ВИРОК
іменем України
16 квітня 2018 рокуСправа №451/718/17
Провадження № 1-кп/451/25/18
Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого-судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ст.386 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
19 квітня 2017 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території АБЗ філії «Радехівський райавтодор», що у м.Радехів по вулиці Витківська,39, шляхом вільного доступу, таємно та з корисливих спонукань, намагався вчинити крадіжку металобрухту чорних металів вагою 310 кг, залучивши до проведення робіт по різці металобрухту ОСОБА_6 , який не усвідомлюючи протиправність своїх дій, проводив роботи по різці металобрухту, проте свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений інженером філії «Радехівський райавтодор» ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ст.386 КК України визнав повністю та надав покази, що в повній мірі відповідають обставинам справи та пояснив, що проживає він у м.Радехів разом із своєю дружиною та дітьми.
Так, не пригадуючи точного дати та часу, маючи намір на викрадення металу, він зайшов на територію АБЗ філії «Радехівський райавтодор», що розташована у м.Радехів по вулиці Витківська,39. Залучивши до різки металу, належним йому на праві власності обладнанням для зварювальних робіт (балони із газом, шланги та різак), ОСОБА_6 , якого він не повідомив, що діє неправомірно, розпочали проведення робіт по різці металобрухту. Проте в якийсь момент їх помітив інженер філії ОСОБА_7 , в результаті чого він утік.
Також, не пригадуючи точного дати та часу, перебуваючи поблизу міського цвинтаря м.Радехів, маючи на меті примусити ОСОБА_8 відмовитися від давання показань, як свідка, у кримінальному провадженні, де його підозрювали у викраденні металу, він почав примушувати, шляхом озвучення погроз, останнього давати пояснення і при цьому наніс декілька ударів тому.
Просить суд звільнити його від покарання у зв`язку із застосуванням акту амністії.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що йому, як працівнику Радехівського РВ Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області відомо, що правильно прізвище потерпілого ОСОБА_10 значиться, як ОСОБА_11 . Відомості про останнього ним були внесені у протокол допиту потерпілого із слів самого ОСОБА_12 ..
На підтвердження обставин, що правильно прізвище потерпілого ОСОБА_11 , прокурором надано копію паспорта громадянина України такого серії НОМЕР_1 , а також додано Лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55-56).
Представник потерпілого ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Надавши заяву, просив розгляд справи здійснити за його відсутності та зазначає, що претензій до обвинуваченого майнового характеру не має (а.с.61).
Учасники судового провадження не заперечили стосовно визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, зокрема тих, що лягли в основу обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ст.386 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, переконавшись у правильності розуміння ними обставин кримінального провадження та в добровільності їх позиції за відсутності заперечень і сумнівів, роз`яснивши при цьому їм, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим в скоєнні інкримінованих злочинів та дав суду покази, що відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ст.386 КК України, доведено повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ст.386 КК України, як примушування свідка до відмови від давання показань та давання завідомо неправдивих показань.
Під час визначення обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд в якості обставини, що пом`якшує покарання, визнає йому визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання, в діях обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом до уваги також приймаються суспільна небезпека скоєного, приведена вище пом`якшуюча покарання обставина, позиція представника потерпілого, який зазначає на відсутності у нього до обвинуваченого претензій майнового характеру, а також наявність на утриманні в останнього двох неповнолітніх дітей.
У відповідності до наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а щодо міри покарання, таку слід призначити в межах санкції статей обвинувачення, із врахуванням вимог ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також щодо клопотання обвинуваченого про застосування до нього акту амністії, суд зауважує наступне.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIІІ від 22.12.2016 року (у подальшому Закон №1810-VIІІ).
Згідно з п.«в» статті 1 Закону №1810-VIІІ, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно даних копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.47,48).
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ст.386 КК України, які інкриміновані ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, належать до злочинів середньої та невеликої тяжкості, відповідно.
Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання згідно санкції статті обвинувачення та звільнити його від відбування такого на підставі п.«в» статті 1 Закону №1810-VIІІ.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, а запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
До речових доказів віднесено 7 металевих кусків бляхи покритих смолою, обладнання для зварювання металу, зокрема - 2 балони, різак, два шланги, лопата, лом, питання про які суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ст.386 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1020 гривень;
- за ст.386 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 3400 гривень.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 3400 гривень.
ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити на підставі статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIІІ від 22.12.2016 року.
Речові докази у справі:
- 7 металевих кусків бляхи покритих смолою, повернути АБЗ філії «Радехівський райавтодор», м.Радехів. вул.Витківська,39 Львівської області;
- 2 балони, різак, два шланги, лопату та лом, конфіскувати.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання її через Радехівський районний суд Львівської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

ГоловуючийОСОБА_1