Справа № 523/3332/17
Провадження №1-кп/523/228/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0005939 від 3.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України.

В ході судового розгляду прокурор надав письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання, обґрунтовуючи тим, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, може незаконно впливати на свідків, так як всі проживають неподалік один від одного в одному районі м. Одеси, у зв`язку з чим існують підстави вважати, що на сьогоднішній день ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників процесу захисника, обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення клопотання, приймаючи до уваги доводи клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дійсно, відповідно до положень ст.331 ч.1,2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Дослідивши наданий до суду обвинувальний акт, який містить дані про особу обвинуваченого, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання та реєстрації, а також викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винною у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ст. 121 ч.1 КК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку суду буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 134, 177-178, 181, 184, 194, 369-372, 392 КПК України, суд, -

Постановив:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 12.05.2018р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) заборонити залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 години до 7:00 години ранку;

2) не відлучатися за межі м. Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками;

5) за першим викликом з`являтися до суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії ухвали суду складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 12.05.2018 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1