Справа № 152/1199/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 09 липня 2017 року

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:
ОСОБА_5 08 липня 2017 року близько 07 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину споживчого товариства «Михайлівське» в с Михайлівка Шаргородського району Вінницької області по вул. Центральній, 48, виявив поруч зі сходами магазину велосипед марки «Ardis» моделі «Raser 24», який належить ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, викрав зазначений велосипед, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1442/17-21 від 11 липня 2017 року складає 2930, 80 грн, покинув місце вчинення злочину, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що 08 липня 2017 року близько 07 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину споживчого товариства «Михайлівське» в с Михайлівка Шаргородського району Вінницької області по вул. Центральній, 48, він виявив поруч зі сходами магазину велосипед марки «Ardis» моделі «Raser 24». Оскільки поруч власника велосипеда не було, ОСОБА_5 викрав зазначений велосипед та поїхав на ньому додому. На наступний день за місце проживання ОСОБА_5 видав викрадений велосипед працівникам поліції.

Про вчинене шкодує, кається, просив суд суворо не карати.

Ураховуючи те, що обвинувачений прокурор та потерпіла в судовому засіданні не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, дослідженням висновку товарознавчої експертизи та доказів щодо речових доказів.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 , є визнання ним вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також беручи до уваги думку потерпілої, яка просила застосувати до ОСОБА_5 найсуворіше покарання передбачене санкцією статті 185 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки прокурора, висновку органу пробації, щодо можливості виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У провадженні наявні процесуальні витрати 198 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Підстав для застосування запобіжних заходів немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349 статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: велосипед марки «Ardis» моделі «Raser 24» залишити у власника ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати, в сумі 198 грн за проведення товарознавчої експертизи №4142/17-21 від 11 липня 2017 року стягнути з ОСОБА_5 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, р/р 9135 в Державну казначейську службу України м. Київ, код банку 820172).
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1