НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3929/15-к
Провадження № 1-кп/0182/298/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2018 року м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міскрайонного суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження внесене 11 березня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія, Кіровоградської області, гр. України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

12.03.1997 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ст. 142 ч.3 КК України ( в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

31.05.2002 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ст. 187 ч.3, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,

за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На початку березня 2015 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) між обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 висловив погрози вбивством на адресу ОСОБА_5 . У зв`язку з чим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_11 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_11 , 11 березня 2015 року, приблизно о 16год. 45хвил, ОСОБА_5 прийшов на територію ПП «Інга», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд.250, при цьому утримуючи при собі, заздалегідь заготовлений обріз мисливської рушниці, невстановленої марки. Зайшов до приміщення офісу, розташованого за вищевказаною адресою, та одразу ж направився до ОСОБА_11 , який знаходився в приміщенні даного офісу, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , підійшов до останнього із обрізом мисливської рушниці, невстановленої марки, та діючи умисно, з метою вбивства, здійснив один постріл в область черева ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого сліпого дробового поранення черева в правому підребер`ї, з ушкодженням печінки, великого сальнику, шлунку, кишечнику, підшлункової залози, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер на місці і смерть потерпілого ОСОБА_11 настала саме від проникаючого вогнепального дробового поранення черева, з ушкодженням печінки, великого сальнику, шлунку, кишечнику та підшлункової залози.
Після чого, ОСОБА_12 11 березня 2015 року приблизно о 17год.15хвил., перебуваючи на території ПП «Інга» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів 250, після скоєння умисного вбивства ОСОБА_11 , біля офісного приміщення ПП «Інга», побачив автомобіль марки «Nissan Note 1.6і AT Comfort A---A 4AT (T11)», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 і у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 підійшов до вищевказаного автомобіля та, сівши в салон, за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалення, діючи умисно, завів двигун автомобіля та поїхав до автостоянки, розташованої за адресою вул. Г.Чорнобиля 17 в м. Нікополь Дніпропетровської області, тобто втік з місця вчинення злочину, незаконно заволодівши автомобілем «Nissan Note 1.6і AT Comfort A---A 4AT (T11)», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальний збиток на суму 158270 грн.
Дії ОСОБА_5 мають правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував факт заподіяння смерті гр. ОСОБА_11 навіть зазначив, що мотивом вчинення цього злочину стала помста за те, що фактично ОСОБА_11 не давав йому можливості самостійно працювати, погрожував йому і тиснув на інших роботодавців, щоб не допомагали йому працювати незалежно. В грудні 2014 року, коли він повернувся з м. Москви, будучи давно знайомим з ОСОБА_13 , він виконав для нього кілька замовлень, але офіційно ОСОБА_14 не був його роботодавцем. А коли він особисто прийняв крупне замовлення між ними виник конфлікт саме через це замовлення. В той день коли він замовив для виконання замовлення граніт і заплатив 40 тис. гривень, йому зателефонував ОСОБА_14 , який дізнався про це і сказав, що його «гамплик». Після чого він увімкнувся і не пам`ятає, що відбувалося далі. Під час демонстрації відеозапису з камер зовнішнього спостереження ПП «Інга» він допустив, що реально тією особою, яка здійснила постріл в потерпілого міг бути саме він, але він не пам`ятає обставини вчинення ним злочину взагалі через те, що перебував у стані афекту та не контролював себе, навіть достовірно знаючи, що в приміщенні офісу та на його території розташовані камери відеоспостереження. Не заперечував обвинувачений і наявність у нього обрізу мисливської рушниці, але повідомив, що не пам`ятає де він його взяв. Позовні вимоги потерпілої не визнав в цілому та просив виправдати його у зв`язку з тим, що його дії невірно кваліфіковані органом досудового розслідування. Про обставини заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 взагалі не надав пояснень, посилаючись на те, що не пам`ятає таких обставин. Але зауважив, що він не мав наміру ухилятися від слідства та суду, йому терміново потрібно було побачити маму в м. Олександрії, тому він виїхав туди вночі на таксі, одразу ж після вчинення інкримінованого правопорушення.
