008 року за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки , -

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_3 покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, не маючий судимості, -

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Справа №11-а-354/2010. Категорія 186 ч.2 КК України.

Головуючий в першій інстанції - Гриненко О.І.Доповідач - Бєлан Н.О.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнані винними у вчиненні 1 травня 2009 року, приблизно о першій годині ночі, біля будинку №16 по вулиці Героїв Дніпра в м. Києві за попередньою змовою групою осіб відкритого викрадення чужого майна за таких обставин.

Побачивши раніше незнайомого ОСОБА_7, вони разом підійшли до нього та, реалізуючі свій злочинний намір відкрито викрасти майно останнього, ОСОБА_3 забрав у нього куртку та мобільний телефон «Нокія N-95», вартістю відповідно 380 і 2550 грн., і відійшов. В цей же час ОСОБА_5 наказав потерпілому зняти кросівок. Побоюючись застосування фізичного насильства, той зняв кросівок і передав ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_3, діючи узгоджено з останнім, повернувся та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя або здоров'я, вдаривши потерпілого в обличчя, наказав зняти і передати ОСОБА_5 другий кросівок вартістю 50 грн., після чого засуджені з місця злочину зникли.

В апеляції захисник Сичов П.Г порушує питання про перекваліфікацію дій ОСОБА_5 з ч .2 ст.186 КК України на ч.1 цієї статті та призначення винному покарання, не пов'язаного з позбавленням волі.

На переконання апелянта, висновки суду про вчинення цього злочину за попередньою змовою групою осіб, не відповідають фактичним обставинам справи, бо такі докази у справі відсутні і не зазначені у вироку. Вважає, що про це свідчили, як засуджені, так і сам потерпілий, а також свідок ОСОБА_8.

Захисник стверджує, що судом проігноровані показання ОСОБА_5 та потерпілого про те, що вони тривалий час розмовляли і той запевнював останнього про повернення речей, бо умислу на викрадення кросівок у засудженого не було. Також вважає, що неправильно встановлено місце вчинення злочину, яке, за показаннями ОСОБА_3 на відтворенні обстановки та обставин події, - біля будинку №22, а не №16.

В апеляції захисник Ковальчук О.Д., не оспорюючи доведеність вини засудженого ОСОБА_3 та кваліфікацію його дій за ст.186 ч.2 КК України, просить вирок змінити в частині призначення покарання та застосувати ст.69 КК України, оскільки той щиро кається у вчиненні злочину, є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, має хворобу серця.

Також апелянт вважає необ'єктивною вказівку суду про визнання засудженим ОСОБА_3 своєї вини частково, бо той давав послідовні та логічні пояснення протягом як досудового, так і судового слідства про узгодженість дій при вчиненні злочину та розподіл викраденого майна.

Іншими учасниками судового розгляду апеляції не подані.

В запереченнях прокурор Онуфрієва Ю.В., яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, наполягає на безпідставності доводів, наведених в апеляціях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про законність та обґрунтованість вироку, справедливість призначеного покарання, пояснення

захисників, які підтримали апеляції та засудженого ОСОБА_3, його законного представника про застосування ст.69 КК України, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, судова колегія не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини засуджених у вчиненні цього злочину відповідає матеріалам справи і підтверджується доказами, ретельно дослідженими під час судового слідства.

При цьому повно та всебічно у судовому засіданні були перевірені доводи засуджених щодо відсутності у них попередньої змови на вчинення пограбування, але обґрунтовано визнані судом такими, що не відповідають дійсності, бо спростовуються об'єктивними доказами у справі.

Так, за показаннями потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні, спочатку засуджені звернулися до нього з приводу сигарет, а вдруге, наздогнавши, ОСОБА_3 відібрав куртку, обшукав кишені та забрав мобільний телефон. При цьому ОСОБА_5, запитавши розмір кросівок, наказав їх зняти. Побоюючись застосування насильства, він зняв один кросівок і віддав, а потім другий за наказом ОСОБА_3, коли той вдарив його.

Також потерпілий зазначав, що дії засуджених були узгодженими і свідчили про єдиний намір відкрито забрати у нього вказані речі, бо разом й зникли з місця злочину.

Ці показання потерпілого є об'єктивними, оскільки підтверджуються іншими доказами у справі, зокрема показаннями свідка ОСОБА_8, який підтвердив ці обставини.

Фактично не заперечували проти таких своїх дій на місці злочину й самі засуджені і підтверджували факт розподілу викраденого майна, а саме куртку і кросівки залишив собі ОСОБА_5, а мобільний телефон забрав ОСОБА_3.

Суд першої інстанції, ретельно перевіривши показання потерпілого, свідка, які є послідовними, узгоджуються з іншими доказами у справі, у тому числі й показаннями засуджених про наміри забрати у потерпілих майно, обґрунтовано визнав їх достовірними та поклав у основу доведеності обвинувачення у вчиненні ними цього злочину за попередньою змовою групою осіб.

Тому зазначені в апеляції захисника Сичова П.Г. доводи щодо відсутності таких доказів не ґрунтуються на матеріалах справи.

Безпідставні й твердження захисника про те, що не встановлено місце злочину.

Як убачається з протоколу судового засідання, сторони у судовому засіданні, у тому числі й ОСОБА_3, не оспорювали, що злочин стався біля будинку №16 по вулиці Героїв Дніпра, і не висловив щодо цього заперечень в апеляційній інстанції.

З огляду на матеріали справи судовою колегією не встановлені порушення кримінально-процесуального закону при розгляді справи, які б тягли за собою скасування вироку.

Отже, повно та всебічно дослідивши докази, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, правильно кваліфікувавши дії засуджених за ст. 186 ч.2 КК України, навівши у вироку відповідні мотиви щодо кваліфікуючих ознак, у тому числі й вчинення цього злочину зак попередньою змовою групою осіб.

Що стосується доводів в апеляціях про пом'якшення покарання, то колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Як убачається з вироку, судом призначено покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, при цьому також ураховані й ті обставини, на які апелянти посилаються у скаргах, зокрема, що засуджені вчинили злочин у неповнолітньому віці, а ОСОБА_5 до цього не мав судимості.

Проте з урахуванням конкретних обставини справи, за яких був вчинений цей злочин, особисте ставлення засуджених до своїх дій, даних про особу засуджених колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення їм покарання і вважає, що за своїм видом, розміром призначене їм покарання є справедливим, бо відповідає тяжкості вчиненого і особі засуджених, а також є необхідним для їх виправлення і попередженню нових злочинів.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляції захисників Ковальчука О.Д. та Сичова П.Г. залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від21 грудня 2009 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 − без зміни.

Головуючий:

Судді: