В И Р О К
іменем України
Справа №377/621/17
Провадження №1-кп/377/48/17
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с. Шипилівка, Попаснянського району, Луганської області, громадянки України, українки, не заміжньої, не працюючої, освіта середня, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 16 серпня 1994 року Северодонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.208, ст.42 КК України (1960) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 27 січня 1998 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 17, ч.2 ст.140, ч.2 ст.229-6, ст.42,43 КК України (1960) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 17 вересня 1998 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (1960) до 4 років 7 місяців позбавлення волі;
- 03 грудня 2002 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 01 вересня 2003 року Ленінським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.185, ст.70, п.4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;
- 20 жовтня 2006 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена строком на 1 рік;
- 12 листопада 2007 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 04 жовтня 2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців.
- по обвинуваченню у вчиненні кримінального злочину, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у житло, при наступних обставинах: 02 серпня 2017 року, о 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , підійшла до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , огородженого парканом, власником якого є ОСОБА_6 , та вирішила проникнути на вказану територію і вчинити крадіжку будь-якого чужого майна. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_4 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перелізла через паркан подвір`я та опинившись на території направилась до гаражу. Підійшовши до будівлі гаражу, ОСОБА_4 , розбила вікно та залізши в середину приміщення, почала шукати майно яке можна викрасти. Переслідуючи корисливий мотив та мету ОСОБА_4 , викрала шуруповерт марки «Craft CED-900», вартістю 388 гривень та будівельний степлер, вартістю 110 гривень, що належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріального збитку на загальну суму 498 гривень. В подальшому ОСОБА_4 , розпорядилась викраденим майном за власним розсудом.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 , свою вину в інкримінованому кримінальному злочині визнала повністю. Суду показала, що дійсно викрала речі спочатку в гаражі, а потім у будинку, при обставинах який зазначений в обвинувальному висновку. Перелік майна відповідає переліку майна який вона викрала. У вчиненому щиро розкаюється. Викрадене повернула.
Потерпілі ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , у судове засідання не з,явилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, претензій матеріального характеру до підсудної не мають, викрадене майно повернуто. Покарання до підсудної застосувати на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченої та перевіркою матеріалів щодо процедури досудового розслідування і даних, що характеризують особу обвинуваченої, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.
Вислухавши показання обвинуваченої, в яких вона визнала повністю свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних злочинів, перевіривши надані матеріали досудового розслідування щодо процедури досудового розслідування, які не суперечать визнанню обвинуваченою своєї вини, врахувавши відомості про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_9 , винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів та достатність підстав для призначення їй передбаченого законом покарання.
Відповідальність за вчинені кримінальні злочини обвинуваченої ОСОБА_9 , передбачена ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, оскільки її дії відповідають кваліфікуючим ознакам цих кримінальних злочинів.
Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Призначаючи обвинуваченій покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для запобігання нових злочинів, суд бере до уваги, що за ступенем тяжкості вчинені злочини відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, обвинувачена має непогашену попередню судимість за умисні корисливі злочини, не була працевлаштована, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. До суду доказів, того що ОСОБА_4 , протягом року притягували до адміністративної відповідальності не надано. В той же час ОСОБА_4 , будучи судима 04.10.2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за вчинення злочину за ч.3 ст.185, на шлях виправлення не стала, а маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, вчинила новий умисний корисливий злочин.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, своїми діями усунула заподіяну матеріальну шкоду, шляхом повернення викраденого майна потерпілим.
Враховуючи особу обвинуваченої, ту обставину, що раніше до неї застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинення нею нових корисливих злочинів, підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення її від відбування покарання, а також застосування до неї більш м,якого покарання ніж позбавлення волі, немає.
Питання по речовим доказам суд вирішує відповідно ст.100 КПК України, а саме речові докази необхідно повернути потерпілим ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 .
Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.
Підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 30 вересня 2017 року до набрання вироком законної сили немає. Беручи до уваги, що до набрання вироком законної сили зберігаються ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто ризик переховуватися від суду та ризик вчинення ОСОБА_10 , інших злочинів, для запобігання яких до обвинуваченої було ухвалою суду від 03.08.2017 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то застосований запобіжний захід ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 369-371,373-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Застосований до ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі. Строк відбування покарання ОСОБА_15 , обчислювати з моменту затримання з 02.08.2017 року, відповідно ухвали слідчого судді Славутицького міського суду від 03.08.2017 року. Зарахувати в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 02.08.2017 року по 25.09.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази по справі
-шуруповерт марки «Craft CED-900» та будівельний степлер, які передані потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього;
-сумку (валізу) дорожню марки «LAURENT», туфлі жіночі на шнурках бежевого кольору марки «Sikret», кросівки марки «Reebok» (ZIGMAZE IV), сланці резинові марки «Baobaod», туфлі (мокасини) «remonte», кеди білого кольору, марки «CONVER SE» (ALL STAR), туфлі-кросівки на шнурках, марки «Adidas» Stan Smich ), босоніжки жіночі, шкіряні, «rieker», босоніжки жіночі, марки «LOTTINI», жіноча блуза марки «Vero Moda», джинси синього кольору, марки «SKINNI Sister ORIDGINAL DENIM», туніка жіноча, шкарпетки чоловічі, в упаковці «DIWARI Classik, набір жіночий двійка (халат + нічна сорочка), шифоновий, сорочка марки «Pierre Cardin», брюки чоловічі льняні марки «Boldini», джемпер чоловічий «Voronin», жіночі брюки на резинці, «LC WAIKIKI», передані потерпілому ОСОБА_7 , залишити у останнього.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1