Справа №646/7509/17
Провадження№1-кп/646/736/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002058 від 26.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.12.2016 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт; 09.08.2017 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 10 днів обмеження волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2017 року у денний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на території приватного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, вирішив вчинити крадіжку речей, які належали ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до гаражу, звідки викрав автомобільний магнітофон ТМ «JVC» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4640 від. 12.10.2017 на суму 367,00 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше судимий, до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 25.10.2017 року відбував покарання за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ст..71 КК України до 2 років 10 днів обмеження волі.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є раніше судимою особою та на шлях виправлення не став, позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин у виді позбавлення волі та на підставі ч.1 ст. 71, 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.08.2017 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде сприяти меті призначення покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 ..

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст.72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.08.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 27.09.2017 року.

На підстав ч.1 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання період відбування покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.08.2017 року у виді обмеження волі з 27.09.2017 року по 24.10.2017 року з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення період з 25.10.2017 року по 18.12.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 296, 61 гривень.

Речовий доказ:
Автомобільний магнітофон ТМ «JVC» чорного кольору, модель КD-30, серійний номер: 097Х3611, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 вваж ти повернутим володільцю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1