Єдиний унікальний номер 242/433/18
Номер провадження 11-кп/775/491/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року якою до засудженого ОСОБА_7 застосовано умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року до засудженого ОСОБА_7 застосовано умовно дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Апеляційного суду Донецької області від 14 вересня 2009 року.

Мотивуючи вказане рішення суд зазначає, що поведінка ОСОБА_7 за весь час відбуття покарання свідчить про можливість застосування до нього вимог ст. 81 КК України.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити засудженому у застосуванні до нього умовно дострокового звільнення. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

ОСОБА_7 подав заперечення, де вказав на безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги прокурора. Просить залишити ухвалу без змін.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів провадження, єдиною підставою звільнення ОСОБА_7 суд визнав його участь у програмах виховного впливу та рівні відносини з іншими засудженими і персоналом установи виконання покарань, що відповідно до його характеристики мало місце лише останні пів року, проте в порушення вимог ст. 81 КК України не врахував поведінку засудженого протягом всього строку відбуття покарання.

Зазначене свідчить про не відповідність висновків суду фактичним обставинам, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що задовільна поведінка засуджено та участь у програмах виховного впливу протягом останнього пів року спрямована метою дострокового звільнення, проте жодним чином не свідчить про його виправлення.

Так, засуджений за весь час відбуття покарання мав 3 заохочення та 16 стягнень, які погашені. Не зважаючи на те, що вказані стягнення були погашені, колегія суддів відмічає, що тричі до нього застосовувались стягнення у виді поміщення до ДІЗО, а такі види стягнень застосовуються лише у крайніх випадках до осіб, які вчинили значні та систематичні порушення режиму.

В установах виконання покарань характеризувався посередньо та негативно, протягом трьох років та на даний час працею не займається, участі у благоустрої установи не приймає. Згідно висновку спостережної комісії свого виправлення не довів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому у задоволенні його клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, якою до засудженого ОСОБА_7 застосовано умовно дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно дострокового звільнення відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя