Справа № 589/3405/17
Провадження № 1-кс/589/1214/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2017 року слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2017 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Мотивуючи клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні вищезазначеного злочину та в межах даного кримінального провадження вбачається наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, яким не зможе запобігти більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вказав, що вважає наявними достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, оскільки існують ризики, що він буде переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших осіб, причетних до злочину, і стверджує, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.
Захисник та підозрюваний проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, прохали застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що підозрюваний буде сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки.
Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, перевіривши його доводи, суд приходить до наступного висновку.
В провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000224 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
02 листопада 2017 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
03 листопада 2017 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.
Конвенціяпро захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.
Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.
Така перевірка відбувається за правиламинаціонального законодавства, які міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, виходячи з вищенаведених норм закону, насамперед слідчий суддя, вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою, має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності підозрюваного до вчинення злочину.
Перевіряючи вказані обставини, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він в нічний час 17 лютого 2017 року з метою незаконного збагачення, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою під час проведення досудового розслідування особою, з метою вчинення крадіжки виставили віконне скло та проникли в буд. АДРЕСА_1 . Знаходячись у вищезазначеному будинку, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку поєднану з проникненням у житло, діючи повторно та за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою таємно від оточуючих викрали майно, що належить ОСОБА_7 на заявлену суму 24 910 грн.
Крім того, в нічний час 04 квітня 2017 року ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_8 та невстановленою під час проведення досудового розслідування особою, з метою вчинення крадіжки виставили віконне скло та проникли в буд. АДРЕСА_1 . Знаходячись у вищезазначеному будинку, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку, поєднану з проникненням у житло, діючи повторно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та невстановленою особою таємно від оточуючих викрали майно, що належить ОСОБА_9 на заявлену суму 18900 грн.
Вищезазначену підозру слідчий суддя вважає обґрунтованою, оскільки вона підтверджується вагомими доказами, долученими до клопотання, а саме: протоколами огляду місця події, показами потерпілих, показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , довідками з ломбардів.
Крім того, не заперечуються обґрунтованість підозри і самим підозрюваним та його захисником.

Наступними обов`язковими, передбаченими ст. 177, 183, КПК України, підставами застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.
Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Висновки слідчого та прокурора у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.

Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.
Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою слідчого та прокурора.
Як зазначив прокурор у судовому засіданні, а слідчий у клопотанні, у даному кримінальному провадженні наявні ризики того, що ОСОБА_5 може: вчинити інший злочину чи продовжити злочин, у якому він підозрюється; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших осіб, причетних до вчинення злочину; ухилятися органу досудового розслідування та суду, і цим ризикам, на переконання слідчого і прокурора, не зможуть запобігти більш м`які запобіжні заходи.

Разом з тим, такі висновки залишись належним чином не обґрунтовані, а тому слідчий суддя не може у повному обсязі з ними погодитися.

Так, наявність ризику,що підозрюваний може впливати на свідків, потерпілих, інших осіб у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним.
Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.
Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваного на свідків та потерпілих, інших осіб у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані. Одночасно слід звернути увагу на те, що іншій особі (Беляснику), яка причетна до вчинення даного злочину спільно з ОСОБА_5 , запобіжний захід взагалі не обирався та вказана особа не давала свідчень про те, що підозрюваний якимось чином на нього впливає.
Не є мотивованими і посилання слідчого і прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує ризик ухилення підозрюваного від слідства та суду.
При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ознаками наявності такого ризику можуть бути: неявка за викликами до органів досудового розслідування; відсутність постійного місця проживання; підбурювання співучасників до втечі; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини тощо.

В свою чергу під час судового засідання прокурором не було наведено даних, які б свідчили про існування таких обставин.

Навпаки, у судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 з моменту набуття статусу підозрюваному у кримінальному провадженні будь-яких заходів для ухилення від слідства не вчиняв, намірів такої поведінки не виявляв. Має постійне місце проживання в с. Слоут Глухівського р-ну, де проживає разом з батьками та іншими близькими родичами. В іншому кримінальному провадженні, в якому він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, порушень обов`язків, покладених на нього ухвалою суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не допускав. Після завершення дії запобіжного заходу з дозволу слідчого прибув до міста Шостка з метою влаштуватися на роботу. При цьому факт прибуття в м. Шостка слідчий суддя також оцінює і з тієї точки зору, що підтверджує відсутність намірів підозрюваного ухилитися від слідства у даному кримінальному провадженні.
Тяжкість злочину, на яку посилається слідчий та прокурор, не є достатньою підставою, яка б свідчила про наміри підозрюваного ухилитися від слідства та суду і давала б підстави вважати наявними виключні підстави для обмеження свободи підозрюваного, оскільки ступінь ризиків має оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.
Таких даних у судовому засіданні не встановлено, прокурором не наведено.
Проте слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення (слідчого та прокурора), що у кримінальному провадженні існує ризик можливого вчинення підозрюваним нового злочину, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, відповідальність за яку передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, та іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Однак, слідчий суддя вважає, що такому ризику може дієво запобігти інший більш м`який запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю, проте який за своїм характером обмежить можливість підозрюваного вільно пересуватися та контактувати з суспільством.
На переконання суду адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково: у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. 176-178, 183, 181,376 КПК України слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 .
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді протягом дії запобіжного заходу.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності), уникати спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити в залі суду.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 негайно після звільнення з-під варти прибути за місцем свого проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали визначити до 02.01. 2018 року.
Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути окаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти з днів з моменту оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1