Справа № 171/612/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000222 від 19 лютого 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні немає, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.12.2014 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровськ за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 08.04.2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125, ч.4 ст.70, 72, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, повторно, 18.02.2017 року, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_5 перебував біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якого знаходився мобільний телефон марки «ZTE Blade A813» та у ОСОБА_5 виник умисел на викрадення вказаного мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи відкрито, умисно, із корисливих мотивів, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, зайшов за потерпілим до під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 , де наніс один удар рукою в область потилиці ОСОБА_6 , чим завдав останньому фізичного болю. Від удару по голові ОСОБА_6 впав, внаслідок чого уже не міг перешкоджати злочинним діям ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 , із лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_6 відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки «ZTE Blade A813» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 вартістю 2000 гривень, комплектований флеш картою Micro SD ємністю 16 Гб вартістю 150 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2150 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнав, від дачі показань спочатку відмовився. Згодом погодився надати показання та пояснив суду, що злочин у якому його звинувачують не вчиняв, 18 лютого 2017 року був вдома один, підтвердити дану обставину ніхто не може. Вказав, що в слідчому експерименті він приймав участь під психологічним тиском працівників поліції, оскільки вони його примусили бути учасником вказаної слідчої дії.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 18 лютого 2017 року приблизно о 9.00 год. він повертався додому, проходив через двори і біля під`їзду будинку по вул.Святкова в м.Зеленодольськ хотів закурити, в цей час відчувши удар по голові ззаду справа, від переляку забіг в під`їзд, там упав на сходову площадку на першому поверсі, вдарився і втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, його куртка була розщеплена, були вивернуті кишені куртки і відсутній мобільний телефон. Хто наносив йому удар по голові не бачив. Телефон повернули йому працівники міліції, обвинуваченого раніше він не знав.

При цьому потерпілий пояснив, що в той день він з друзями вживав алкогольні напої. Телефон придбав за 2000 грн., майнових вимог до ОСОБА_5 не має, просить суворо обвинуваченого не карати.

У додаткових показаннях в судовому засіданні 14 лютого 2018 року потерпілий уточнив детально, що 18 лютого 2017 року до під`їзду будинку по вул.Святкова в м.Зеленодольськ він зайшов для того, щоб підпалити цигарку, оскільки на вулиці був вітер, та в цей час в під`їзді, відчувши удар по голові хотів побігти, однак втративши рівновагу, він впав на бетонну підлогу та вдарився головою. Коли отямився телефону, який знаходився при ньому у внутрішній кишені куртки не було, ця кишеня була вивернута, зовнішня ліва кишеня також була вивернута. Він пішов до родичів і розповів про все, вони викликали поліцію, коли прибули на місце події, то виявили, що його ключі, цигарки, рукавиці лежали біля виходу з під`їзду.

Зазначив, що телефон у нього був чорний, сенсорний, йому повернули його телефон, бо він звіряв ІМЕЙ на упаковці телефону і телефоні, він співпадає.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що навесні 2017 року купив мобільний телефон у свого співробітника ОСОБА_8 за 800 грн., документи до телефону йому не надали, надали тільки зарядний пристрій. В телефоні був тільки знімок ОСОБА_8 , який проживає в м.Зеленодольськ. З ОСОБА_8 він працював приблизно один місяць і якось після роботи ОСОБА_8 запропонував йому купити вказаний телефон, сказавши, що це телефон учасника АТО в якого немає грошей і він хоче його продати. Він прибув за вказаною йому адресою і там купив у ОСОБА_8 телефон. Вказаний телефон у нього вилучив слідчий через кілька днів після того, як він його купив.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що взимку 2017 року (точну дату на даний час не пам`ятає) він зустрів свого знайомого ОСОБА_10 в центрі м.Зеленодольськ, біля зупинки громадського транспорту. Коли йшли разом по вул.Святкова, зайшли на подвір`я біля під`їздів будинку, саме там де знаходиться перукарня в першому під`їзді, поблизу магазину «Клеопатра», то побачили, що якийсь чоловік зайшов у цей під`їзд, за ним вирішив зайти обвинувачений ОСОБА_11 . В цей час свідок почув «шум, гам», а через деякий час вийшов ОСОБА_12 , який ніс в руках мобільний телефон, смартфон, обвинувачений поклав телефон у кишеню. При цьому ОСОБА_12 був відсутній недовго. Оскільки було темно, то чоловіка, який зайшов у під`їзд він не бачив, бачив тільки силует чоловіка. Щоб якісь слова лунали з під`їзду він не чув, у під`їзд він не заходив і не знає, що саме там відбувалося. Щоб чоловік за яким йшов обвинувачений виходив з під`їзду він не бачив. Коли ОСОБА_12 вийшов з під`їзду, то вони продовжували йти в напрямку до «будинку культури» та він сказав обвинуваченому, що йому вже пора йти додому і пішов. Більше з ОСОБА_13 він не зустрічався. Потерпілого ОСОБА_6 свідок побачив у відділенні поліції в м.Зеленодольськ.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 27.03.2017 року, зранку був запрошений працівниками поліції для участі в слідчому експерименті. Слідчий експеримент проводився в м.Зеленодольськ біля під`їзду, при вході в будинок, який знаходиться недалеко від ринку. В слідчому експерименті брав участь ще один понятий. ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту показував як і куди повалив потерпілого, забравши в нього телефон. ОСОБА_5 показував все добровільно, співробітники поліції ніякого тиску на нього не чинили, обіцянок не було. Під час слідчого експерименту вівся протокол, який він підписав. Під час слідчого експерименту ОСОБА_5 ні на що не скаржився.

