Справа № 605/39/18
ВИРОК
Іменем України
"07" березня 2018 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №605/39/18 про обвинувачення
ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Кутузів Теребовлянського району Тернопільської області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, фізичної особи-підприємця, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
В цей час в бік м. Теребовля, тобто у попутному напрямку, відносно руху автомобіля, яким керувала обвинувачена, рухався в межах своєї смуги невстановлений органом досудового розслідування автомобіль категорії М1 (джип), котрий обігнав ОСОБА_3 та повністю повернувся на раніше займану смугу. Обвинувачена в порушення вимог п.1.10 ПДР (в частині визначення поняття безпечна дистанція) не дотримуючись безпечної дистанції, тобто відстані до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру, почала рухатись за вказаним автомобілем.
В подальшому невстановлений органом досудового розслідування автомобіль категорії М1 (джип) почав гальмувати, пропускаючи домашню птицю (качок), які пересікали дорогу з ліва-на право, при цьому обвинувачена побачивши застосування водієм невстановленого автомобіля категорії М1 гальмування, також екстренно двічі натиснула на гальма.
У вказаний час, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки MERSEDES BENZ 300D реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався право смугою автодороги Галич-Підгайці-Теребовля-Городок-Сатанів з м. Теребовля Тернопільської області до с. Вага Підгаєцького району Тернопільської області, при цьому при зближенні із зустрічним невстановленим досудовим розслідуванням автомобілем категорії М1 (джип), побачив качок, які переходили через дорогу з права на ліво відносно напрямку його руху.
Внаслідок допущення грубих порушень зазначених вимог Правил дорожнього руху, ОСОБА_3 створила своїми діями аварійну обстановку для водія ОСОБА_8 , в якій позбавила його технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів.
Врезультаті зіткнення даних транспортних засобів, що відбулось на головній дорозі в межах смуги руху автомобіля MERSEDES BENZ 300D, пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_6 отримав закритий перелом правої плечової кістки у нижній третині, що не був небезпечним для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Порушення обвинуваченою ОСОБА_3 , як водієм, вимог п.п.12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнала повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаялась, просить вибачення у потерпілого та просить застосувати до неї п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки вона має на утриманні малолітню дитину.
В судовому засіданні потерпілий повідомив, що будь-яких претензій до обвинуваченої немає та не заперечує щодо застосування до неї Закону України Про амністію у 2016 році.
Обвинувачена ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними під час досудового розслідування доказами, що її підтверджують та відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, дії якої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, утримує одну малолітню дитину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття.
Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченої немає, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу зі стягненням в доход держави з позбавленням права керувати транспортними засобами, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
Разом з тим, 07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», відповідно до п.в ст.1 якого, окрім зазначеного іншого, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, що вчинений ОСОБА_3 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності та обвинувачена не підпадає під перелік осіб, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», до яких амністія не застосовується.
Водночас встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має одну малолітню дитину, відносно якої вона не позбавлена батьківських прав, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 від 20 січня 2009 року, виданим Бурканівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, а також характеристикою виданою Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 09 вересня 2017 року.
Таким чином, суд, на основі аналізу вищенаведених обставин, приходить до висновку, що обвинувачену ОСОБА_3 на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема: за судову транспортну-трасологічну експертизу від 08 листопада 2017 року №5-462/17 в сумі 2474 грн.; за судову автотоварознавчу експертизу від 28 вересня 2017 року №4-227/17 в сумі 989,60 грн.; за судову автотоварознавчу експертизу від 30 вересня 2017 року №4-226/17 в сумі 989,60 грн.; за судову інженерно-транспортну експертизу від 13 листопада 2017 року №5-464/17 в сумі -1237 грн.; за судову інженерно-транспортну експертизу від 02 листопада 2017 року №5-463/17 в сумі -1237 грн.; за судову автотехнічну експертизу від 20 грудня 2017 року №5-687/17 в сумі 2474 грн., які слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити їй покарання:
- за ч.1 ст.286 КК України штраф в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема: за судову транспортну-трасологічну експертизу від 08 листопада 2017 року №5-462/17 в сумі 2474 грн.; за судову автотоварознавчу експертизу від 28 вересня 2017 року №4-227/17 в сумі 989,60 грн.; за судову автотоварознавчу експертизу від 30 вересня 2017 року №4-226/17 в сумі 989,60 грн.; за судову інженерно-транспортну експертизу від 13 листопада 2017 року №5-464/17 в сумі -1237 грн.; за судову інженерно-транспортну експертизу від 02 листопада 2017 року №5-463/17 в сумі -1237 грн.; за судову автотехнічну експертизу від 20 грудня 2017 року №5-687/17 в сумі 2474 грн.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.
Головуючий: ОСОБА_1