Справа № 308/5235/17
Провадження № 11-кп/777/369/18

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

11.04.2018 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подала прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2018 року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , ромської народності, громадянин України, без освіти, не одружений, не працюючий, не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. ч. 2, 4 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців із конфіскацією майна, належного йому на праві власності.
Строк відбуття обвинуваченим ОСОБА_3 покарання визначено рахувати з часу його фактичного затримання - 12.05.2017.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015) обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.05.2017 по 20.06.2017, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VII1 від 18.05.2017) обвинуваченому ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 до вступу вироку в законну силу, з розрахунку день за день.
Запобіжний захiд щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.
Ухвалено, що вирок Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2017, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України кримінального правопорушення і призначено покарання у виді позбавленням волі на строк 1 рік, від відбування якого обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено передбачені ст. 76 КК України обов`язки, слід виконувати самостійно.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , ромської народності, громадянин України, без освіти, не одружений, не працюючий, раніше судимий згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 11.04.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнений із випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднано покарання, призначене за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 11.04.2017, і остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Строк відбуття обвинуваченим ОСОБА_4 покарання визначено рахувати із часу його фактичного затримання - 12.05.2017.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015) обвинуваченому ОСОБА_4 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.05.2017 по 20.06.2017, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VII1 від 18.05.2017) обвинуваченому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 до вступу вироку в законну силу, з розрахунку день за день.
Запобіжний захiд щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.
Судові витрати за проведення товарознавчої, судово-дактилоскопічної експертиз, експертизи холодної зброї в розмірі 1285,91 грн. ухвалено стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази: срібний ланцюжок із хрестиком, який передано потерпілому ОСОБА_6 - залишено ОСОБА_6 ; скоч зі слідами папілярних ліній, дві дактилокартки, запаховий слід упаковані в спеціальні пакети та ніж, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ухвалено знищити.
Згідно вироку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

11 травня 2017 року приблизно о 20-ій годині, ОСОБА_3 , знаходячись на території ДНЗ УЦПТО, що розташований по вулиці Паризької Комуни, 3, в місті Ужгород, за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_4 , тобто попередньо (усно) домовившись перед початком вчинення кримінального правопорушення, схилив виконавця - неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через вчинення словесних (вербальних) дій, шляхом умовляння про необхідність вчинення суспільно небезпечного діяння - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, під приводом неможливості самостійного фізичного його вчинення (травми ноги), надав неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаряддя вчинення злочину (розкладний ніж), чим самим посприяв у вчиненні кримінального правопорушення неповнолітнім ОСОБА_4 , який у подальшому, внаслідок підбурювання та надання знаряддя вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , умисно, протиправно, відкрито, з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування ножа, який йому передав як знаряддя вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , що є небезпечним для життя та здоров`я, вчинив напад на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , 2001 року народження, та заволодів належними йому срібними виробами, а саме ланцюжком та хрестиком, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1454,85 грн..
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 , вказує на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Посилається на те, що, призначаючи обвинуваченим покарання, суд не врахував підвищену суспільну небезпечність вчиненого ними кримінального правопорушення, оскільки обвинуваченими вчинено злочин, який відноситься до категорії тяжких, і який посягає як на чужу власність, так і на життя та здоров`я потерпілого. Разом із тим, вказує на те, що зазначене у вироку твердження про те, що обвинуваченими відшкодовано потерпілому матеріальну шкоду, є безпідставним, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджено, що жодних дій із відшкодування завданої шкоди обвинувачені не вчиняли, а майно потерпілому повернуто після затримання обвинувачених та вилучення у них майна. Крім того, посилається й на те, що, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, судом не враховано обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання вчинення злочину повторно. Також вказує і на те, що, призначаючи обвинуваченим покарання, суд належним чином не вмотивував, які саме обставини кримінального провадження чи дані про особу обвинуваченого, дають підстави для застосування положень ст. 69 КК України. На підставі наведеного, прокурор вважає, що суд занадто м`яко віднісся до осіб обвинуваченого, не врахував тяжкості кримінального правопорушення, а також вчинення кількох кримінальних правопорушень протягом нетривалого проміжку часу, і застосувавши положення ст. 69 КК України, знівелював основну мету кримінального покарання, що у свою чергу не впливатиме ефективно на поведінку інших осіб, схильних до вчинення подібного роду злочинів. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, а обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років, і на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання, яке призначене за цим вироком, із невідбутою частиною покарання, призначеного за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2017, остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, а в решті вирок залишити без зміни.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.

Так, заявляючи клопотання про дослідження в ході апеляційного розгляду кримінального провадження даних, які характеризують обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурор не зазначила у чому саме полягає неповнота при дослідженні цих доказів місцевим судом, і які саме факти можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні цих доказів.

Разом із тим, ставлячи питання про скасування вироку щодо ОСОБА_3 , прокурор не врахувала, що ОСОБА_3 є засудженим і згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2017 за ч. 1 ст. 186 КК України, і при цьому, не вказала на те, яка саме норма матеріального права (ст. 70, 71 КК України) підлягає застосуванню при призначенню ОСОБА_3 покарання.
Зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що висновок суду про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_3 апелянтом не оспорюється і ставляючи вимогу про постановлення нового вироку, яким обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 187 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, прокурор не врахувала, що відповідно до оскаржуваного вироку ОСОБА_3 покарання призначено за ч. ч. 2, 4 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України, а також те, що відповідно до вироку місцевого суду ОСОБА_3 призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Вищенаведені недоліки апеляційної скарги унеможливлюють її прийняття до розгляду та, з урахуванням визначених КПК повноважень апеляційного суду, прийняти за наслідками її розгляду законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим, подана прокурором апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту достатнього строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2018 року, ухвалений у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого за ч. ч. 2, 4 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_3 та обвинуваченого за ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_4 , залишити без руху.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ..

Встановити строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу їй буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7 Стан