Справа № 467/1339/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.11.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куйбишева Новосибірської області, Росія, громадянина України, не працюючого, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», яке обґрунтоване тим, що він має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбув більше половини призначеного йому покарання та є інвалідом першої групи пожиттєво.

Засуджений в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, просив його клопотання задовольнити та суду пояснив, що має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав та бажає приймати участь у її вихованні. На даний час донька проживає з його матір`ю. Крім того зазначив, що йому необхідно терміново робити операцію на очах, так як у нього катаракта і він може остаточно осліпнути, якщо буде продовжувати відбувати покарання в умовах ізоляції.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого амністія не застосовується, так як він будучи звільненим судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин. Хвороба обвинуваченого у даному випадку не є підставою для застосування Закону України «Про амністію в 2016 році».

Суд, заслухавши засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

Раніше ОСОБА_4 був засуджений вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

Відповідно до п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисних злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, та які він вчинив у період відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

При цьому суд наголошує, що хвороба засудженого у даному, конкретному, випадку, та наявність неповнолітньої дитини не мають правового значення, оскільки п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» встановлена пряма заборона її застосування до осіб, які вчинили злочин в період іспитового строку.

В той же час засуджений ОСОБА_4 не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням в порядку ст. 84 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1