пр. № 1-кп/759/1043/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ; провівши судове засідання в залі судових засідань в м. Києві по кримінальному провадженню № 0001628 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукшин Ніжинського р-ну Чернігівської обл., українця, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого навідника у військовому званні солдат; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2017 по теперішній час військовослужбовець ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого навідника, у військовому званні солдат.

14.09.2017 ОСОБА_4 на полігоні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який територіально розташований неподалік АДРЕСА_2 , виявив два корпуси гранати з маркуванням РГД-5, один запал з маркуванням УЗРГМ та один запал з маркуванням УЗРГМ-2, які при поєднанні у єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними особливостями відносяться до бойових припасів. Тоді ж ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими тчи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 привласнив їх, тобто безоплатно придбав та переніс до польового намету, який розташований на зазначеному полігоні, де поклав до центрального відділення свого рюкзака, який сховав у вказаному наметі.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на використання виявлених боєприпасів в особистих цілях без передбаченого законом дозволу на їх придбання, зберігання та носіння, 26.09.2017 ОСОБА_4 взяв раніше схований ним рюкзак, в якому знаходилось два корпуси гранати з маркуванням РГД-5, один запал з маркуванням УЗРГМта один запал з маркуванням УЗРГМ-2, та направився до постійного розташування ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , де перебував з 27.09.2017 по 28.09.2017.

У подальшому 28.09.2017 ОСОБА_4 , вийшовши з місця розташування ВЧ НОМЕР_1 та взявши з собою рюкзак, в центральному відділенні якого знаходились бойові припаси, направився до зупинки громадського транспорту, де здійснив посадку до маршрутного автобусу сполученням Житомир-Київ, яким доїхав до зупинки громадського транспорту, яка розташована неподалік станції метро Житомирська КП Київський метрополітен у м. Києві.

Продовжуючи свої злочинні дії, 28.09.2017 близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у холі на станції Житомирська КП Київський метрополітен у м. Києві був зупинений та запрошений працівником правоохоронного органу до кімнати поліції для перевірки документів та поверхневого огляду одягу та речей. В ході огляду одягу та речей ОСОБА_4 за його добровільною згодою у останнього виявлено та вилучено з центрального відділення рюкзака два корпуси гранати з маркуванням РГД-5, один запал з маркуванням УЗРГМта один запал з маркуванням УЗРГМ-2, які при поєднанні у єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними особливостями відносяться до бойових припасів, які він безпередбаченого законом дозволу носив при собі.

Згідно висновку експерта № 211/6 від 29.09.2017, вилучені у ОСОБА_4 та надані на дослідження дві гранати РГД-5 із запалами УЗРГМ, УРГМ-2 за умов їх конструктивного поєднання, є бойовими припасами. Гранати РГД-5 та запали УЗРГМ, УЗРГМ-2 виготовлені промисловим способом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, не заперечив фактичних обставин та пояснив, що 26.09.2017 він взяв раніше схований ним рюкзак, в якому знаходилось два корпуси гранати з маркуванням РГД-5, один запал з маркуванням УЗРГМ та один запал з маркуванням УЗРГМ-2, та направився до постійного розташування ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , які знайшов 14.09.2017 на полігоні Центру миротворчиства та безпеки, який територіально розташований неподалік с. Старичі Новояворівського р-ну Львівської обл. 28.09.2017 він, вийшовши з місця розташування ВЧ НОМЕР_1 та взявши з собою рюкзак, в центральному відділенні якого знаходились бойові припаси, направився до зупинки громадського транспорту, де здійснив посадку до маршрутного автобусу сполученням Житомир-Київ, яким доїхав до зупинки громадського транспорту, яка розташована неподалік станції метро Житомирська КП Київський метрополітен у м. Києві, де на станції метрополітену був зупинений та запрошений працівником правоохоронного органу до кімнати поліції для перевірки документів та поверхневого огляду одягу та речей. В ході огляду одягу у нього за його добровільною згодою вилучено вказані корпуси гранати, запали. У вчиненому щиро розкаюється, запевнив суд про недопущення подібних дій у майбутньому.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, при цьому суд не вбачає обставин, що обтяжували б покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства. Таким чином суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, при цьому звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376, КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі: два корпуси гранати з маркуванням РГД-5, один запал з маркуванням УЗРГМ та один запал з маркуванням УЗРГМ-2, які перебувають на зберіганні у Вибухотехнічному управлінні Головному управлінні ГУ НП в м. Києві: м. Київ, Залізничне шосе, 9, знищити.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_4 вартість проведення витрат на залучення експерта в провадженні: за проведення судово-балістичної експертизи 990 (дев`ятсот дев`ясносто) грн. 00 коп. (висновок експерта № 211/6 від 29.09.2017).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: