Провадження № 11-сс/795/27/2018 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

представника скаржника ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЛОТО-ЦЕНТР» на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого Чернігівського відділу поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0011564 від 12.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, та накладено арешт на: системний блок «HP» s/n: СZC1125G0D; системний блок «HP» s/n: СZC0463YLP; системний блок «HP» s/n: СZC1315P4B; системний блок «HP» s/n: СZC0463Y2Z; системний блок «HP» s/n: СZC0463Y38; системний блок «HP» s/n: СZC0463Y1Z; системний блок «HP» s/n: СZC0462K0Y; системний блок «HP» s/n: СZC0463YF1; системний блок «HP» s/n: СZC0463YGS; системний блок «HP» s/n: СZC0463YBZ; системний блок «HP» s/n: СZC0462JQZ; системний блок «HP» s/n: СZC130016D; системний блок «HP» s/n: СZC0463Y9H; системний блок «HP» s/n: СZC0463Y9T; системний блок «HP» s/n: СZC0463XYV; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-А135; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A198; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A138; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A136; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A150; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A156; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A173; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A133; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A164; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A190; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A146; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A147; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A200; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A175; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A210; монітор «Dell» CN-0J378H-74445-98M-A344; USB - флеш накопичувачі в кількості 15 штук; комп`ютерні мишки «Vinga» в кількості 15 штук; комп`ютерні шнури в кількості 50 штук; мережеві подовжувачі в кількості 10 штук; кабель для подачі інтернету білого кольору; інтернет-маршрутизатор «TP-Link» s/n: 769; системний блок «Asus» c/н: 000003541; системний блок «Frime» с/н: 00675; відеореєстратор «Digital» video recorder» s/n: 3H00B62PAPK8V61; безпровідний маршрутизатор s/n: 206; роутер s/n:38/721; клавіатура «Rainbow»; дві комп`ютерні мишки; два зошити з рукописним текстом; копії та оригінали документів; чековий принтер s/n: 170282981; грошові кошти в сумі 13425 гривень; п`ять камер відеоспостереження, котрі були вилучені під час обшуку нежитлового підвального приміщення торгово-офісної будівлі АДРЕСА_1 , з забороною розпоряджатись, користуватись та відчужувати таке майно.

Слідчий суддя у своєму рішенні зазначив, що вказані у клопотанні слідчого речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, і оскільки вони можуть містити на собі сліди злочину, або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення їх збереження, виникла необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Не погодившись із рішенням суду, представник ТОВ «ЛОТО-ЦЕНТР» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказав на безпідставне накладення арешту на вилучене майно, так як арешт майна допускається, якщо буде доведено обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, або потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підприємства. Крім того, зазначив, що на майно не може бути накладено арешт, оскільки санкцією ч.1 ст.203-2 КК України не передбачено конфіскації майна, а доказів подання цивільного позову у рамках кримінального провадження стороною обвинувачення не надано. Також слідчим не було доведено обставини, які б підтверджували відношення вилучених речей до кримінального провадження та взагалі зайняття ТОВ «ЛОТО-ЦЕНТР» забороненою господарською діяльністю. Зазначив, що слідчий суддя під час вирішення питання про арешт майна, за відсутності власника майна, порушив принцип змагальності, що призвело до винесення незаконного рішення.

Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24 листопада 2017 року, як такий, що пропущений з поважної причини, оскільки власник майна не був повідомлений про час та місце розгляду клопотання слідчого про накладення арешту.

Заслухавши доповідь судді; представника скаржника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 3 статті 395 КПК України передбачено, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що представник ТОВ «ЛОТО-ЦЕНТР» не був присутній під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.11.2017 року пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, старшим слідчим Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0011564 від 12.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до постанови старшого слідчого Чернігівського відділу поліції ОСОБА_8 від 24.11.2017 року, вилучене під час обшуку 23 листопада 2017 року, майно було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Отже, з метою запобігання можливості приховування вказаного у клопотанні слідчого майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження до проведення всіх експертних досліджень вилученого майна, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт даного майна, прийняв рішення у відповідності до вимог ст.173 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Поновити ТОВ «ЛОТО-ЦЕНТР» строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ТОВ «ЛОТО-ЦЕНТР» - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4