1Справа № 335/1707/18 1-кс/335/1215/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 , погодженого прокурором ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою та клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, , ч.5 ст.185; ч.4 ст.28, ч.4 ст.345; ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.2 ст.129; ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 12.09.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що уродженці та мешканці м. Запоріжжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в березні 2013 року, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, свідомо створили стійке ієрархічне об`єднання, а саме злочинну організацію, зі стабільним складом, до якої у різні часи було залучено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , невстановлених працівників ТОВ Трейд-Метал 2009 і ТОВ Мастер Груп та інших невстановлених осіб, з стійкими відносинами між її членами, з централізованим підпорядкуванням, з єдиними для всіх правилами поведінки, наявністю плану злочинної діяльності і чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення, а також входження в цю організацію.

Так, вказані особи, у складі злочинної організації, протягом тривалого часу з жовтня 2015 по лютий 2016 року, скоїли низку тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме: вчинили розбійний напад на працівника ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_14 , погрожували вбивством працівнику ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_15 та заподіяли йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинили крадіжку вугілля з залізничних вагонів в районі ст. «Ростуща», погрожували вбивством і насиллям працівникам поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 що виконували свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, а також спричинили побої ОСОБА_16 .

В ніч на 04.10.2015, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими співучасниками, за вказівкою та під керівництвом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , з відома та в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи у складі організованої групи, заздалегідь підшукавши мішки, знаходячись на території «ст. Ростуща» Запорізького району Запорізької області, таємно проникли у сховище, тобто у товарні вагони призначені для тимчасового зберігання вугілля, звідки таємно викрали 3 тони вугілля «коксового горішка», якій належав ПАТ «Укрзалізниця», вартістю 3 523,22 грн, за тону, заподіявши шкоди на загальну суму 10 569,66 грн.

За даним фактом 05.10.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001923, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Надалі, в ніч на 04.10.2015 після викрадення чужого майна, а саме вугілля, маючи реальну можливість розпоряджатися ним, ОСОБА_5 та інші невстановлені члени злочинної організації, діючи згідно заздалегідь розробленого плану за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перенесли вугілля до лісопосадки розташованої поблизу «ст. Ростуща», та замаскувавши його, вирішили ввечері, коли стемніє, повернутися на автомобілі та вивезти викрадене вугілля для подальшої реалізації.

Однак, 04.10.2015 приблизно о 11:00 оперуповноважені Пологівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , виконуючи свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, обходячи території, виявили мішки з вугіллям, та вирішили організувати спостереження з метою встановити осіб, які скоїли злочин.

04.10.2015, приблизно о 20:30, до місця, де було сховано вугілля під`їхав автомобіль ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого невстановлені члени злочинної організації під керівництвом ОСОБА_5 почали завантажувати вугілля у причеп.

Побачивши, що зловмисники можуть втекти з вугіллям, не дочекавшись підтримки з боку працівників воєнізованої охорони, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , згідно з вимогами Закону України «Про міліцію», виконуючи свої службові обов`язки, наблизились до зловмисників та представляючись працівниками міліції наказали припинити завантаження вугілля та залишатися на місці.

Незважаючи на законні вимоги працівників міліції, ОСОБА_5 разом з невідомими співучасниками намагалися втекти з місця події, однак ОСОБА_16 та ОСОБА_17 почали переслідувати їх та затримали одного із зловмисників.

Після чого, ОСОБА_5 разом з невстановленими членами злочинної організації озброївшись палками та металевими прутами, незважаючи на те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знову представились працівниками міліції та пред`явили свої посвідчення, розуміючи що вони знаходяться при виконанні своїх службових обов`язки, ОСОБА_5 діючи умисно, наблизився до ОСОБА_16 та погрожуючи вбивством та насильством, вимагав від працівників міліції відпустити свого співучасника.

Однак, після того як ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відмовився виконувати їх незаконні вимоги, пояснивши, що вони виконують службові обов`язки, ОСОБА_5 діючи умисно та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою виключити можливість розкриття злочинної діяльності та всієї злочинної організації став наносити множинні удари палкою по ОСОБА_16 , цілячись йому у голову, однак, останній зміг ухилитися, в результаті чого ОСОБА_5 поцілив тільки два рази в область плеча, тим самим наніс ОСОБА_16 побої, заподіявши фізичний біль. За результатами погроз вбивством та нанесення побоїв, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були вимушені відпустити одного із невстановлених членів злочинної організації, що дало можливість втекти всім членам організації, залишив автомобіль, тим самим перешкодити виконанню своїх службових обов`язків працівникам правоохоронних органів.

За даним фактом 15.06.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000579, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 345 КК України.