Такі покази обвинуваченого колегія суддів розцінює як стратегію захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, оскільки вони повністю спростовуються доказами, які були досліджені колегією суддів безпосереднього в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_9 суду повідомила, що ОСОБА_15 працював у її чоловіка на фірмі, але не перебував офіційно у трудових відносинах з ПП «Інга». Він виконав лише кілька замовлень на прохання чоловіка, т.я. був художником. За кілька місяців до вбивства між ОСОБА_16 та її чоловіком відбувся конфлікт під час якого ОСОБА_15 висловлював погрози вбивством не лише ОСОБА_17 , але й його родині. Конфлікт стався через те, що ОСОБА_15 одержав замовлення гр. ОСОБА_18 щодо виконання макету пам`ячника і замовнику його робота сподобалася. Але ОСОБА_15 не мав робочого місця, інструментів та можливості виконати отримане ним замовлення. Усі власники фірм, що займалися наданням аналогічних послуг, відмовили йому в наданні оренди приміщення та обладнання. У зв`язку з чим він мав претензії до її чоловіка, щоб той забезпечив його умовами для виконання замовлення, тобто надав місце для роботи, обладнання, щоб ОСОБА_15 міг збагатитися за рахунок грошей отриманих за виконання замовлення, вартість якого була дуже крупною сумою. ОСОБА_14 зайняв принципову позицію і відмовив йому також в оренді виробничого приміщення, незважаючи на те, що ОСОБА_15 пропонував сплатити усі витрати за комунальні послуги та оренду. Тому, ОСОБА_15 з помсти, бажаючи отримати в будь-який спосіб гроші від замовника, вчинив вбивство її чоловіка. Того дня, її чоловік приблизно в період часу з 8 до 9 години ранку пішов на роботу і вона стверджує, що на ньому був золотий ланцюжок, який він майже ніколи не знімав. На місце вчинення злочину її не допустили співробітники поліції, а в морзі ланцюжок їй не віддали, повідомивши, що його не було на трупі. Але вона не може стверджувати, що саме ОСОБА_15 під час скоєння вбивства або після нього заволодів належним її чоловіку золотим ланцюжком. Крім того, відповідно до журналу реєстрації замовлень, в день вбивства її чоловік отримав передплату за нове замовлення у сумі 3 тис. гривень і зазначені гроші також зникли з приміщення офісу. У зв`язку з чим вона просила задовольнити її позовні вимоги і стягнути з обвинуваченого на її користь: матеріальну шкоду, в тому числі витрати на поховання у сумі 36018грн.82коп., витрати на залучення правової допомоги у сумі 3 тис. гривень, з урахуванням індексації просила стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1млн.23 тис.433грн.27коп. та моральну шкоду у сумі 450 тис. гривень.
Потерпіла ОСОБА_19 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд провадження у її відсутність. При цьому нових доказів суду не надала. Законність та допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування не оспорювала. Цивільний позов не заявляла.
Свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що займається приватними перевезеннями. Точної дати не пам`ятає, але він, в своєму автомобілі, перебував на зупинці таксі в районі автовокзалу приблизно о 17 годині до нього підійшов ОСОБА_21 , з яким він знайомий і якого чомусь одразу не впізнав, і попросив підвезти його в район п.Незалежності, адресу не пам`ятає, а потім, в разі необхідності за м. Кривий Ріг. На ньому був чистий одяг і при собі була сумка планшет. Він повідомив обвинуваченому свій номер телефону у разі необхідності поїздки в сторону Кривого Рогу. Приблизно через 30-40 хвилин йому зателефонував обвинувачений і попросив заїхати за ним там же, куди підвозив його. На прохання обвинуваченого, вони поїхали в район пам`ятника «Пушки», де ОСОБА_15 виходив з машини та спускався до води один. Після чого він повіз його в сторону Кривого Рога. Під час дороги автомобіль потратив у яму та він зупинявся ремонтувати диск, а ОСОБА_15 в цей час разом з полотняною сумкою спускався також до води, а потім з цією ж сумкою повернувся. За час подорожі йому особисто телефонували співробітники поліції та розпитували чи не знає він ОСОБА_22 , але прізвище обвинуваченого йому було невідомо і почали розпитувати чи не було у нього при собі обрізу рушниці і цю розмову чув ОСОБА_15 , який сидів поруч з ним на пасажирському сидінні. Він спитав у ОСОБА_22 що той накоїв, але останній відповів йому жаргоном і відповідь він не зрозумів, але повторно спитати побоявся. Після чого, на прохання обвинуваченого висадив його в полі біля м. Олександрія. При цьому повідомив суду, що знає ОСОБА_22 як найкращого художника, який цілодобово працював, бо фанат своєї справи, а потерпілий ОСОБА_14 був не дуже доброю людиною.
