Номер провадження:1-в/521/599/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «ПВК №51» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання (клопотання) начальника ДУ «ПВК № 51» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого два рази, засудженого: 17.01.2013 року вироком Балтського р/с Одеської області за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років,-
В С Т А Н О В И В:
З подання начальника ДУ «ПВК №51» вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «ПВК (№51)» з 01.03.2013 року. Початок строку покарання 15.11.2012 року, кінець строку покарання 26.06.2020 року. За період відбуття покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе задовільно, працевлаштований, має 7 заохочень, стягнення погашено. Вину в скоєному злочині на дійсний час визнає, в скоєному розкаюється, довів своє виправлення. Відбув 2/3 строку покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від відбування покарання умовно достроково ОСОБА_5 .
Представник ДУ «ПВК №51» в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання за вказаними в ньому обставинам.

Вислухавши клопотання адміністрації ПВК, думку прокурора, представника ПВК № 51 та засудженого, вивчивши клопотання з додатковими матеріалами, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання адміністрації відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув більше двох третин покарання, призначеного вироком суду. Також адміністрація колонії його характеризує задовільно, як особу яка має право на умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, суд вважає, що особа засудженого, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

У даному випадку ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину який відноситься до категорії тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (умисне тяжке тілесне ушкодження).

Таким чином, метою вироку Балтського р/с Одеської області було не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата засудженому за вчинений злочин. У вказаній якості кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання.

Забезпечення цієї мети обов`язкова відповідь держави на вчинення злочину. При цьому суд враховує і те, що сам факт призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує почуття справедливості у потерпілого і суспільства.

Суд вважає, що наявність семи заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку є дійсно позитивною обставиною яка може бути врахована при застосуванні положень ст. 81 КК України.

Разом з тим, відповідно до вироку суду, у вказаному кримінальному провадженні задоволений цивільний позов та стягнуті матеріальні збитки у сумі 20000 гривень, які станом на день постановлення ухвали, тобто на 05.02.2018 року не відшкодовані.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 152 КК України.
Засудженому на підставі ст. 75 КК України ухвалою Балтського р/с Одеської області від 21.01.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в результаті чого строк відбування покарання скорочений.
На даний час засуджений переведений до дільниці соціальної реабілітації, де відбуває покарання.
При таких обставинах, застосування ст. 81 КК України та звільнення засудженого умовно-дострокове на думку суду не тільки не буде відповідати меті покарання, але й не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності, оскільки засуджений за тяжкий злочин фактично відбув лише 5 років 2 місяці 21 день.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що в задоволені подання колонії необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 звільнений умовно-достроково не має.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні подання начальника ДУ «ПВК №51» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: ОСОБА_1