Справа № 572/2340/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 17 травня 2017 року приблизно об 11 годині 50 хвилин, неподалік господарства №17 по вул..Орлівській м.Сарни Рівненської області, достовірно знаючи, що його дружина, ОСОБА_10 , не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, в порушення вимог п.п г) п.2.9 Правил дорожнього руху, якими встановлено, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, допустив останню до керування автомобілем марки «WOLKSWAGEN CADDY» р.н.з. НОМЕР_1 шляхом надання ним, як особою, у володінні якої перебуває транспортний засіб, дозволу ОСОБА_10 на керування та здійснення руху на зазначеному автомобілі для сумісної поїздки до с.Костянтинівка Сарненського району Рівненської області.
За вказаних вище обставин, ОСОБА_10 17 травня 2017 року близько 12 години у світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «WOLKSWAGEN CADDY» р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-07 зі сторони с.Орлівка Сарненського району Рівненської області в напрямку автодороги сполученням Київ-Ковель-Ягодин, зі швидкістю приблизно 80 км/год., на 1 км.+200 м. вказаної автодороги, за межами населеного пункту, в порушення вимог п.п. а), г) п.2.1, п.п.б) п.2.3, п.10.1, п.12.1 Правил дорожнього руху, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, проявила неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінила, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого допустила виїзд керованого нею транспортного засобу у лівий кювет по ходу руху з послідуючим його перекиданням. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події водій автомобіля «WOLKSWAGEN CADDY» р.н.з. НОМЕР_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні в момент їх заподіяння, від яких загинула на місці події.
Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст.287 КК України допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, пояснив, що дійсно під час спільної поїздки на автомобілі «WOLKSWAGEN CADDY» за межами с.Орлівка Сарненського району рівненської області передав право керування транспортним засобом своїй дружині ОСОБА_10 , оскільки був впевнений у тому, що остання має достатньо навиків для керування транспортним засобом, однак, потерпіла не справилась із керуванням та допустила дорожньо-транспортну пригоду. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_11 підтвердив, що внаслідок ДТП, яка відбулась за вказаних у обвинувальному акті обставинах, загинула його дочка. Про обставини ДТП потерпілий дізнався від обвинуваченого. Потерпілий показав, що дійсно обвинувачений час від часу передавав право керування автомобілем ОСОБА_10 , так як остання мала певні навички у керуванні транспортними засобами.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо визнання фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
По місцю проживання ОСОБА_9 характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України як в ході досудового слідства, так і судом не встановлено.
Суд, з урахуванням наведених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, наслідків вказаного діяння, які є тяжкими, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті КК України, за якою останнього притягнуто до відповідальності, обравши міру покарання у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи, також, дані про особу винного, який характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з огляду на наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, з урахуванням думки потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання - суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, що буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Також, враховуючи, що ОСОБА_9 не є посадовою особою, є недоцільним призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади, передбаченого санкцією ст.287 КК України.
У даному кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином у сумі, відповідно, 20 000 грн. та 100 000 грн.
В судовому засіданні потерпілий підтримав частково заявлені позовні вимоги позов в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20 000 грн. підтримав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди підтримав частково у розмірі 40 000 грн. (загалом на 60 000 грн.).
Обвинувачений вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, щодо відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 30 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Крім цього, відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї.
В ході розгляду даного кримінального провадження встановлено, що обвинувачений є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, а тому своїми діями завдав потерпілому матеріальну шкоду, яка полягає у понесених потерпілою стороною витратах на поховання. Вказані обставини підтверджені документально та визнані обвинуваченим, що, відповідно до ст.61 ЦПК України, є підставою для звільнення від доказування. Таким чином, вимога ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого на його користь 20 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення.
Крім цього, суд вважає, що потерпілому внаслідок загибелі дочки, дійсно було заподіяно моральну шкоду, розмір якої визначений останнім з урахуванням глибини душевних страждань, отриманих ним внаслідок раптової смерті дитини, а тому, на думку суду, розмір суми відшкодування моральної шкоди, вказаної ОСОБА_11 є повністю обґрунтованим та співмірним отриманим душевним стражданням, з огляду на що вимога потерпілого про відшкодування вказаного ним розміру моральної шкоди також підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути на підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 3 857 грн. 28 коп.
Цивільний позов ОСОБА_12 задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 20 000 грн. у відшкодування матеріальної та 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_13