Свідок ОСОБА_23 суду повідомила, що з 2009 року, без належного оформлення трудових відносин, працювала охоронцем у ОСОБА_11 11.03.2015 року, коли вона їхала на роботу, щоб заступити на нічне чергування, приблизно о 17 год.20 хвил, вона помітила швидку допомогу попереду. ОСОБА_22 в той день вона не бачила. Коли прийшла на територію товариства, то помітила, що немає автомобіля на якому їздив ОСОБА_11 . На території ПП «Інга» розташовані камери відеоспостереження і про це було відомо всім співробітникам фірми. Вже на робочому місці дізналася про те, що сталося вбивство ОСОБА_24 у власному кабінеті і були пошкоджені камери відеоспостереження, був безлад в приміщенні офісу.
ОСОБА_25 повідомила, що вона працювала бухгалтером ПП «Інга» і 11.03.2015 року вдень бачила ОСОБА_11 , оскільки він підписував їй платіжне доручення на сплату витрат за електроенергію. Про наявність конфлікту між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 їй нічого невідомо як і про обставини вбивства. При цьому свідок не надала суду пояснень з приводу того що їй відомо про отримання плати за замовлення ОСОБА_11 в день вбивства.
Свідок ОСОБА_26 суду повідомив, що він працював в ПП «Інга» і знає ОСОБА_22 , який прийшов туди працювати після його звільнення. Зі слів ОСОБА_11 за кілька тижнів до вбивства йому стало відомо, що між ним та ОСОБА_16 виник конфлікт через якесь замовлення. В той день 11.03.2015 року він затримався на роботі та увійшов перевдягнутися у приміщенні офісу і не помітив як туди увійшов ОСОБА_27 вже побачив ОСОБА_22 , який виходив з іншої кімнати офісу і повідомив йому що вбив ОСОБА_28 . Він був спокійний, але злий та промовив, що той достав його. При цьому продемонстрував йому під верхнім одягом обріз двухствольної мисливської рушниці, підвів його до столу та показав на тіло ОСОБА_24 , який лежав на підлозі біля столу. Він перевірив пульс, його вже не було і бачив простріл в області печінки, де була червона пляма на одязі. Пішов умитися, а коли повернувся то ОСОБА_22 вже не було, а він викликав швидку допомогу та поліцію. Співробітникам поліції він спочатку не розповів, що вбивство вчинив ОСОБА_15 , оскільки боявся.
Під час огляду місця події злочину встановлено, що місцем злочину є кімната в приміщенні офісу ПП «Інга», розташованого за адресою м.Нікополь. вул. Електрометалургів, 250, вхід на територію якої здійснюється через металеві ворота, які на момент огляду відчинені( т.1 а.п.48-52, 53-62 з фото таблицею). В кімнаті виявили труп ОСОБА_24 з вогнепальним пораненням. Під час огляду трупу вилучений одяг вбитого. ( а.п.34-46 т.1) Під час огляду приміщення вилучені робочі зошити, які знаходилися на столі, технічні паспорти на автомобілі та причеп, які знаходилися на території подвір`я підприємства. Під час огляду також виявлено та вилучено 17 різних відбитків слідів пальців рук.