Надалі, залишившись без фінансування, що значно впливало на життєдіяльність організації та її матеріальну базу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за згодою всіх членів організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 вирішили шляхом залякування, погроз вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень примусити працівників ПАТ «Дніпроспецсталь» які відмовляються від співпраці, до виконання певних послідовних дій, які б допомогли б створити умови необхідні для скоєння злочину, а саме надавати інформацію, щодо кодів, паролів до комп`ютерів, що постійно змінюються, у разі виявлення злочинних дій не виказувати їх, або звільнитися з підприємства тим самим створивши небезпеку нормальній життєдіяльності працівникам підприємства, дестабілізації економічної сфери життя підприємства.

Так, 13.01.2016, приблизно о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_12 , виконуючи вказівку організаторів злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 спільно з невстановленими співучасниками, біля будинку № 40 по вул.12 Квітня в м. Запоріжжя, вистежили ОСОБА_14 , який займає посаду начальника відділу економічної безпеки ПАТ «Дніпроспецсталь», та з метою залякування, умисно заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді рани в області правої гомілки, правої тім`яної області, в області правого передпліччя, в області правої кисті, які згідно судово - медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, та садна в області правої кисті, які згідно судово медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім того, побачивши, що під час завдання тілесних ушкоджень з рук потерпілого випав мобільний телефон, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 вирішивши використати вказані обставини та інсценуючи розбійний напад заволоділи мобільним телефоном «Нокія-225» вартістю 1200 грн.

За даним фактом 14.01.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000152, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України.

01.02.2016 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , виконуючи вказівку організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 біля центрального автовокзалу, розташованого по вул. Петровського в м. Дніпро, вистежили ОСОБА_15 , та діючи умисно, після його відмови в сприянні вчинення злочину, а саме відмови надати інформацію щодо кодів та паролів до комп`ютерів вагового терміналу ПАТ «Дніпроспецсталь», погрожуючи вбивством його та його родини, вимагали від нього звільнитись з підприємства. Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини, ОСОБА_15 доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.

За даним фактом 04.02.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Не досягнувши бажаного результату, тому що ОСОБА_15 продовжував працювати на займаній посаді та виконуючи свої обов`язки, заважав членам злочинної організації несанкційовано втручатися до комп`ютерної мережі, 17.02.2016 приблизно о 19:30 годині ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , виконуючи вказівку організаторів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , біля будинку № 4 по пр. Мира у м. Дніпро, вистежили ОСОБА_15 та з метою залякування і примушування звільнитися із займаної посади, умисно заподіяли йому струс головного мозку, закритий перелом кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, рана тім`яної області, рана спинки носа, саден в області обличчя (точна локалізація не зазначена), гематоми в області обох очей (за даними наданої медичної документації), в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, рану в області лівого колінного суглоба, саден в області лівого колінного суглоба в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

За даним фактом 18.02.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000396, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Не досягнувши бажаного результату, так як ОСОБА_15 після лікування продовжив виконувати свої службові обов`язки, тим самим заважати втручанню в мережу комбінату, з метою усунення перешкод для подальшого скоєння злочину, тобто добитися його звільнення, ОСОБА_7 діючи умисно в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , з номера телефону НОМЕР_3 , який спеціально придбав для одноразового використання, подзвонив ОСОБА_15 на його номер телефону та став погрожувати вбивством.

Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родині ОСОБА_15 знову доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.

За даним фактом 13.06.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000575, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.129 КК України.

Всі вищевказані кримінальні провадження об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний номер №0000191.

12.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 09.09.2017 року, яку рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27.07.2017 року залишено без змін. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2017 року продовжено строк тримання під вартою до 03.11.2017 року. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2017 року продовжено строк тримання під вартою до 31.12.2017 року. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2017 року продовжено строк тримання під вартою до 25.02.2018 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на два місяці.

Крім того, 21.02.2018 року на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, яке ухвалою судді від 22.02.2018 року було об`єднано із вищевказаним клопотанням слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 для спільного розгляду.

