1 із 5 Провадження №1-КП/303/613/17
Справа 303/5213/17-к
Номер рядка статистичного звіту-3
ВИРОК
26 вересня 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження №0001451 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
-23 березня 2004 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за частиною 2 статті 121, частиною 4 статті 187 КК України до 08 років позбавлення полі із застосуванням статті 70 КК України;
-09 серпня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за частиною 1 статті 121 КК України до 5 років позбавлення полі із застосуванням статтей 75,76 КК України;
громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 115 КК України;
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
23 червня 2017 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з своєю співмешканкою ОСОБА_10 .
У ході сварки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 декілька ударів руками затиснутими в кулак в область обличчя, шиї та тулуба, спричинивши їй тілесні ушкодження які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень і до причини настання смерті відношення не мають, від отримання яких ОСОБА_10 втратила рівновагу та впала на ліжко.
У подальшому, не припиняючи своїх протиправних дій, ОСОБА_5 , маючи на меті позбавити життя ОСОБА_10 , яка лежала на ліжку в

2 із 5
горизонтальному положенні, приклав щільно двома руками до її обличчя подушку (розміром 60х60), внаслідок чого перекрив їй дихальні шляхи, та став тримати подушку на її обличчі, до тих пір, поки вона не перестала подавати ознаки життя.
ОСОБА_10 померла внаслідок механічної асфіксії від закриття отворів рота та носа, яка знаходиться у прямому причино - наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та ствердив, що дійсно 23 червня 2017 року опівночі між ним та його співмешканкою ОСОБА_11 виникла сварка в будинку АДРЕСА_1 . У ході даної сварки він наніс потерпілій декілька ударів руками затиснутими в кулак, у область обличчя, шиї та тулуба. Після чого, схопив подушку, приклав до її обличчя і почав її душити, зупинився тільки після того, як остання перестала чинити супротив. При цьому зазначив, що не мав на меті її вбивати. Побачивши, що його співмешканка не подає ознак життя, вийшов з додому і направився до відділення поліції, щоб повідомити про вчинений ним злочин. По дорозі зустрів працівників поліції, зізнався у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив, що обвинувачений тривалий час проживав з його дочкою. Вони завжди були проти такого зятя, оскільки він раніше неодноразово судимий. Востаннє вчинив тяжкий злочин щодо молодшої дочки потерпілого, але вони його пробачили. Про вчинений злочин щодо старшої дочки ОСОБА_11 він довідався після 23 червня 2017 року. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, але вважає що він має бути засуджений за тяжчою статтею, ніж частина 1 статті 115 КК України.
Крім повного визнання ОСОБА_5 своєї вини, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, згідно протоколу від 23 червня 2017 року в ході огляду місця події - дворогосподасртва та будинку АДРЕСА_1 виявлено та вилучено дві подушки з нашаруванням речовини бурого кольору, спортивну куртку, сарафан, сім слідів папілярних узорів, недопалок цигарки марки «Philip Morris», здійснено вирізку із дерев`яних вхідних дверей із нашаруванням речовини бурого кольору.
Також, доведено вину обвинуваченого протоколом огляду місця події від 23 червня 2017 року, згідно якого оглянуто труп померлої. Відповідно до лікарського свідоцтва ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наданим суду протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 23 червня 2017 року підтверджується, що на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Висновками судово-імунологічної експертизи №444 від 14 липня 2017 року, №447 від 26 липня 2017 року, №463 від 28 липня 2017 року, №464 від 28 липня 2017 року підтверджується, що кров, наявна на наволочці(подушці), сарафані, спортивній куртці, вилучених в ході огляду місця події, могла походити від померлої ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку експерта Мукачівського міжрайонного бюро судово- медичної експертизи № 208/2017 від 27 липня 2017 року, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії від закриття отворів рота та носа.
Крім того, при судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців у виличній ділянці зправа, на підборідді зправа з переходом на ділянку бороди, на боковій поверхні шиї зправа у верхній частині, в надключичній ділянці зправа, в підключичній ділянці зправа з переходом на передню поверхню правого плечового суглобу