Так, згідно висновок судово-медичної експертизи № 154 від 09.04.2015 року ( а.п.198, 199 т.1) при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: внутрішньо шкіряні крововиливи та садно обличчя справа, вогнепальне проникаюче сліпе дробове поранення черева в правому підребер`ї з ушкодженням печінки, великого сальнику, шлунку, кишечнику, підшлункової залози, наявність в черевній порожнині рідкої крові та її згортків. Смерть його настала від проникаючого вогнепального дробового поранення живота, з ушкодженням печінки, великого сальнику, шлунку, кишечнику та підшлункової залози, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення живота спричиненні незадовго до смерті, при пострілі з вогнепальної зброї дробовим снарядом, що володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, в склад якого входили з`єднання свинцю та двовалентного заліза; постріл зроблений з неблизької дистанції, поза межами дії додаткових факторів пострілу (не виключена можливість пострілу через перешкоду), і в межах відносно суцільної (компактної) дії дробового снаряду. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що спричинили смерть потерпілого. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та садна обличчя справа спричинені незадовго до смерті від дії тупих, твердих предметів або при ударі об такі предмети і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа крові етиловий та інші види спирту не виявлені. Тобто на момент смерті, ОСОБА_11 був тверезим. Враховуючи напрямок раневого каналу, постріл був зроблений в напрямку спереду до заду справа наліво відносно потерпілого. Враховуючи напрямок раневого каналу в момент пострілу дульний зріз зброї був розташований спереду та декілька справа від потерпілого. враховуючи масивний характер виявлених вогнепальних тілесних ушкоджень, експерт вважає, що після їх спричинення, потерпілий не міг здійснювати активні дії. Виявлені вогнепальні поранення у ОСОБА_11 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 32/07-133 від 17.04.2015 року ( а.п.231-234т.1) пиж, вилучений в ході розтину трупу ОСОБА_11 12.03.2015 року є частиною боєприпаса елементом спорядження мисливського патрона- пиж- контейнером, вистріляним з патрона мисливської гладко ствольної вогнепальної зброї 12 калібру. Сім фрагментів металу, вилучені 12.03.2015 в ході розтину трупу є складовою частиною снаряду - вистріляними шротинами діаметром 4,5-5мм (встановити точний діаметр не надалося можливим через їх деформацію). Дані снаряди є елементами спорядження бойових припасів - мисливських набоїв до гладко ствольної мисливської вогнепальної зброї. Встановити зі зброї якого виду та зразку були вистріляні пиж-контейнер та сім шротин, не є можливим, по причині відсутності на їх поверхнях яких -небудь ознак, що свідчили б про конкретну зброю.
12.03.2015 року було встановлене місце знаходження викраденого автомобіля марки Нісан Ноте, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_9 і знаходився на прилеглій території між будинком №17 по вул.Г. Чорнобиля та приватним домоволодінням № 82 по вул..Крилова. в м.Нікополі. На момент огляду автомобіль був зачинений. Під час огляду на верхній зовнішній поверхні правих передніх дверей та на передній правій дугі рами дверцят виявлено один слід долоні руки найбільшими розмірами 92х50мм, який від копійований на 2 відрізка липкої стрічки. На зовнішній поверхні правої передньої дуги дверцят виявлено один слід долоні руки найбільшим розміром 83х45мм, який також від копійований на відрізок липкої стрічки, які відповідно до висновку трасо логічної експертизи № 32/01-134 від 17.04.2015 року залишені не обвинуваченим ОСОБА_5 та не потерпілим ОСОБА_11 , чиї дактілокарти надані для проведення експертизи. При цьому автомобіль будь-яких видимих механічних ушкоджень не мав, а в його салоні перебували речі. Під час огляду салону зазначеного автомобіля (а.п.69-80 т.1 з фото таблицею) на місці водія вилучений гумовий килимок зі слідами грунту, між передніми сидіннями вилучені навігатор та відео реєстратор, на передньому пасажирському сидінні вилучений мобільний телефон «Нокиа» сіро-чорного кольору , з підголівника, спинки та сидіння крісла водія вилучені мікрочастинки. З керма автомобіля проведені змиви . біля переднього пасажирського сидіння вилучений шарф білого кольору та 2 пари тканевих рукавичок білого та чорного кольорів. В тканевій сумці на задньому сидінні вилучений роутер бездротовий маршрутизатор з блоком живлення та відрізаними дротами лінійного підключення, а також вилучені дві надгробні плити з зображеннями та написами. Крім того вилучений мотузок дротів зі штекерами та з обрізаними кінцями, системний блок, монітор під час огляду якого виявлено та вилучено 5 слідів пальців рук. На задньому сидінні автомобіля також вилучена чоловіча барсетка в якій знаходився паспорт Гр. України на ім.»