Провадження № 1-кс/369/3367/17
УХВАЛА
Іменем України
31.10.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Заявлені вимоги скаржник мотивує тим, що в межах кримінального провадження № 000900, 11.03.2016 року ухвалою слідчого суду Києво-Святошинського району Київської області накладено арешт на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України на автомобіль марки «Део Ланос», жовтого кольору, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування автомобіля, грошові кошти у сумі 150 гривень та речі, які належать брату заявника ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у сумі 2 717 гривень, два мобільні телефони марки «Айфон», «Леново», 7 доларів США, два блокноти, карткові рахунки ПриватБанку.

09.04.2016 року заявником було подано клопотання до Києво-Святошинського району Київської області суду про скасування арешту майна.

12.04.2016 року у судовому засіданні у складі слідчого судді ОСОБА_5 при секретарі ОСОБА_6 за участю прокурора ОСОБА_7 та слідчого ОСОБА_8 розглянуто клопотання заявника, за результатом якого слідчий суддя ОСОБА_5 , відмовив у задоволенні клопотання.

На даний час майно заявника і майно брата заявника ОСОБА_4 знаходиться під арештом.

Оскільки, з моменту винесення ухвали про арешт майна пройшло більше одного року і всі призначені у вказаному кримінальному провадженні слідчими експертам експертизи мали бути виконані, заявник вважає, що на даний час відпала потреба у подальшому арешті всього арештованого майна.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства заявник просив суд: зобов`язати працівників Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, повернути тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Део Ланос», жовтого кольору, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування автомобіля, грошові кошти у сумі 150 гривень та речі, які належать брату заявника ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у сумі 2 717 гривень, два мобільні телефони марки «Айфон», «Леново», 7 доларів США, два блокноти, карткові рахунки ПриватБанку.

В судове засідання заявник не з`явився, просив розглянути скаргу без його участі, скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області не з`явивсь, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, додані до скарги документи, приходжу до переконання, що скарга не підлягає задовленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.04.2016 року у судовому засіданні у складі слідчого судді ОСОБА_5 при секретарі ОСОБА_6 за участю прокурора ОСОБА_7 та слідчого ОСОБА_8 розглянуто клопотання заявника, за результатом якого слідчий суддя ОСОБА_5 , відмовив у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.168 цього Кодексу.
Статтею 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобовязана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобовязана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобовязана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Тоді як за приписами ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту."
Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 визначено - "Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів." А за п.27 цього ж Порядку визначено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у звязку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
За правилами ст.169 Кримінального процесуального кодексу України - "Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбаченихчастиною пятою статті 171,частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні достовірні підтверджуючі докази того, що власником вилученого майна є саме заявник.

За правилами ст. 236 КПК України, до тимчасово вилученого майна відносяться вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Таким чином, суд приходить до переконання про необґрунтованість скарги, оскільки вона є передчасною, тому задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.303-304,309 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1