Справа № 545/3200/17
Провадження № 1-в/545/993/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у м. Полтава у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, -

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Засуджений та представник державної установи «Божковська колонія (№16)» у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд проходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.12.2016 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до 1 року 01 місяця позбавлення волі. Строк покарання засудженому рахується з дня його затримання 24.02.2017 року. Кінець строку: 24.03.2018 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з заявою, ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення та характеристики засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в установі зарекомендував себе з позитивної сторони, стягнень не має, має 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України,

у х в а л и в:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 04 місяців 07 днів від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1