Згідно зазначеного клопотання про зміну запобіжного заходу, захисник ОСОБА_4 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_5 , просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 з визначенням заборони покидати житло з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, з посиланням на те, що з моменту обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вже пройшло більше семи місяців. Враховуючи, наявність постійного місця проживання, одружений (тобто міцність соціальних зв`язків), до затримання мав самостійне та законне джерело доходу яке дозволяло утримувати родину, відсутність судимостей, а також відсутність за час досудового слідства та раніше будь-яких порушень обов`язків як підозрюваного, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового слідства та правосуддя. Вважає, що органом досудового розслідування факт можливого переховування документально не підтверджений. Усі речові докази та документи по справі зібрані, оскільки досудове розслідування розпочато ще у 2013 по епізодах до 2016 року. Отже, відсутні ризики знищення доказів. Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків немає. Окрім того, деякі свідки по справі - особи зі зміненими анкетними даними - знаходиться під захистом держави, та їх анкетні дані засекречені. Усі експертизи на користь обвинувачення проводяться експертами, і тому немає підстав передбачати вплив на експертів, спеціалістів. Конкретних підстав передбачати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню також немає. Зазначив, що ОСОБА_5 не судимий і ніколи не притягався до кримінальної відповідальності. Злочин, в якому він підозрюється та ступінь причетності його до вчинення насильницьких злочинів та обставин їх вчинення, є недоведеними та більш м`який запобіжний захід буде достатнім для запобігання ризикам, що виключає застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, на його думку, немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_5 відсутні або мінімальні. Крім того, зазначив, що цілі досудового розслідування з урахуванням необхідності збору доказів вже досягнуті та на сьогоднішній день є виконаними.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підтримав на підставах, викладених у клопотанні, просив його задовольнити. Заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, зазначивши, що захисником не зазначено нових обставин, які не розглядалися раніше слідчим суддею; підозра є обґрунтованою; наявність ризиків, які були враховані слідчим суддею при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися; по даному кримінальному провадженню необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим постановою першого заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування до 09.05 2018 року. Вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, оскільки підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих, знищити докази, які мають значення для встановлення істини по кримінальному провадженню, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки джерелом доходу були доходи від злочинної діяльності, оскільки він офіційно не працевлаштований. У зв`язку з чим, вважає клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу, на підставах зазначених у ньому, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 з визначенням заборони покидати житло з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Заслухавши пояснення та думку прокурора ОСОБА_3 , думку та пояснення захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перевіривши доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою та доводи клопотання про зміну запобіжного заходу, матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 12.09.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

12.07.2017 року о 13 годині 00 хвилині ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді та 12.07.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави, строком до 09.09.2017 року, який ухвалами слідчого судді продовжено до 31.12.2017 року, до 25.02.2018 року.

Також встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим постановою першого заступника Генерального прокурора від 15.12.2017 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, до 09.05.2018 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, проте, враховуючи доводи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, вважає клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 на два місяці таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.

Так, встановлено, що захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу після спливу тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що відповідає вимогам ст.201 КПК України. Крім того, 22.02.2018 року о 10.00 год. вказане клопотання про зміну запобіжного заходу вручено особисто прокурору ОСОБА_3 , що підтверджено прокурором у судовому засіданні.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків зі спливом досудового розслідування.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя виходить з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Зокрема, у справі «Волосюк проти України» («SergeyVolosyuk v. Ukraine», рішення від 12 березня 2009 р.). Європейський суд з прав людини наголосив, "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою…

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку» (п. 51).

Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що в даному кримінальному провадженні загальний термін тримання під вартою ОСОБА_5 становить сім місяців, досудове розслідування продовжено вже до десяти місяців, тому вважаю, що доводи прокурора про те, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати підтвердженими та належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106) та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини §38), відсутність роботи не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Сулаоя против Єстонії§ 64), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЭСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі».

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Так, є слушними доводи клопотання про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений (тобто міцність соціальних зв`язків), відсутність судимостей, утримується під вартою на протязі семи місяців, відсутність за час досудового розслідування будь-яких порушень як підозрюваного. При цьому, слідчий суддя приймає до уваги тривалий строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні; дії, які було проведені у ході слідства (допити свідків, потерпілих, вилучення документів та речей у ході проведених обшуків, у тому числі і за місцем проживання підозрюваного тощо), тобто фактично речові докази та документи зібрано; дії, які ще необхідно провести органу досудового розслідування (проведення експертиз; встановлення та допит свідків тощо).

Виходячи з викладеного, вважаю, що новими обставинами, які не розглядалися суддею, є утримання під вартою на протязі семи місяців, відсутність за час досудового розслідування будь-яких порушень як підозрюваного, що дають підстави вирішення питання про зміну запобіжного заходу.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, враховуючи сукупність наведених обставин, зокрема ту обставину, що підозрюваний тримається під вартою сім місяців, те, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне змінити ОСОБА_5 запобіжний захід.

При цьому вважаю, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю браслету.

Також, слід зазначити, що прокурором не доведено, що саме на теперішній час, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи прокурора, що при обранні підозрюваному ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, він може впливати на свідків та потерпілих, знищити докази, які мають значення для встановлення істини по кримінальному провадженню, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки джерелом доходу були доходи від злочинної діяльності, оскільки він офіційно не працевлаштований, саме на теперішній час є передчасними.

Доводи захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 щодо визначення заборони покидати житло з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, щоб надати ОСОБА_5 можливість працювати та утримувати родину, у тому числі тещу, яка має відповідне захворювання і потребує значних коштів, слідчий суддя вважає необґрунтованими та не доведеними відповідними доказами.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню, а запобіжний захід щодо ОСОБА_5 зміні на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що, на думку слідчого судді буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 196, 197, 199, 201, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 , погодженого прокурором ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, , ч.5 ст.185; ч.4 ст.28, ч.4 ст.345; ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.2 ст.129; ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово на два місяці, строком до 22.04.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу до 22.04.2018 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді, в частині відмови продовження строку тримання під вартою, може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Ухвала слідчого судді, в частині зміни запобіжного заходу, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1