Справа № 520/2989/16-к
Провадження № 1-кп/520/503/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2017 року

Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 10.12.2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , оскільки ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України не змінилися та не відпали, не допитані обвинувачені, не дослідженні письмові докази. Більше того, на думку сторони обвинувачення, невідворотність покарання за корупційні злочини вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Захисники обвинувачених категорично заперечували проти клопотання прокурора та просили суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі, так як вимоги прокурора не обґрунтовані, ризики передбачені ст.177 КПК України не доведені, крім того, на думку захисників, у матеріалах кримінального провадження наявні докази сторони обвинувачення, які взагалі являються не допустимими.

Обвинувачені підтримали думку захисника в повному обсязі.

Крім того, захисником ОСОБА_7 заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Прокурор категорично заперечував проти вищезазначеного клопотання.

Захисники та обвинувачені підтримали, вказане клопотання, посилаючись на викладені доводи.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених та захисників, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити, а клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.12 та примітки до ст.45 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Крім того, існують обґрунтовані ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час не змінилися та не відпали, а саме: обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , маючи спеціальну підготовку та досвід у проведенні оперативно розшукових заходів, в тому числі методів конспірації, знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом, що в свою чергу свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.
З огляду на вищенаведене, з урахуванням осіб обвинувачених, їх віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, з метою дієвості вказаного кримінального провадження, беручи до уваги, що суспільний інтерес у триманні під вартою обвинувачених, переважає над особистими інтересами обвинувачених, колегія суддів обґрунтовано приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 21.11.2017 року.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 (два) місяці, тобто до 21.11.2017 року.
Ухвала суду припиняє свою дію 21.11.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_1