У Х В А Л А
Іменем України
08 листопада 2017 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ТОВ «Дубов`язівький елеватор» ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000039,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року у справі № 761/38543/17 задоволено клопотання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000039 про арешт майна.

Вказаним судовим рішенням накладено арешт, зокрема на кукурудзу 3 класу, українського походження, врожаю 2017 року.

Заявник зазначає, що в ухвалі відсутні відомості про арешт кукурудзи TOB «Дубов`язівський елеватор». Однак в увалі крім визначеного кола суб`єктів вказано про арешт кукурудзи інших суб`єктів господарювання, задіяних у злочинній схемі. Враховуючи те, що TOB «МСП «Ніка-Тера» відмовилось провести відвантаження кукурудзи у зв`язку з арештом, можна припустити, що ТОВ «Дубов`язівький елеватор» потрапило в коло цих «інших суб`єктів господарюванням» на майно яких було накладено арешт. Додатковим підтвердженням даного припущення є факт накладення цією ж ухвалою арешту на договір № 120/НК-16 по наданню послуг перевантаження та зберігання від 05.07.2016 року між TOB «Дубов`язівський елеватор» та TOB «МСП «Ніка-Тера», а також залізничної накладної від 18.06.2017 року на доставку кукурудзи в кількості 199262 кг., яка поставлялась в експортну квоту TOB «Дубов`язівський елеватор» (в ухвалі суду, дана накладна описана як товаро-транспортна накладна 18.06.2017 - кукурудза вагою 199262 кг, вантажовідправник TOB «ТЕП Транско», вантажоодержувач TOB «МСП «Ніка-Тера»).

Станом на 03.11.2017 року залишок кукурудзи 3-го класу, що знаходиться на зерновому терміналі TOB «МСП «Ніка-Тера» складає 197300 кг. Власником та експортером даної кукурудзи є TOB «Білопілля Агро». Дане зерно поставлене в експортну квоту TOB «Дубов`язівський елеватор» відповідно до договору про надання послуг з організації перевалки, накопичення та експедирування вантажів № БЛА/ДЕ/НТ-1 від 05 липня 2016 року. Доставка на зерновий термінал даної кукурудзи підтверджується залізничною накладною від 18.06.2017 № 33397050.

У зв`язку з чим, TOB «Дубов`язівський елеватор», будучи законним володільцем арештованої кукурудзи подає дане клопотання.

Також заявник вказує, що TOB «Дубов`язівський елеватор», набуло арештоване зерно кукурудзи на законних підставах, відповідно до укладеного договору з TOB «Білопілля Агро» і є законним володільцем даного зерна. В жодній злочинній схемі підприємство не задіяне. Будь-якого відношення до перелічених в ухвалі суб`єктів господарської діяльності не має, та ніколи не мало господарських взаємовідносин з даними підприємствами. Арештована кукурудза не була задіяна у схемі щодо вчинення протиправних дій, пов`язаних з ухиленням від сплати податків. Кримінальне провадження № 0000039 від 22 березня 2017 року немає жодного відношення до TOB «Дубов`язівський елеватор». Співробітники підприємства по даному кримінальному провадженню не перебувають в статусі підозрюваних чи свідків і взагалі не мають жодного процесуального статусу.

Про існування даного кримінального провадження, а також суб`єктів господарювання вказаних в ухвалі, TOB «Дубов`язівський елеватор» дізналося лише з тексту самої ухвали, коли отримало її копію.

Враховуючи викладене, арештована кукурудза, не може бути речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000039 від 22 березня 2017 року.

Разом з тим арешт кукурудзи обмежує право володіння даним майном TOB «Дубов`язівський елеватор» оскільки унеможливлює забезпечення відвантаження його на експорт.

Враховуючи викладене заявник просить слідчого суддю скасувати арешт накладений на майно належне ТОВ «Дубов`язівський елеватор».

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З матеріалів кримінального провадження № 0000039 вбачається, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на вищевказане майно.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання подано до належного суду.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України арешт зазначеного в клопотання майна, має на меті збереження речових доказів.
Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
В ухвалі слідчого судді від 30.10.2017 року про накладення арешту зазначено, що арешт накладено на кукурудзу 3 класу, українського походження, врожаю 2017 року, вагою 7 748,4 тон, на загальну суму понад 35,3 млн. гривень, які є власністю TOB «АЛЕКС ПРОМИНВЕСТ» (), TOB «АГРО-ПОИНТ» (), TOB «АГРО НІКО АЛЬЯНС» (), TOB «ПРІОРІ КОМПАНІ» () та TOB «УКРТРАНСЛОГИСТИКА 2» () або інших суб`єктів господарської діяльності, задіяних у вказаній злочинній схемі, та знаходиться на території TOB «МСП «Ніка-Тера» (код 22439446) за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23, із забороною службовим особам TOB «МСП «Ніка-Тера» (код 22439446) відчужувати, розпоряджатися товарно-матеріальними цінностями, а саме: кукурудзою 3 класу, українського походження, врожаю 2017 року, вагою 7 748,4 тон, яка знаходиться на території TOB «МСП «Ніка-Тера» (код 22439446) за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Доводи сторони заявника, що арешт на майно накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та жодними доказами, долученими до матеріалів клопотання, підтверджені також не були.
Крім того, з ухвали слідчого судді від 30.10.2017 року не вбачається, що був накладений арешт на майно належне ТОВ «Дубов`язівький елеватор», оскільки вказане товариство не згадується в ухвалі слідчого судді, як таке, що має відношення до кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.
Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись вимогами ст.ст. 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання представника ТОВ «Дубов`язівький елеватор» ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000039 відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1