АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.04.2008 Подільським районним судом міста Києва за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;
- 26.05.2009 Подільським районним судом Київської обл., за ч 2 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 03.05.2012 згідно постанови Богунського районного суду міста Житомира від 25.04.2012 умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 19 днів;
- 26.11.2012 Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.186 згідно ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Подільського районного суду міста Києва від 26.05.2009 року остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 04.03.2016 на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області умовно-достроково на не відбутий строк 3 місяця 10 днів,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,?
за участі:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.08.2017 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому за цим Законом покарання у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахується з моменту затримання ? з 17.05.2017. Відповідно до ст.5, ч.5 ст.72 КК України (в редакції яка діяла до 20.06.2017) зараховано ОСОБА_5 до строку відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.05.2017 по 07.08.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, від обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 надійшли апеляційні скарги на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 07.08.2017.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений просить апеляційний суд змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного його покарання, застосувавши ст.69, 75, 71, 70 КК України, пом`якшивши таким чином міру покарання.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації своїх дій, обвинувачений посилається те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не враховано наступні обставини: відсутність цивільних позовів з боку потерпілих, повне визнання ним своєї вини та щире каяття.

В поданій апеляційній скарзі захисник просить апеляційний суд змінити оскаржуваний вирок, призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 01 рік.

Захисник, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що судом призначено ОСОБА_5 занадто суворе покарання при альтернативній санкції, що не відповідає вимогам чинного законодавства та особі засудженого. Так, обставиною, що пом`якшує покарання підсудному ОСОБА_9 є визнання вини в повному обсязі, його щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину. Наголошує, що за час проведення досудового слідства ОСОБА_10 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено. Щодо характеризуючих особу обвинуваченого обставин: ОСОБА_10 раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, працює неофіційно вантажником в магазині, має стійки соціальні зв`язки: на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей. На обліку у психлікарні не перебуває. Зазначене, на думку захисника, є підставами призначити ОСОБА_9 менш суворе покарання в межах санкції інкримінованої статті у вигляді позбавлення волі строком на 01 (один) рік.

Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.

За обставин викладених у вироку, ОСОБА_5 , 17.05.2017, приблизно о 02 годині 00 хвилин перебував поблизу будинку №1/12, по вул.О.Архипенка, в м.Києві де побачив автомобіль марки «Citroen Jumpy», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_11 виник умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ОСОБА_10 в той же час, того ж дня, перебуваючи за вищевказаною адресою, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає і він діє таємно, підійшов до автомобіля марки «Citroen Jumpy», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_12 та розбив скло заднього відділення зазначеного автомобіля звідки таємно викрав електричний компресор, червоно-чорного кольору, вартістю 1200 гривень, пластиковий ящик, з ручками світло-сірого кольору, в якому знаходились інструменти загальною вартістю 250 гривень, металева аптечка, вартістю 50 гривень, та комплекти задніх тормозних колодок, загальною вартістю 250 гривень. Після цього, ОСОБА_5 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 заподіяв майнову шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 1750 гривень.
Крім того, 17.05.2017 приблизно о 02 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №1/12, по вул.О.Архипенка, в м.Києві побачив автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 112», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 який належить на праві власності ОСОБА_13 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в той же час, того ж дня, перебуваючи за вищевказаною адресою, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає і він діє таємно, ОСОБА_5 пошкодив замок правої бокової двері автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 112», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , та таємно викрав із салону вищезазначеного автомобіля електричний компресор, вартістю 700 гривень та флешку, чорного кольору, 16 GB, вартістю 75 гривень та флешку, чорного кольору, 16 GB, вартістю 75 гривень зарядний пристрій до автомобіля вартістю 200 гривень. Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 спричинив майнову шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 1050 гривень.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, наполягавши на необхідності залишити без змін оскаржуваний вирок суду першої інстанції, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданих апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення наявних апеляційних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, з`ясування обставин та дослідження доказів в суді першої інстанції з урахуванням думки обвинуваченого проводилося згідно ч.3 ст.349 КПК України. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ? є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності, які не заперечувались сторонами по справі. Будь-яких заперечень щодо цього учасниками не надано, а тому доведеність винуватості обвинуваченого та юридична оцінка його злочинних дій відповідно до положень ст.404 КПК України не є предметом апеляційного розгляду, оскільки учасниками судового провадження не оскаржуються та не ставляться ніким під сумнів.

Натомість, доводи, наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника щодо невідповідності призначеного ОСОБА_5 судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як слідує із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , врахувавступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та відсутність обтяжуючих відповідальності обставин.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно правил ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, зважено на відомості, які характеризують особу обвинуваченого: раніше судимий, не одружений, не працює, характеризується за місцем мешкання задовільно. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнав щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 ? суд не встановив.
З урахуванням наведених обставин, зокрема ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, даних про особу ОСОБА_5 , який будучи раніше неодноразово судимим повторно скоїв декілька умисних корисних злочинів, суд дійшов до вірного висновку про призначення останньому покарання у виді 02-х (двох) років позбавлення волі, тобто в розмірі, наближеному до мінімальних меж санкцій відповідного виду покарання, що передбачений нормою інкримінованого обвинуваченому кримінального закону, яке ОСОБА_5 слід відбути реально.
З вказаним також погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_5 злочину, особи обвинуваченого, наявності в нього неодноразової судимості за вчинення корисливих злочинів проти власності, в тому числі і непогашеної у відповідності до правил ст.89 КК України.
Таким чином, саме покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки, яке обвинуваченому необхідно відбути реально, на думку колегії суддів, буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчинення ним нових злочинів у майбутньому.
У зв`язку з цим, незважаючи на доводи апеляційних скарг, призначене ОСОБА_5 покарання, як за своїм видом так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок його суворості, оскільки судом першої інстанції, у відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України , враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення, яке колегія суддів визнає достатнім для висновку про відсутність законних підстав для зміни вироку суду в цій частині.

Апеляційний суд переконаний, що саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст.65 КК України.
Що ж стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про необхідність врахування при обранні обвинуваченим міри відповідальності тяжкості вчиненого ними злочину, особи обвинувачених, наявності пом`якшуючої відповідальність обставини, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин то судом першої інстанції вказані обставини було враховано і призначено покарання з огляду на зазначені в апеляціях посилання.
В той же час, незаявлення у кримінальному провадженні цивільного позову, на переконання апеляційного суду міста Києва жодним чином не впливає на обраний судом першої інстанції вид та розмір покарання, в той час як згідно змісту обвинувального висновку, викрадене ОСОБА_5 майно було вилучено органом досудового розслідування та повернуто потерпілій стороні.
Натомість, доводи апеляційної скарги захисника щодо неврахування при призначенні обвинуваченому покарання тих обставин, що ОСОБА_5 працює неофіційно вантажником в магазині та має на утриманні трьох малолітніх дітей, то апеляційний суд вважає їх неспроможними, поза як на підтвердження зазначеного стороною захисту не надано жодних доказів, при тому що матеріали кримінального провадження таких відомостей не містять.
За таких обставин, оскільки в існуючих апеляційних скаргах не наведено об`єктивних доводів чому призначене обвинуваченому покарання є явно несправедливим, то твердження сторони захисту про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинувачених, що потягло невиправдану суворість призначеного покарання, ? на думку колегії суддів, є необґрунтованим, з огляду на що апеляційний суд не знаходить підстав для зміни вироку Оболонського районного суду міста Києва від 07.08.2017 в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, як того просять апелянти.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 07.08.2017, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді02 (двох) років позбавлення волі., ? залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1841/2017
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач ОСОБА_1