Провадження № 1-кп/643/178/17
Справа № 643/5196/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючої судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002881 від 05 квітня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.04.2016, приблизно о 10 год. 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні своєї квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи що у коридорі зазначеної квартири, в куртці ОСОБА_5 , знаходиться мобільний телефон ТМ «Iphоnе 4» у корпусі чорного кольору вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 152 від 18.04.2016 - 6160,00 гривень, що належав ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи за мету незаконне збагачення , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, узяв цей телефон з внутрішньої кишені куртки, та вийшов з приміщення квартири, таким чином покинув місце вчинення кримінального правопорушення , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму в розмірі 6160,00 гривень.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження та не заперечує висновки експертизи та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) .
Судом вивчалась особистість ОСОБА_4 та встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг від сусідів на його поведінку не надходило, в зловживанні спиртними напоями не помічений.
Між потерпілою ОСОБА_6 та її законним представником ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 на стадії судового розгляду укладено угоду про примирення. Відповідно до умов вказаної угоди потерпіла матеріальних претензій до обвинуваченого не має. З урахуванням того, що злочин, скоєний ОСОБА_4 не є тяжким, сторонами угоди узгоджено призначення йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі з застосуванням ст.75,76 КК України.
В судове засідання потерпіла та її представник не з`явилися , звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність та підтримали угоду про примирення, укладену між ними та обвинуваченим .
Обвинувачений надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.
Прокурор зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні також з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного та засад диспозитивності кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо можливості затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 128-129, 349, 369-371, 373-376, 468-469, 471, 473, 474-476 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 27.04.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 , її законним представником ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002881 від 05 квітня 2016 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі .
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 /один/ рік.

На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя