Справа № 583/2099/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000073 від 04.02.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огні, Республіка Дагестан, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.04.2006 року Охтирським районним судом за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 31.10.2007 р. по відбуттю покарання; 01.10.2009 року Охтирським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково згідно постанови суду від 29.12.2010 року на підставі ст. 81 КК України на не відбутий строк 6 місяців 22 дні; 28.01.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна крадіжці, вчиненої повторно, за наступних обставин.
Так згідно обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_7 12.05.2013 року близько 18:00 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_8 в кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю господаря, умисно, з корисливих мотивів, направлених не незаконне заволодіння чужим майном, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Самсунг GT-S5610», вартістю 693,04 грн., що належав потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану вище суму.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину не визнав та у спростування висунутого проти нього обвинувачення пояснив, що 12.05.2013 року він за пропозицією свого знайомого ОСОБА_8 прийшов разом з ОСОБА_9 додому до ОСОБА_8 на АДРЕСА_2 , де в приміщенні літньої кухні вони втрьох розпивали спиртні напої. З приміщення літньої кухні вони виходили в двір курити. У будинок до ОСОБА_8 в той день він не заходив. Потім прийшов син ОСОБА_8 - ОСОБА_10 . ОСОБА_9 став розмовляти з ОСОБА_10 , а він з ОСОБА_8 знову зайшли в літню кухню розпивати спиртне. Потім ОСОБА_8 сказав, що буде відпочивати, а тому він попрощався з ОСОБА_8 та пішов. При цьому, де був в цей час ОСОБА_9 він не знає, бо коли він йшов від ОСОБА_8 , то ОСОБА_9 вже не бачив. Після цього він пішов до свого знайомого ОСОБА_11 , а звідти до свого знайомого ОСОБА_12 на АДРЕСА_3 . Там були ОСОБА_12 , батько ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які також розпивали спиртні напої. Після того як все спиртне допили він сказав, що у нього є мобільний телефон і запропонував його або закласти або продати щоб на ці гроші купити ще спиртного. При цьому він дістав телефон і показав його. Даний мобільний телефон був його власним телефоном марки «Нокіа». Після цього він вийшов із квартири та пішов у місто, де продав даний телефон незнайомому таксисту за 30 грн., а на ці кошти придбав 0,5 л. спиртного. З придбаним спиртним він повернувся додому до ОСОБА_13 , де вони розпили його. Наступного дня вранці він знову пішов до ОСОБА_13 і той йому повідомив, що його шукають працівники міліції. Після чого через декілька хвилин прийшли працівники міліції та на службовому авто відвезли його в райвідділ. У поліцейському автомобілі, в якому його везли в міліцію, вже знаходились ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Там ОСОБА_17 повідомив йому що у нього викрали телефон. ОСОБА_17 звинувачував його у тому, що саме він викрав цей телефон. Проте він заперечив та запитав у ОСОБА_17 де лежав телефон. Той повідомив, що телефон лежав на столі у сина біля комп`ютера. Він йому пропонував пошукати телефон, бо думав, що він може лежати в будинку. Коли він надавав пояснення міліції, то розповів, що продав таксисту свій мобільний телефон і що у ОСОБА_8 телефон він не брав. Однак працівники міліції йому сказали, що якщо він не бажає проблем, то щоб повернув потерпілим мобільний телефон. Через це його батько віддав потерпілим інший мобільний телефон, який у нього був. Мобільного телефону в ОСОБА_8 він не викрадав і свою вину у вчиненні злочину не визнає. Під час слідчого експерименту та під час допиту в якості підозрюваного він розповідав де перебував у будинку, коли ночував у потерпілих (це було не у день зникнення телефону, а раніше) і не говорив, що телефон викрав саме він. Протоколи він не читав через вади зору, хоча і підписував їх, як про це говорив працівник поліції.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, показання потерпілої, свідків, перевіривши представлені суду стороною обвинувачення та стороною захисту докази, суд прийшов до наступного.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 185 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо ретельно досліджені судом.

На покази:

Потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що в червні 2012 року вона у магазині «Мобілочка» м. Охтирка купила своєму неповнолітньому сину ОСОБА_18 новий мобільний телефон «Самсунг GT-S5610». Телефон був кольору - сірий металік. В день, коли стався злочин, вона була на роботі і у післяобідній час їй зателефонував син та повідомив, що у нього зник мобільний телефон. Син розповів, що до зникнення телефон лежав на столі у його кімнаті. Він ходив грати у футбол, а коли повернувся, то телефону на місці вже не було. На її запитання про те, хто був у їхній хаті, син відповів, що був той чоловік, який перед цим ночував у них вдома. Після цього вона прийшла з роботи додому та застала вдома свого п`яного чоловіка ОСОБА_8 . Її чоловік назвав їй прізвище чоловіка, який був у них вдома - ОСОБА_19 . Згодом вона розмовляла із обвинуваченим і той просив у неї вибачення та прохав забрати заяву. Потім вона зателефонувала в міліцію і заявила про викрадення телефону. Пізніше батько обвинуваченого повернув їй аналогічний телефон. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має.
Свідка ОСОБА_20 , допитаного у режимі відео конференції, який в судовому засіданні пояснив, що в березні 2013 р. у вечірній час (точної дати не пам`ятає) він разом обвинуваченим були у нього вдома у квартирі по АДРЕСА_3 , та розпивали спиртне. Коли спиртне закінчилось ОСОБА_7 запропонував продати телефон, який був у нього. Вже вночі вони пішли у місто і продали даний телефон одному із таксистів. Кому саме він не знає. За отримані гроші купили ще випивки. Самого телефону він не бачив і не знає що то за телефон був. Пам`ятає тільки, що корпус телефону був чорного кольору. Він вважав що то телефон особисто ОСОБА_7 ..
На покази допитаної як свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні пояснила, що близько 5 років тому вона йшла із роботи та зустріла раніше знайомого ОСОБА_22 . За його пропозицією вони придбали пива та пішли до нього додому. Там вже знаходився ОСОБА_7 , та батько ОСОБА_22 .. Вони разом розпили те пиво. Коли пиво закінчилось ОСОБА_7 повідомив, що у нього є мобільний телефон, та що він продасть його таксистам, щоб на ці гроші купити спиртного. При цьому ОСОБА_7 дістав з кишені цей телефон і показав його. Телефон був невеликий, темного кольору. Після цього ОСОБА_7 вийшов з квартири, а через деякий час прийшов зі спиртним. Наступного дня вранці вона знову зайшла додому до ОСОБА_22 .. Там вже були працівники міліції та розпитували про ОСОБА_7 і про мобільний телефон.
На покази свідка ОСОБА_8 , який є чоловіком потерпілої, і який пояснив, що напередодні події він пішов до знайомого ОСОБА_23 , де й зустрів обвинуваченого ОСОБА_24 . Там вони розпивали спиртне, а потім він разом із ОСОБА_24 пішли до нього додому. Дружині він представив його як двоюрідного брата. ОСОБА_24 у них переночував, а коли дружина зранку пішла на роботу, вони знову почали вживати спиртне. Чи вживали спиртне удвох чи був ще хтось третій не пам`ятає. Після розпивання спиртного він заснув. Його розбудила дружина і стала запитувати про те, куди подівся мобільний телефон їх сина. Після цього дружина зателефонувала працівникам міліції.
На покази свідка неповнолітнього ОСОБА_18 , який є сином потерпілого, та який показав, що в той день (точної дати він не пам`ятає) його батько ОСОБА_8 прийшов додому з ОСОБА_25 та ще з одним чоловіком, прізвища якого він не знає. Він пішов гуляти зі своїми друзями і повернувся додому близько 18 год. Його батько з цими чоловіками грав у футбол на подвір`ї їх будинку. Він зайшов до себе в кімнату та сів за комп`ютер. У вікно побачив, що ці двоє: ОСОБА_26 і інший чоловік пішли з їх двору. Він вирішив зателефонувати матері, однак виявив, що зник його мобільний телефон Самсунг темно-сірого кольору. Перед тим, як в цей день він йшов гуляти, бачив, що його мобільний телефон лежав на своєму місці - на столі у його кімнаті. Він з мобільного телефону батька зателефонував матері і повідомив про зникнення телефону. Пам`ятає, що ще перед тим як іти гуляти в футбол він сидів біля комп`ютера. До нього підходив третій чоловік та запитував у що він грає. Після цього той чоловік зайшов до сусідньої кімнати та розклавши крісло ліг відпочивати. Коли він виходив з будинку, той чоловік залишався ще там.
На покази допитаного як свідка ОСОБА_9 , допитаного в режимі відео конференції, який в судовому засіданні пояснив, що влітку 2013 р. (точної дати не пам`ятає) він разом з ОСОБА_7 прийшли в гості додому до їх знайомого ОСОБА_18 . Там вони в літній кухні розпивали спиртні напої. Потім вони всі разом заходили в будинок до знайомого. В будинку був син знайомого, який сидів за комп`ютером. Він бачив у сина на столі мобільний телефон Самсунг темного кольору. Він в кімнаті сина сів на диван та заснув на декілька хвилин. А коли прокинувся, то господар будинку сказав, що скоро з роботи прийде його дружина і він вирішив піти додому, а ОСОБА_7 залишився там. Вранці наступного дня до нього додому у квартиру, яку він винаймав, прийшли працівники міліції та стали розпитувати за мобільний телефон та за ОСОБА_27 .. Він не брав мобільного телефону і повідомив про це працівникам міліції.
