№1кп/243/268/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за звинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, студента Слов`янського професійного машинобудівельного ліцею, в силу ст.89 КК України раніше не судимому, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.09.2017року приблизно о 03.00 годині знаходився на зупинці громадського транспорту «Кераммаш», що знаходиться по вул. Вокзальній м. Слов`янська Донецької області, та у якого, в ході бійки з неповнолітнім ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що знаходився у руках ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 24.09.2017 о 03 год. 05 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , діючи відкрито, умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, доводячи свій протиправний умисел до кінця, шляхом ривка, відкрито заволодів майном ОСОБА_7 а саме, мобільним телефоном марки «Sony Xperia D5503» вартістю 3370грн. 25коп., в якому знаходилась сім-карта ВФ ПРаТ Україна («Vodafone») вартістю 48грн. 13коп., який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , та ігноруючи те, що ОСОБА_7 своєю рукою притримував вказаний телефон, щоб перешкодити протиправним діям неповнолітнього ОСОБА_6 , останній застосувавши фізичну силу, яка не є небезпечною для життя та здоров`я ОСОБА_7 , забрав вказаний телефон з рук ОСОБА_7 та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3418 грн. 38 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ст.186 ч.1 КК України визнав в повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся і суду пояснив, що 24.09.2017р. приблизно о 03.00 годині перебуваючи біля зупинці громадського транспорту «Кераммаш», що знаходиться по вул. Вокзальній м. Слов`янська Донецької області в ході штовханини з неповнолітнім ОСОБА_7 він вирвав з його рук мобільний телефоном марки «Sony Xperia D5503». Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Крім визнання, вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, його вина також підтверджується наступними доказами дослідженими у судовому засіданні, в їх сукупності, які суд приймає до уваги а саме:

- витягом з кримінального провадження №0002458 від 24.09.2017 року про внесення до ЄРДР інформації про скоєння кримінального правопорушення 24.09.2017р. приблизно о 03.00 годині на зупинці громадського транспорту «Кераммаш», що знаходиться по вул. Вокзальній м. Слов`янська Донецької області стосовно потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 відкрите заволодіння майном та протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.09.2017року;

- протоколом огляду місця події від 24.09.2017року в якому документально зафіксовано місце скоєння кримінального правопорушення, слідова інформація, яка відбувалася на місті скоєння кримінального правопорушення на зупинці громадського транспорту «Кераммаш», що знаходиться по вул. Вокзальній м. Слов`янська Донецької області;

- протоколом огляду від 30.09.2017р., за яким був оглянутий мобільний телефон марки «Sony Xperia D5503», в якому знаходилась сім-карта ВФ ПРаТ Україна («Vodafone»), який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , та був відкрито викрадений у неповнолітнього

ОСОБА_7 24.09.2017 року на зупинці громадського транспорту «Кераммаш», що знаходиться по вул. Вокзальній м. Слов`янська обвинуваченим ОСОБА_6 ;

- висновком товарознавчої експертизи №1730 від 25.10.2017року за яким була визначена вартість мобільного телефону марки «Sony Xperia D5503» та сім карти до нього в сумі - 3418 грн. 38 коп.;

- протоколом пред`явлення речей до впізнання від 15.11.2017року за яким потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих впізнала свій мобільний телефон марки «Sony Xperia D5503»;

- протоколом проведенням слідчого експерименту від 22.11.2017року з фото таблицями до нього відповідно до якого свідок ОСОБА_10 показує місце скоєння кримінального правопорушення, хід розвідку зварки, між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 ;

- висновком судово-психіатричної експертизи №1431 від 07.12.2017р. з якого вбачається, що ОСОБА_6 2000 року народження, в період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, виявляє легку розумову відсталість зі значними поведінковими порушеннями, які вимагають застосування медичних заходів, ускладнену синдромом алкогольної залежності, внаслідок чого не був здатен повною мірою усвідомлювати власні дії та керувати ними; В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню ОСОБА_6 не перебував у тимчасово-хворобливому стані; На теперішній час ОСОБА_6 виявляє легку розумову відсталість зі значними поведінковими порушеннями, які вимагають застосування медичних заходів, ускладнену синдромом алкогольної залежності. Потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, суд вважає, що органами досудового слідства противоправні дії ОСОБА_6 , за ст.186 ч.1 КК України, кваліфіковані вірно оскільки, він відкрито викрав чуже майно грабіж.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, умов його проживання та виховання, стану здоров,я, те, що потерпілому, шкода відшкодована, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та скоєння злочину будучи неповнолітньою особою, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст.104 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1431 від 07.12.2017р. з якого вбачається, що ОСОБА_6 страждає легкою розумовою відсталістю з поведінковими розладами, які вимагають застосування медичних заходів, ускладнену синдромом алкогольної залежності, внаслідок чого не був здатен повною мірою усвідомлювати власні дії та керувати ними. Підпадає під дію ст.20 КК України( обмежена осудність). В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню ОСОБА_6 не перебував у тимчасово-хворобливому стані. З урахуванням рівня психологічного розвитку, індивідуально-психологічних характеристик, не може в повній мірі розуміти фактичний характер і суспільну небезпеку своїх дій, керувати ними, критично оцінювати свої дії. В даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно вимог ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ч.2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч.1 ст.20, ч.2 ст.94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Таким чином, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, даних про його особу, обставин кримінального провадження, висновку судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності обвинуваченого, як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_6 .

Підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1730 від 25.10.2017року в сумі 1980грн.

Речові докази по справі мобільним телефоном марки «Sony Xperia D5503» який переданий під охоронну розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити в її розпорядженні.

Керуючись ст.ст. 369,370,373, 374, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити покарання в вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75,76,104 КК України засудженого ОСОБА_6 , звільнити від відбування покарання з випробуванням на два року, якщо на протягом встановленого судом строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

На підставі ч.2 ст.20 КК України застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру в виді надання амбулаторної психічної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем мешкання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_6 , в дохід держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1730 від 25.10.2017року в сумі 1980грн.

Речові докази по справі мобільним телефоном марки «Sony Xperia D5503» який переданий під охоронну розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити в її розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області впродовж 30 діб з дня його оголошення.

Суддя