Копія
1-кп/154/251/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, учасника бойових дій, громадянина України, українця, згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, о 08.00 год. 07.08.2017 р. нез`явився вчасно на службу у військову частину польова пошта А НОМЕР_1 , котра розташована по АДРЕСА_2 та в період до 08 год 30.08.2017 р. був відсутній на службі без поважних причин, а службовий час проводив за місцем свого проживання в с. Рудники, Маневицького району Волинської області.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що з 08.00 год. 07.08.2017 р. по 08 год. 30.08.2017 р. без поважних причин не з`явився на військову службу. Не отримував на це дозволу начальника. Протягом цього часу перебував за місцем свого проживання. Не мав наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби. Щиро розкаявся у вчиненому злочині та просить застосувати щодо нього ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від відбування покарання, оскільки він є учасником бойових дій.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.
Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в нез`явленні вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки ОСОБА_4 не отримавши дозвіл начальника, з 07.08.2017 р. по 30.08.2017 р. не з`являвся на військову службу без поважних причин, в умовах особливого періоду.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також беручи сукупність помякшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, суд приходить до висновку про призначення мінімального строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 407 КК України.
Оскільки ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій і даний злочин не є особливо тяжким та вчинений до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», він не відноситься до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», та дає згоду на застосування щодо нього акта амністії, а тому його слід звільнити від відбування покарання на підставі ст. 2 цього Закону.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році»
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1