я ОСОБА_11 , три пластикові банківські картки, ключі з брелоком, посвідчення водія на ім.»я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім.»я ОСОБА_9 відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи №677 від 17.03.2015 року ( а.п.81-83) ринкова вартість автомобіля «Nissan Note 1.6і AT Comfort A---A 4AT (T11)» на дату оцінки складає 158270 гривень. Під час відтворення в автоматичному режимі запису з системного блоку компьютера, вилученого під час огляду салону автомобіля ОСОБА_9 відтворено відеозапис камер зовнішнього спостереження, встановлених на території ПП «Інга» з якого очевидно, що камерою №2 зафіксовано, як о 16 год. 43хвил. з території міського цвинтаря виходить чоловік, вдягнений у чорний одяг. Далі на камері № 1 о 16го. 44 хвил зазначений чоловік входить через металеві двері до приміщення офісу ПП «Інга» На камері № 3 зафіксовано , що потерпілий ОСОБА_11 о 16 год.44 хвил.32сек сидить за робочим столом, а в приміщення кабінету заходить чоловік схожий на обвинуваченого ОСОБА_5 , в руках якого предмет схожий на обріз мисливської рушниці і між ними відбулася розмова. В подальшому потерпілий встав із-за столу та намагався рукою дотягнутися до обрізу, але особа, схожа на ОСОБА_5 зробивши крок назад, здійснив один постріл в область черева потерпілого, який одразу ж упав на підлогу. Зазначений відеозапис ( т.1 а.п.91-93,95) був відтворений в судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував, що на відеозапису саме його зображення в той момент, коли він здійснив постріл в потерпілого.
Згідно висновку експертизи № 70/23-963 від 18.05.2015 року ( а.п.258-261т.1) на наданих на дослідження змивах з керма автомобіля марки Нісан Ноте, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - виявлені сліди дефе ніламіну, який може входити до складу продуктів пострілу, що доводить факт того, що особа, причетна до здійснення пострілу могла керувати зазначеним транспортним засобом про обставини чого повідомляв обвинувачений ОСОБА_5 під час проведення з ним 16.03.2015 року слідчого експерименту, тобто майже одразу після його затримання, в присутності захисника (т.2 а.п. 50-53). Під час якого ОСОБА_5 також зазначив, що мотивом вчинення вбита стала фактично помста гр. ОСОБА_11 його колишньому роботодавцю, який постійно не доплачував йому гроші за виконану роботу та погрожував фізичною розправою. А після того, як усі відмовили йому в допомозі, він взяв обріз мисливської рушниці, який склав та заряджав, ще будучи на кладовищі і прийшов в офіс, де знаходився ОСОБА_11 . Він спитав у Алтухова «крутой», на що той відповів «да» і вставав із-за столу, повернувшись обличчям до ОСОБА_29 , а корпус потерпілого залишався трохи зігнутим, т.я. він лише вставав з стільця, відстань між ними була приблизно 1-1,5м. В цей момент ОСОБА_15 здійснив один постріл в область тулуба потерпілого, від чого останній впав. Після чого він пройшов в іншу кімнату, де перерізав дроти живлення від комп`ютеру, які забрав з собою. Повернувся до кімнати де залишив обріз та де знаходився труп ОСОБА_11 і там бачив працівника на прізвисько «глухий» через вади слуху, якому крикнув шоб він йшов додому. Дроти, системний блок, обріз поклав в машину вбитого марки Нісан, яка стояла у дворі, а в замку запалення були ключі. На вказаному автомобілі він залишив місце вчинення злочину, доїхав до аптеки в районі вул.. Г. Чорнобиля, де залишив на майданчику автомобіль, забравши ключ від машини, а сам пішов у бік автовокзалу. При цьому ОСОБА_15 повідомив, що він розібрав обріз і металеві його частини викинув на дамбі в м. Нікополі, а інші частини він викинув на дамбі № 8 по дорозі в м. Олександрію.
Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №154 від 09.04.2015 року ( а.п.56,57т.2) враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , вони могли бути спричинені при обставинах та механізмі, вказаних ОСОБА_5 під час слідчого експерименту.
