Справа № 398/3271/16-к
Провадження № 1-кп/541/225/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
19 жовтня 2017 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17

перекладача ОСОБА_18

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003253 від 18.11.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання процесуального прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Клопотання мотивоване наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливістю переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, вчиняти інші дії з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, застосувати більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на те, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені, у обвинувачених наявні міцні соціальні зв`язка, до моменту затримання, деякі з обвинувачених мали офіційну роботу та кожний з обвинувачених має постійне місце проживання, а тому запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю в повній мірі забезпечував виконання обов`язків покладених на них Кримінальним процесуальним кодексом та судом.

Захисник ОСОБА_6 також звернув увагу на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_13 , якому необхідно проходити медичне обстеження та лікування, що підтверджується медичною документацією.

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтримали думку захисників. В своїх поясненнях з приводу клопотання прокурора посилались на застосування насильства щодо них при затриманні. Вказували на необґрунтованість обвинувачення.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання, вивчивши матеріали провадження у межах заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Частиною 3 статті 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , обвинувачуються у вчиненні рядку кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації передбаченої статтею 12 КК України, відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за які Кримінальним кодексом України передбачено у виді позбавлення волі на строк понад 10 років позбавлення волі. Окрім того злочини які інкриміновані обвинуваченим мають підвищену суспільну небезпеку, так як вчинялись із застосування зброї та посягали на здоров`я та життя людей.

Суд при прийнятті рішення бере до уваги висновки Європейського суду з прав людини, згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, та що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Оцінивши в сукупності вказані обставини, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються зазначені особи, суд вважає, що вони можуть переховуватись від суду та вчиняти кримінальні правопорушення, відповідно наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду також на наявність судимостей у кожного з обвинувачених. Беручи до уваги рішення ЄСПЛ у справі Сельчук проти Туреччини (Selcuk v. Turkey, §34), Мацнеттер проти Австрії (Matznetter v. Austria, §9), де суд встановив, що наявність судимостей вказує на наявність підстав для існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявний і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинувачених незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитувались судом.

Щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_19 ОСОБА_16 наявний і ризик, визначений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як матеріли кримінального провадження, які надійшли до суду містять інформацію про неодноразові порушення обвинуваченими дисципліни в судових засідання, що призводило до їх видалення, відмови деяких обвинувачених виходити із транспортного засобу для конвоювання, інші порушення процесуальних обов`язків, що позбавляли суд процесуальної можливості розглянути питання проведення підготовчих судових засідань.

Враховуючи, що на даний час ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченим, продовжують існувати, застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. і з застосуванням електронних засобів контролю, для запобігання цим ризикам, а відтак і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, буде недостатнім, суд вважає що підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який немає, отже необхідно продовжити строк дії обраного запобіжного заходу на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись розділом II, ч. 3 ст. 315 КПК України, суд,

постановив:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на шістдесят днів, який обчислюється з дня постановлення даної ухвали до 18.12.2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_20 ОСОБА_21

ОСОБА_22 Куцин