Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2017 у кримінальному провадженні № 0000111 щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2017 у задоволенні цього клопотання слідчого відмовлено.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме, до 14.02.2018 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 такі обовязки:

-негайно прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-цілодобово не покидати місця свого проживання, а саме, будинку АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-носити електронний засіб контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено підстав для продовження до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено ст.177 КПК України. Крім того, ОСОБА_9 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, що вказує на його міцні соціальні звязки, зобовязується зявлятись на всі виклики слідчого та в суд. Також слідчий та прокурор не довели наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню обєтивної істини у справі, продовжувати займатись злочинною діяльністю, а також не довели, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обовязків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування та визначити для підозрюваного запобіжний захід в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 128 000 грн.. Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Посилається на те, що при ухваленні судового рішення не враховано, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від девяти до дванадцяти років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, не працює, постійного джерела прибутку немає, що свідчить про схильність підозрюваного до скоєння кримінальних правопорушень. Із урахуванням наведеного, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисників, які заперечували апеляційну скаргу і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

У відповідності до положень ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 статті 199 КПК України регламентовано, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , дотримався вказаних вимог закону та обґрунтовано зазначив про те, що при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, слідчим та прокурором не було доведено наявність обставин, передбачених п.3 ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

В судовому засіданні апеляційного суду, прокурор також не навів жодного доказу існування зазначених в поданні слідчого ризиків, які б обґрунтовували необхідність продовження строку тримання під вартою та унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та не можуть бути задоволені за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, оскільки в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням того, що предметом розгляду в суді першої інстанції, за результатами якого була винесена оскаржувана ухвала, було клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, вимоги апеляційної скарги прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними і тому задоволенню не підлягають.

Крім того, вирішуючи питання щодо можливості продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою, апеляційний суд враховує положення ч.1 ст.197 КПК України, відповідно до яких строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Частиною 4 статті 199 КПК України регламентовано, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З урахуванням зазначених норм закону та положень ст.115 КПК України вбачається, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 закінчився 25 грудня 2017 року.

За таких умов клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою не може бути задов олене апеляційним судом, оскільки суд не може продовжити строк дії запобіжного заходу, який на день розгляду апеляційної скарги закінчився.

При апеляційному перегляді рішення слідчого судді будь-яких порушень норм КПК Ураїни, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2017 щодо підозрюваного ОСОБА_11 без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: