Справа № 466/5099/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участі: секретаря ОСОБА_2 ; уповноваженого представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ; прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ст. 125 КК України та зобов`язання до вчинення дій,-

у с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ст. 125 КК України та зобов`язання до вчинення дій.

Просив зобов`язати прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 внести в ЄРДР відомості його заяв про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.125 КК України та визнати його, ОСОБА_5 потерпілим.

В обгрунтування скарги скаржник зазначив, що 24 листопада 2017 року ним до Львівської місцевої прокуратури № 2 подано заяву про скоєння відносно нього кримінального правопорушення, а саме нанесення тілесних ушкоджень працівниками поліції.

Зазначив, що у відповідності до вимог ч.1, ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Однак, незважаючи на вищенаведене, прокурором не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні уповноважений представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що скарга безпідставна та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника та прокурора, з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

В ході розгляду скарги встановлено, що 24 листопада 2017 року до Львівської місцевої прокуратури № 2 подано заяву ОСОБА_5 про скоєння відносно нього кримінального правопорушення , а саме нанесення тілесних ушкоджень працівниками поліції.

У відповідності до вимог ч.1, ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Однак, незважаючи на такі приписи КПК України, прийняті прокурором заява від ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення не була розглянута відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналогічним чином дії чи бездіяльність органів досудового розслідування кваліфікує Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, узагальнивши практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, що відображено у п.3висновків вказаного суду.

У відповідності до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.

Однак вимога ОСОБА_5 про визнання його потерпілим в цьому розгляді скарги розглянута бути не може, оскільки процесуальне рішення про відмову у визнанні потерпілим не приймалось.

Враховуючи вищенаведені норми КПК України та встановлені при розгляді скарги обставини вважаю, що скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ст. 125 КК України та зобов`язання до вчинення дій- задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Львівської місцевої прокуратури № 2 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення викладене у заяві ОСОБА_5 від 24.11.2017 року та розпочати досудове розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1