Для підтвердження винуватості ОСОБА_5 в скоєнні злочину за ч.2 ст.186 КК України прокурором, що підтримує державне обвинувачення, в ході судового слідства пред`явлено наступні документи, які досліджені в судовому засіданні в порядку встановленому ст.358 КПК України.
Протокол огляду від 22 лютого 2017 року з фототаблицею до нього містить відомості, що 22 лютого 2017 року з 12.00 год. до 12.30 год. оглянуто мобільний телефон марки «ZTE», який добровільно надав для огляду ОСОБА_7 в Апостолівському ВП. Вказаний телефон чорного кольору, сенсорний; на верхній частині телефону з лівої сторони є фотокамера, по середині динамік, з права фотоспалах, сенсорний екран, під екраном три сенсорні кнопки; задня кришка має глянцевий вид у клітинку, чорного кольору; знизу з лівої сторони є отвір гучномовця, по середині є надпис «ZTE»; під кришкою наклейка з маркуванням «ZTE BLADE А813», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , зроблено в КНР, батарея не від`ємна; з правої сторони з боку є дві кнопки: регулятор гучності, виключення/блокування телефону; зверху отвір для навушників; знизу отвір USB для зарядки (а.с.23-24 матеріали КП).
Згідно розписки потерпілий ОСОБА_6 отримав від працівників поліції викрадений телефон марки «ZTE BLADE А813» (а.с.26 - матеріали КП).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27 березня 2017 року вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії в присутності понятих, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення 18 лютого 2017 року, приблизно о 21.00 год. біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 , до протоколів додана фототаблиця (а.с.56-59 матеріали КП).
Суд, заслухавши показання потерпілого, свідків, дослідивши пред`явлені стороною обвинувачення документи, вислухавши думку прокурора і захисника, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України знайшло своє підтвердження під час проведення судового слідства.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Показання потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає такими, що в цілому відтворюють обставини вчинення злочину та узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_9 .

Показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_14 відповідно узгоджуються з документами: протоколом огляду від 22 лютого 2017 року з фототаблицею до нього, що містить відомості щодо огляду мобільного телефону марки «ZTE»; протоколом проведення слідчого експерименту від 27 березня 2017 року, під час проведення якого в присутності понятих, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення 18 лютого 2017 року.
Таким чином, в обґрунтування вироку суд покладає показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , оскільки вони достатньо вагомі (переконливі).

Що стосується показань обвинуваченого, то заперечення ним вчинення кримінального пра вопорушення за ч.2 ст.186 КК України, суд сприймає як використання обвинуваченим права не свідчити проти себе і оцінює показання обвинуваченого в сукупності з іншими доказами.
Досліджені в судовому засіданні протокол огляду від 22 лютого 2017 року, протокол проведення слідчого експерименту від 27 березня 2017 року не викликають сумніву у суду з точки зору їх достовірності, належності, допустимості та є такими, що підтверджують обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - показання потерпілого, показання свідків, узгоджені з документами, є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікувати дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину не визнав, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.42), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.40-41), те, що він раніше судимий (а.с.43), враховує, що збитки завдані кримінальним правопорушенням частково відшкодовані потерпілому та думку потерпілого щодо міри покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.
Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і шість місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 березня2017 року до 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21 червня 2017 до набранням вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в новій редакції згідно закону від 18.05.2017 року № 2046-VIII).
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Речовий доказ -мобільний телефон марки «ZTE BLADE А813», який належить та зберігається у потерпілого ОСОБА_6 повернути потерпілому.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1