Аналізуючи досліджені докази, з точи зору їх законності, допустимості та достатності, колегія суддів приходить до висновку що провину ОСОБА_5 в інкримінованих злочинах доведено. Його дії, спрямовані на заподіяння смерті Гр. ОСОБА_30 мали умисний характер. На що вказують наступні обставини: ОСОБА_5 показав під час слідчого експерименту, в присутності захисника та через нетривалий проміжок часу після події злочину, що він зібрав обріз мисливської рушниці, зарядив його ще перебуваючи на цвинтарі. Після чого, утримуючи заряджений обріз в руках прийшов саме з метою заподіяння смерті гр. ОСОБА_11 в приміщення офісу, де в момент, коли потерпілий підводився із-за столу здійснив один постріл в область тулубу. Від чого ОСОБА_11 одразу ж впав. При цьому, усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю немає і не було реальної загрози з боку ОСОБА_11 . Після чого, достовірно знаючи, що в приміщенні офісу здійснюється відеозапис, перерізав дроти живлення, викрав системний блок комп`ютера та заволодів умисно автомобілем вбитого ОСОБА_11 , щоб безперешкодно, якнайшвидше залишити місце вчинення злочину. В судовому засіданні, ОСОБА_5 не заперечував, як і під час досудового розслідування, що мотивом вчинення злочину стала помста, внаслідок неприязнених стосунків, що виникли між ним та ОСОБА_11 через конфлікт із-за замовлення на виконання пам`ятнику. Поведінка ОСОБА_29 під час вчинення злочину та після його вчинення була послідовною, адекватною та про обставини вчинення злочину і після його вчинення ОСОБА_5 надав суду детальні пояснення. Тому, колегія суддів вважає, що посилання ОСОБА_5 на те, що він не пам`ятає обставин вчинення вбивства, оскільки перебував у стані афекту нічим не доведено, а є способом уникнути кримінальної відповідальності. Конфлікт між ним та ОСОБА_11 через замовлення відбувся за кілька тижнів до події злочину. В день вчинення злочину ОСОБА_5 не спілкувався навіть з ОСОБА_11 і прийшов саме з`ясувати стосунки, маючи при собі заряджений і зібраний обріз мисливської рушниці. Колегія суддів також вважає, що доводи потерпілої про те, що вбивство ОСОБА_11 вчинено з корисливого мотиву є недоведеними, оскільки не встановлено, що ОСОБА_5 переслідував корисливий мотив та дійсно заволодів майном вбитого ОСОБА_11 .
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №102 (т.2а.п.72-75) ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння хронічною душевною хворобою не страждав та в теперішній час не страждає. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він не проявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом на той період часу він міг надавати собі звіт у своїх діях(бездіяльності) та керувати ними. На час проведення випробування, він також може керувати своїми діями та надавати собі звіт про дії (бездіяльність). В зазначеній ситуації в стані фізіологічного афекту не перебував. Незважаючи на те, що стосовно ОСОБА_5 було призначено повторно в судовому засіданні судово-психіатричну експертизу на підставі висновків, якої стосовно нього застосовувалися примусові заходи медичного характеру протягом з 10.02.2017 року по 28.07.2017 року, на даний час ОСОБА_5 за своїм психічним станом може надавати собі звіт у своїх діях(бездіяльності) та керувати ними і не потребує застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 616 від 31.05.2017 року.
З огляду на викладене дії ОСОБА_5 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 115 КК України - як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Призначаючи покарання обвинуваченому, колегія суддів приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, враховує те, що наслідком вчиненого злочину є позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 який був приватним підприємцем і на утриманні якого перебувало двоє неповнолітніх дітей. Колегія суддів також враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, і незважаючи на його позитивні характеристики співробітниками ПП «Інга», які допитані в якості свідків в судовому засіданні, вчинив особливо тяжкий злочин, з використанням саморобної зброї. До того ж, він залишив місце злочину і намагався переховуватися та був затриманий під час оперативно розшукових заходів, намагався знищити відеозапис на якому зафіксована подія злочину, що вказує на умисний характер його дій. Колегія суддів приймає до уваги позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягала на позбавленні волі обвинуваченого. З урахуванням викладених обставин, поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 та ч.1 ст.289 КК України. Обставин, які пом`якшують або обтяжують обвинуваченого колегією суддів не встановлено.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями винної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Потерпіла ОСОБА_9 просила задовольнити її позовні вимоги щодо стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 36018грн.82 коп, в тому числі вартість золотого ланцюжка, який перебував на її чоловікові в день вбивства і який їй не повернули серед вилучених речей, вартість ключа запалення від автомобіля,3 тис. гривень нібито отриманих ОСОБА_11 в день вбивства в результаті передплати за нове замовлення. Крім того, в подальшому потерпіла збільшила позовні вимоги та просила стягнути з обвинуваченого на її користь витрати на надання правової допомоги у сумі 3 тис. гривень. При цьому представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 просив суд застосувати до загальної суми матеріальних збитків, які добровільно не відшкодовано обвинуваченим, індекси інфляції за 2015, 2016 та 2017 роки. У зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_9 просила стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1млн.23 тис.433грн.27коп.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження матеріальні збитки, а саме витрати на ритуальні послуги, поховання та обід, послуги моргу відповідно до наданих товарних чеків складають 15983грн 89 коп., а також потерпіла підтвердила в судовому засіданні що сплатила послуги за надання правової допомоги адвоката у розмірі 3 тис гривень, які також підлягають стягненню з обвинуваченого. Що стосується відшкодування вартості золотого ланцюжка, грошових коштів у сумі 3 тис гривень, які ніби то знаходилися у потерпілого ОСОБА_11 на момент вбивства вони не підлягають стягненню, оскільки ОСОБА_5 не висунуто обвинувачення щодо заволодіння цим майном потерпілого і його провину у вчиненні інших кримінальних правопорушень ніж, ті що інкриміновані не доведено. До того ж, сума матеріальних збитків, завданих внаслідок злочинних дій обвинуваченого, не може бути збільшена з урахуванням індексів інфляції, оскільки індексації відповідно діючого законодавства підлягають лише доходи, а не шкода. Тому, в цій частині позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 слід відмовити.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Колегія суддів враховує і вважає, що відповідною глибині душевних страждань потерпілої, яка втратила чоловіка і сама виховує двох неповнолітніх дітей, буде відповідати сума компенсації моральної шкоди у розмірі 100 000 тис. гривень. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, сума яких в даному кримінальному провадженні складає 4058 грн.28 копійок.
Керуючись ст.ст. 124, 128, 370, 371, 374, 376 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, ст.1166, 1167 ЦК України, колегія суддів-
ЗАСУДИЛА :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на дванадцять років,

за ч.1ст. 289КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років.

Строк покарання рахувати згідно протоколу затримання з 14 березня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати строк попереднього ув`язнення та перебування у відповідному стаціонарному медичному закладі засудженого ОСОБА_5 , починаючи з 14 березня 2015 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В інший період з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 4058грн.28 коп.

Задовольнити частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 і стягнути з засудженого ОСОБА_5 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15983грн 89коп, в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 3 тис. гривень, рахунок відшкодування моральної шкоди 100 тис. гривень. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:
- ДВД диск з записом з камер відео спостереження зберігати в матеріалах справи,
- автомобіль марки Нісан Ноте, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , монітор, клавіатуру, шарф, штани, труси, носки, печатки чорні та білі, брюки джинсові, кепку, кришку з камери відео спостереження, черевики, килимки з автомобіля, зошити 23 штуки, листки А-4 34 шт., барсетку, з документами на автомобіль, паспорт з ІДН на ім`я ОСОБА_11 , посвідчення водія, банківські картки 3 шт., ключі в кількості 3 шт., чехол до фотоапарату, телефон марки Нокіа, дві надгробні плити, дерев`яну битку, навігатор та відео реєстратор, фрагменти дротів, бездротовий маршрутизатор з блоком живлення та відрізками дротів, жмут дротів з мишкою, сумку чорного кольору, передані потерпілій ОСОБА_9 залишити в її користуванні, А також передати потерпілій ОСОБА_9 пневматичну гвинтівку моделі «ИЖ-22» калібру 4,5 мм, вилучену під час огляду місця події злочину.
- закордонний паспорт, патент міграційної служби, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , картку «Приват Банку», сигарети «Мальборо», запальничку, дезодорант, мобільний телефон марки «Нокіа», мобільний телефон марки «Леново», грошові кошти в сумі 24 грн., сім карту мобільного оператора Київстар та МТС - повернути засудженому ОСОБА_5 ,
- фрагменти металу в кількості 7 штук, пиж, футболку, зіскоб, недопалок, сліди пальців рук, відрізки липких стрічок з волокнами, змиви на марлевому тампоні з керма, светр потерпілого - знищити
Вирок може бути оскаржений протягом 30 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2 .