На висновок судової товарознавчої експертизи від 13.05.2013 р. № 168, згідно якого залишкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг GT S5610» станом на 12.05.2013 р. складає 693,04 грн.
На протокол проведення слідчого експерименту від 25.05.2013 р. з фото таблицею, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 розказав та показав на місці події в будинку по АДРЕСА_2 , в якому саме місці лежав мобільний телефон, а саме: в кімнаті будинку на столі, який він 12.05.2013 року викрав після того, як розпивав спиртні напої із власником будинку. ОСОБА_7 також розказав, що потім викрадений телефон продав невідомим чоловікам на АДРЕСА_4 , а гроші витратив на спиртне.
Зазначеними доказами у їх сукупності на думку суду повністю доведеними є факт перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в садибі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 .. Однак відсутні будь-які беззаперечні докази вчинення ним крадіжки телефону. Так допитані потерпіла ОСОБА_5 , її чоловік ОСОБА_8 , та неповнолітній син ОСОБА_18 а також ОСОБА_9 прямо не вказують на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила крадіжку телефону і очевидцями чого вони були. Свідок ОСОБА_20 та ОСОБА_21 також не підтвердили того, факту що обвинувачений ОСОБА_7 в подальшому збув саме викрадений телефон, а не будь-який інший, що знаходився у нього. За їхніми показами обвинувачений ОСОБА_7 демонстрував телефон із корпусом чорного кольору, тоді як потерпіла пояснювала про те, що викрадений телефон був комбінованих кольорів сріблястого та чорного. Місцезнаходження викраденого телефону слідчими та оперативно-розшуковими заходами не встановлене.
Суд не може також взяти до уваги протокол проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки сам обвинувачений заперечує правильність викладених у ньому обставин. Прочитати і, як наслідок, належним чином відреагувати на це під час проведення зазначено слідчої дії він не міг так як має поганий зір. Зазначена обставина підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи №216 від 28.11.2017 р. згідно якого у обвинуваченого виявлене центральне випадіння полів зору, гострота зору 0,04 на обидва ока, що не дозволяє користуватись зором для читання як рукописного так і друкованого тексту, центральна дегенерація сітківки обох очей (наслідок хоріоретиніту). Допитані у судовому засіданні завідувач відділу комісійних експертиз Сумського обласного бюро судово - медичної експертизи ОСОБА_28 та лікар ординатор відділення мікрохірургії ока КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_29 , кожен окремо, у судовому засіданні підтвердили наданий висновок про те, що у обстежуваного відсутній центральний зір і він у зв`язку із цим не може читати текст. Саме захворювання задавнене, однак підтвердити чи спростувати його можливість бачити текст станом на 2013 рік немає можливості. Лікар ОСОБА_29 додатково пояснив про неможливість обвинуваченого читати текст боковим зором і повністю заперечив об`єктивність довідки лікаря офтальмолога Охтирської ЦРЛ (а.с. 90, т. 2), що вказує на таку можливість .
Крім того, із змісту самого протоколу з`ясовано, що у ньому не міститься чіткого та детального відтворення дій, обстановки та обставин вчиненого злочину.
У судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які кожен окремо, пояснили, що дійсно були запрошені в якості пойнятих у садибу по АДРЕСА_2 , де у цей час ОСОБА_7 показував, де вживали із господарем спиртні напої та куди він заходив. Проте зазначені свідки не вказали на те, що саме ОСОБА_7 зізнавався у вчиненні крадіжки телефону. Всередину будинку разом із ОСОБА_7 вони не заходили, а отже, не були очевидцями тих обставин про які міг розповідати та демонструвати обвинувачений безпосередньо перебуваючи в кімнаті (на місці зникнення мобільного телефону).
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. 2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

До того ж, пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Таким чином, суд встановив, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 крадіжки мобільного телефону потерпілої.

Відповідно до положень ст.ст. 284, ч. 1, п. 3; 373 ч. 1, п. 2 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_7 належить визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2, ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та виправдати.

Згідно ст. 124, 126 КПК України процесуальні витрати покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2, ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та виправдати.

Згідно ст. 124, 126 КПК України процесуальні витрати покласти на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено у Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області. ОСОБА_1