АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1256/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29.12.2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку магазину " Кафетерій", за адресою: м. Київ, вул. Галицька, 13 та фактично належить юридичній особі ТОВ " Прод - ЛТВ", а саме:

1. пляшку об`ємом 6л. з етикеткою " Моршинська" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту;

2. пляшку об`ємом 3л. з етикеткою " Моршинська" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту;

3. пусту пластикову пляшку об`ємом 3л., з характерним запахом спирту;

4. 4 скляні пляшки об`ємом по 0,5 л. з етикеткою " Пшенична" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту;

5. картонну коробку з горілкою " Пшенична", об`ємом 10 л.;

6. мензурку градуйовану;

7. лійку;

8. блокнот із рукописними записами продажу;

9. копії документів щодо даного кафе.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді від 29.12.2017 року просить скасувати та постановити нову, якою частково скасувати арешт у кримінальному провадженні № 0005404 від 22.12.2017 року, а саме: пляшку об`ємом 6л. з етикеткою " Моршинська", пляшку об`ємом 3л. з етикеткою " Моршинська", пусту пластикову пляшку об`ємом 3л., 4 скляні пляшки об`ємом по 0,5 л. з етикеткою " Пшенична", картонну коробку з горілкою " Пшенична", об`ємом 10 л., яке належить ОСОБА_6 .

В обґрунтування поважності пропущення строку на апеляційне оскарження зазначає, що клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі ОСОБА_6 , як власника частини арештованого майна, а про існування ухвали по арешт майна їй стало відомо 18.01.2017 року. Представник власника майна звернувся в порядку ст. 174 КПК України до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про часткове скасування арешту на майно, 05.02.2017 року поштовим зв`язком було отримано ухвалу слідчого судді від 25.01.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання.

Клопотання слідчого було внесено в порушення вимог ст. 41 Конституції України та ст. 170 КПК України , як зазначає апелянт, оскільки будь - яких доказів на підтвердження права власності товариством " Прод - ЛТД" на частину вилученого майна не містить.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Представник ОСОБА_7 також в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд апеляційної скарги без участі заявника, повністю підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто 29.12.2017 року без виклику власника майна та його представника, а про існування оскаржуваної ухвали стало відомо 18.01.2018 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005404 від 22.12.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України

Органом досудового розслідування зазначено, що 28.12.2017 року приблизно о 14:30 год., перебуваючи в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: АДРЕСА_1 , продавець даного магазину, - ОСОБА_6 незаконно здійснила продаж незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

28.12.2017 року слідчим Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , у зв`язку із невідкладністю виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення та можливих наслідків вчинення кримінального правопорушення, проведено обшук магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", де здійснювалася підприємницька діяльність ТОВ " Прод - ЛТД", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Галицька, 13.

В ході обшуку приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " було виявлено та вилучено майно, яке 29.12.2017 року визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0005404.

29.12. 2017 року слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 звернувся до Подільського районного суд ум. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку магазину " Кафетерій", за адресою: м. Київ, вул. Галицька, 13 та фактично належить юридичній особі ТОВ " Прод - ЛТВ", а саме: пляшку об`ємом 6л. з етикеткою " Моршинська" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту; пляшку об`ємом 3л. з етикеткою " Моршинська" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту; пусту пластикову пляшку об`ємом 3л., з характерним запахом спирту; 4 скляні пляшки об`ємом по 0,5 л. з етикеткою " Пшенична" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту; картонну коробку з горілкою " Пшенична", об`ємом 10 л.; мензурку градуйовану; лійку; блокнот із рукописними записами продажу; копії документів щодо даного кафе.

29.12.2017 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва клопотання було задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судці, суду визначене необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0005404 слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, з огляду на те, що вказане майно використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави для накладення на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування арешту на зазначене майно в резолютивній частині ухвали в може призвести до приховування, а також його подальшого знищення.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, оскільки він, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Крім того, в матеріалах провадження наявна постанова про визнання предметів речовими доказами від 29.12.2017 року.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_7 представнику власника майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку магазину " Кафетерій", за адресою: м. Київ, вул. Галицька, 13 та фактично належить юридичній особі ТОВ " Прод - ЛТВ", а саме: пляшку об`ємом 6л. з етикеткою " Моршинська" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту; пляшку об`ємом 3л. з етикеткою " Моршинська" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту; пусту пластикову пляшку об`ємом 3л., з характерним запахом спирту; 4 скляні пляшки об`ємом по 0,5 л. з етикеткою " Пшенична" заповнена рідиною з явними ознаками вмісту спирту; картонну коробку з горілкою " Пшенична", об`ємом 10 л.; мензурку градуйовану; лійку; блокнот із рукописними записами продажу; копії документів щодо даного кафе., залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ., залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3