3 із 5
та під пахвинну ділянку, множинних саден та тильній поверхні 2-3 пальців правої кисті середньої та дистальних фаланг, що виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення та механізму тертя (садна) незадовго до настання смерті, стосовно живих осіб відносяться до групи легких тілесних ушкоджень і до причини настання смерті відношення не мають.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 103 від 31 серпня 2017 року підтверджується, що ОСОБА_5 психічним захворюванням не страждав на момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення і не страждає ним в теперішній час. Під час вчинення кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння кримінального правопорушення патологічних змін у психічній діяльності, в тому числі і патологічного афекту у освідчуваного не було. ОСОБА_5 в теперішній час патологічних змін психічної діяльності не виявляє, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
При вирішення питання щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений припинив свої насильницькі дії лише тоді, коли потерпіла перестала рухатись, та не могла чинити будь-який опір, також свідчить про його умисел на вчинення вбивства потерпілої. Аналогічну правову позицію щодо подібних діянь, які не мають відмінності за сумісними ознаками, висловив Верховний Суд України в своїй ухвалі від 11 листопада 2010 року(справа № 5-3636к10).
Вказані обставини в своїй сукупності вказують на те, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 , а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 за вказаних вище обставин мав прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 і реалізував свій намір, умисно заподіявши їй смерть.
Колегія суддів враховує спосіб та знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , їх кількість, характер і локалізацію. Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 і бажав їх настання, а тому вважає доведеним, що ОСОБА_5 за вказаних вище обставин мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілої і реалізував свій намір, умисно заподіявши їй смерть.
Відтак, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за частиною 1 статті 115 КК України, а саме як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена повністю.
У відповідності до вимог статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Санкцією частини 1 статті 115 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується статтями 65-67 КК України.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно яких, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія

4 із 5
вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно статті 66 КК України колегія суддів визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно статті 67 КК України суд визнає - вчинення злочину особою, що перебуває в сталі алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є особливо тяжким.
При цьому, колегією суддів враховані роз`яснення викладені в пункті 1 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року за №2 де однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів. У справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 який ніде не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем свого проживання характеризується посередньо, будучи раніше неодноразово судимим обвинувачений не став на шлях виправлення і перевиховання, вчинив умисний злочин в період іспитового строку, тому слід прийти до висновку про неможливість виправлення його без ізоляції від суспільства.
Таким чином, колегія суддів вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєнню нових злочинів, слід призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі та вважає, що його виправлення можливе виключно в ізоляції від суспільства.
Крім цього, як зазначено вище Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 09 серпня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за частиною 1 статті 121 КК України до п`яти років позбавлення волі . На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до вимог частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Виходячи зі змісту статті 71 КК України, правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються у разі, якщо засуджений вчинив новий злочин у період після постановлення вироку в першій справі і до повного відбуття ним призначеного судом покарання.
Вказане вище кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим в період іспитового строку, тому до призначеного цим вироком покарання, відповідно до статті 71 КК України, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2016 року .
Враховуючи те, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, що вказує на наявність обґрунтованого ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає необхідним до вступу вироку в законну силу залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

5 із 5
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті100 КПК України.
Відповідно до вимог статті 124 КПК України судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 100,124, 373, 374 КПК України, ст. ст. 63, 65- 68 КК України, колегія суддів,
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 9(дев`яти) років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2016 року у виді 06 (шести) місяців позбавлення волі, за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 9(дев`ять) років 06 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відчислювати з 23 червня 2017 року.
Речові докази: - дві подушки, спортивну куртку «Adidas», жіночий сарафан білого кольору, сім слідів папілярних узорів пальців рук, недопалок цигарки з написом «Philip Morris», вирізку з деревяних дверей, зрізи нігтів, волосся, що знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 742 (сімсот сорок дві) гривні 20 копійок за проведення експертизи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3