Дата документу Справа № 331/4652/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/4652/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/1513/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянула 22 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2017 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2017 року обставини:
02.06.2016 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на трамвайній зупинці по вул. Жуковського, 29 в м. Запоріжжя, шляхом ривку правою рукою з рук потерпілої ОСОБА_9 , відкрито викрав майно, яке належить останній, а саме: мобільний телефон «Nomi 504» вартістю 2300 грн., в якому знаходилась сім карта оператора МТС та флеш карта об`ємом 8 Гб, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на суму 2300 грн.
Отже ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для вчинення злочину та мав реальну можливість розпорядитись викраденим майном.
Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2017 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 3 (три) роки і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної силу, залишено без змін домашній арешт.
Строк покарання постановлено рахувати з 03.06.2016 року по31.05.2017 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор, посилаючись на істотні порушенням вимог КПК України, вважає вирок незаконним та необґрунтованим через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки судом не прийнято належним чином до уваги, що ОСОБА_7 не працює, не навчається, легальних джерел заробітку не має, є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, злочин, який йому інкримінується, вчинений через 4 місяці після відбуття ним попереднього покарання, що свідчить про стійке небажання становитись на шлях виправлення, також суд не визнав рецидив обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 та не мотивував своє рішення про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання. Крім того, вказує на порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки судом не з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст обставин, які ніким не оспорюються, та не роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, що є порушенням права обвинуваченого на захист. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , просить вирок залишити без змін, оскільки посилання прокурора на порушення вимог КПК України з боку суду першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного вироку, не відповідають дійсним обставинам справи та є виключним припущенням апелянта.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги доповненої апеляційної скарги, прохаючи про скасування вироку з призначенням нового розгляду провадження у зв`язку із суттєвими порушеннями вимог КПК України та звертаючи увагу суду на невідповідність призначеного обвинуваченому покарання внаслідок його м`якості, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували вимогам та доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що доповнена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Підстави для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції регламентовані ст. 409 КПК України, зокрема, такими є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог Кримінального процесуального кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Матеріали провадження засвідчують, що вирок суду ухвалений за процедурою розгляду кримінального провадження, передбаченою ч. 3 ст. 349 КПК України.

Підставою для застосування положень ст. 349 КПК України є наявність неоспорених жодним з учасників кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення та відсутність заперечень з їх боку щодо дослідження пов`язаних з ними доказів.

При цьому суд в обов`язковому порядку зобов`язаний з`ясувати правильність розуміння вказаними особами змісту зазначених обставин та відсутність сумнівів у добровільності позицій учасників провадження і роз`яснити неможливість в подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Натомість, суд першої інстанції не роз`яснив наслідків скороченої процедури судового розгляду, про що свідчить журнал судового засідання та технічний запис судового засідання від 27 липня 2017 року.

Отже, недотримання зазначеного порядку, в контексті передбачених ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження щодо верховенства права, забезпечення права особи на захист та змагальності сторін є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Наведені обставини вказують на порушення права обвинуваченого на захист, що унеможливлює визнання розгляду даного кримінального провадження законним та справедливим, тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

З цього приводу, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України про порядок заповнення прогалин і врегулювання колізій у правовому регулюванні кримінально-процесуальних відносин шляхом застосування загальних засад кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

З метою додержання принципу, передбаченого ст. 20 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, оскаржуване рішення, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409, ч.1 ст. 412, ст. 415 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого місцевому суду необхідно вирішити поставленні перед ним питання з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Призначаючи новий судовий розгляд провадження в суді першої інстанції, судова колегія, застосувавши положення ч. 6 ст. 9 КПК України та принцип законності, вважає за необхідне висловитися з приводу доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, які, за відсутності інших пом`якшувальних покарання обставин, слід визнати аргументованими.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 , засудженого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4