Справа № 168/280/18
Провадження № 1-кп/168/32/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України,

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, несудимого,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що перебуваючи на військовому обліку в запасі у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи придатним до військової служби, в порушення статті 65 Конституції України, частини 9 статті 29 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», будучи зобов`язаним та належним чином повідомлений про наслідки неявки за викликом, без поважних причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ухилився від проходження навчальних зборів у період часу із 27 лютого 2018 року до 15 березня 2018 року.
Так, ОСОБА_3 на підставі статей 18, 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», 27 жовтня 1993 року був переданий на військовий облік та перебуваючи в запасі, останній, згідно з частиною 10 статті 1, статті 29 зазначеного Закону, був зобов`язаний прибувати за викликом до Старовижівського РВК, в тому числі для призову на збори військовозобов`язаних. 27 січня 2018 року ОСОБА_3 у приміщенні Старовижівського РВК під розписку було вручено бойову повістку про необхідність прибуття о 08:00 год. 27 лютого 2018 року до Старовижівського РВК за адресою: смт. Стара Вижівка, вул. Тиха, 2, Старовижівського району Волинської області, для відправки на навчальні збори резервістів до військової частини НОМЕР_1 , яка діє на базі військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
Крім цього, з метою ухилення від навчальних зборів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, 27 лютого 2018 року не з`явився без поважних на те причин, чим умисно ухилився від проходження навчальних зборів.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в умисному ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України.
27 березня 2018 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості відповідно до вимог статті 472 КПК України.
Згідно з умовами даної угоди обвинувачений у судовому провадженні зобов`язується беззастережно в обсязі підозри визнати винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України.
Сторони погодили, що обставинами, які пом`якшують покарання вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини 2 статті 337 КК України у виді штрафу - 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510, 00 гривень.
Прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд постановити вирок, яким затвердити угоду.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому частиною 2 статті 337 КК України, який згідно зі статтею 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені частиною 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
У судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненні злочину, передбаченому частиною 2 статті 337 КК України, та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи інших осіб та відповідають інтересам суспільства.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам закону та суті самого покарання.
Судом роз`яснено учасникам процесу правові наслідки затвердження угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись статтями 12, 50,60, 65, 69, 75, 76, 337 КК України, 368, 373, 374, 394, 468 - 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 27 березня 2018 року у кримінальному провадженні 0000087 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання штраф у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1