Справа № 2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002943 від 22.08.2016 р, за № 0000017 від 03.01.2017 року, за №0004145 від 28.11.2016 року, за № 0001156 від 28.04.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002943 від 22.08.2016 р, за № 0000017 від 03.01.2017 року, за №0004145 від 28.11.2016 року, за № 0001156 від 28.04.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 125 КК України.
Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 03.08.2017 р. обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 01 жовтня 2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку зі спливом строку тримання під вартою ОСОБА_9 суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строків запобіжних заходів.
Прокурор вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк тримання під вартою до двох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, врахувати, що дане кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_9 , коли відносно нього вже перебували на розгляді в суді обвинувальні акти, а також те що, ОСОБА_9 перебував в розшуку, а тому наявні такі ризики як переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 підтримали думку прокурора, просили продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 . Крім того представник потерпілого ОСОБА_8 зазначив, що вже відразу після вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_9 намагався чинити тиск на свідків, а тому, оскільки свідки наразі не допитані, то такий ризик як незаконний вплив на свідків продовжує існувати.
Представник потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 через канцелярію суду подав заяву, в якій зокрема просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 терміном на два місяці, оскільки існують ризики передбачені ст.. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заперечував проти продовження строків тримання під вартою, з тих підстав, що ОСОБА_9 не переховувався від досудового слідства, ризики не доведені. Не має наміру ухилятися від суду, чинити тиск на свідків та потерпілих. Вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження про доцільність продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до шести років, те, що ОСОБА_9 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, наявність обвинувачень у вчиненні інших злочинів, перебування в розшуку та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважає, що воно підлягає до задоволення. Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_9 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 25 листопада 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 02.10.2017 р. о 16 год. 30 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1