Справа № 629/3053/17
Номер провадження 1-кп/629/385/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001652 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова, Харківської області, громадянки України, не заміжньої, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2017 року близько 10-00 години ОСОБА_3 , прийшла до приміщення ТОВ «Сільпо-Фуд» магазин № 224, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 1. Перебуваючи у торгівельному залі біля прилавків з продуктами харчування, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення продуктів харчування, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б за нею спостерігали та в тому, що вона залишиться не поміченою, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, поклала до своєї сумки 2 палки ковбаси «Салтівський МК Салямі Венеція» вищого ґатунку, вага кожної палки складає по 0,380 кг, загальною вагою 0,760 кг, вартістю 176 гривень за кг, загальною вартістю 133 гривні 76 копійок та 1,234 кг замороженої риби «Минтай північно-американський свіжо-морожений», вартістю 69 гривень 90 копійок за 1 кг, загальною вартістю 86 гривень 26 копійок.

У подальшому, не розрахувавшись на касі за вищевказані продукти харчування, при виході з магазину, а саме коли роздався сигнал сигнальної рамки, ОСОБА_3 зупинив охоронець та виявив у неї в сумці вищевказані продукти харчування, за які вона не розрахувалася на касі магазину. Таким чином, ОСОБА_3 , свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі.

У разі доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 могла б спричинити ТОВ «Сільпо-Фуд» магазин № 224 майнову шкоду на загальну суму 220 гривень 02 копійки.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе в скоєнні злочину визнала та пояснила у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному нею злочині. Пояснила, що дійсно скоїла злочин при зазначених обставинах, а саме 27 липня 2017 року близько 10-00 години вона прийшла до приміщення ТОВ «Сільпо-Фуд» магазин № 224, який розташований за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 1 та перебуваючи у торгівельному залі біля прилавків з продуктами харчування поклала до своєї сумки 2 палки ковбаси «Салтівський МК Салямі Венеція» вищого ґатунку та 1,234 кг замороженої риби «Минтай північно-американський свіжо-морожений», за які не розрахувалась на касі і при виході з магазину, а саме коли роздався сигнал сигнальної рамки, її зупинив охоронець та виявив у неї в сумці вищевказані продукти харчування, за які вона не розрахувалася.

Визнавальні свідчення обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодилася з правовою кваліфікацією своїх дій, її свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доказаною, а скоєне нею підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачена ОСОБА_3 винна у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_3 скоїла злочин середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України раніше не судима, на обліку лікаря психіатра не перебуває, з 2004 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом вживання опіоїдів з шкідливими наслідками, не одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має середню спеціальну освіту, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обвинувачена ОСОБА_3 взяла участь у підготовці досудової доповіді, надала працівникам пробації всю необхідну інформацію.

Оцінка виявила середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення. Небезпека характеризується низькою ймовірністю спричинити певні негативні наслідки або збитки для суспільства або окремих осіб.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння слідству.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої загальний рівень ризику вчиненого кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства зі сторони обвинуваченої оцінюється як низький, відповідно до ОСОБА_3 можна застосувати такий вид інтервенції, як покарання не пов`язане з позбавленням волі. До обвинуваченої можна застосувати такий захід підтримки та допомоги, як: контроль за поведінкою за місцем проживання особи, за умови реалізації яких, можна досягнути правослухняної поведінки без застосування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , висновку органу пробації, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції її від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій обвинувачення із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для її виправлення та перевиховання.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинила злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до набрання чинності Законом України „Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як вбачається з даних свідоцтв обвинувачена ОСОБА_3 є матір`ю дітей, стосовно яких не позбавлена батьківських прав.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року із змінами внесеними згідно закону, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» у відношенні обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обвинувачену ОСОБА_3 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та судом не обирався.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення судових експертиз.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_7 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та піддати її покаранню у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Витрати за проведення товарознавчої експертизи № 14572 від 01 серпня 2017 року у розмірі 198 гривень віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі:

- 2 палки ковбаси «Салтівський МК Салямі Венеція» та пачка замороженої риби «Минтай північно-американський свіжо-морожений», які передані представнику потерпілого ОСОБА_8 згідно зберігальної розписки, повернути ТОВ «Сільпо-Фуд» магазин № 224.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1