Справа № 308/590/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000261, -
ВСТАНОВИВ :
В моє провадження в порядку автоматичного розподілу справ надійшла заява слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000261.
Самовідвід обґрунтовано тим, що у судовому засіданні 20.02.2018 року, заявником ОСОБА_4 при розгляді справи №308/12528/17 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, їй було заявлено відвід. У зв`язку з цим, оскільки її участь у розгляді скарги викликає сумніви у сторони у неупередженості слідчого судді, головуючою заявлено самовідвід.

Заявник та інші учасники у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, а тому суд розглядає заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 за їх відсутності.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України передбачено, що однією з підстав коли слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Беручи до уваги наведене, суд, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.
Відвести слідчого суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк.

Справу передати для визначення слідчого судді в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1