Справа № 303/830/15
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 ,
Цим вироком:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокаїри, Бориславського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм ТОВ «Нафтопродукт», не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування завданої шкоди залишено без розгляду.
В апеляційні скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та виправдати його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, оскільки вважає, що вирок суду ґрунтується на припущеннях і не підтверджується належними та допустимими доказами, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що в основу доведеності його винуватості суд поклав виключно суперечливі покази зацікавлених свідків, зокрема свідка ОСОБА_10 яка являється співмешканкою потерпілого, а також її матері ОСОБА_11 та рідного брата ОСОБА_12 . Апелянт категорично заперечує факт наявності дружніх та довірливих стосунків між ним та потерпілим, в той же час доказів які б свідчили про їх існування у справі немає. Вважає, що потерпілий обмовив його на фоні ревнощів до своєї співмешканки, з якою він періодично спілкувався по справах. Просить врахувати, що в судовому засіданні не було встановлено прямого умислу на заволодіння ним грошовими коштами потерпілого, що свідчить про недоведеність суб`єктивної сторони злочину. Окрім цього, не доведеним залишився і такий важливий момент, як передача грошових коштів. Беззаперечних доказів, окрім показів зацікавлених свідків, які б підтвердили факт передачі грошових коштів у справі також немає. На думку апелянта про розгляді справи суд грубо порушив вимог ст. 22 , ст. 337 КПК України , ст. 62 Конституції України та вимоги Конвенції про захист прав і основоположних свобод, а також вимоги Постанови Пленуму ВСУ №5 від 29.06.1990, у відповідності до яких обов`язок доведення обвинувачення покладається на слідчого та прокурора, а будь-які сумніви мають трактуватися на користь обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення потерпілого, його представника та прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з повнотою дослідив докази обвинувачення: допитав потерпілого, свідків, обвинуваченого, дослідив матеріали кримінального провадження, оцінюючи докази, дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Вирок суду ухвалений з урахуванням положень ст. 368 КПК України, та відповідає вимогам ст. 370, ст. 374 КПК України, тобто є законним, обгрунтованим, мотивованим.
В апеляційній інстанції потерпілий ОСОБА_8 підтвердив свої показання щодо заволодіння ОСОБА_6 його грошовими коштами шахрайським способом. Ствердив, що обвинуваченого знає 25 років, неодноразово йому допомагав, що й зробив на його прохання: позичив йому кошти строком на 6-ть місяців, які він, як виявилося і не збирався віддавати. Заперечив, що свідок ОСОБА_13 є його співмешканкою, ствердивши, що вона є знайомою обох, тобто його і ОСОБА_14 . Жодних підстав вважати, що між ними існують якісь особливі відносини чи неприязні, немає, свідок дала правдиві показання, як і її матір та брат, в пристуності яких ОСОБА_13 віддала гроші ОСОБА_6 , які він їй залишив для передачі обвинуваченому, у зв`язку з тим, що вибував у відрядження і довіряв обом. Після отримання грошей, йому по черзі обоє зателефонували, підтвердивши, що гроші у ОСОБА_6 . В обумовлений строк, тобто через півроку, ОСОБА_15 гроші не віддав, квартиру не купив, а на його пропозицію повідомити органи поліції та розібратися, відмовився, а в наступному - став заперечувати те, що брав у нього гроші.
В спростування показань потерпілого, ОСОБА_6 в апеляційній інстанції не навів жодних доводів про те, що ОСОБА_8 незаконно звинуватив його у вчиненні злочину, як і не спростував того, що вони давно знайомі, що потерпілий йому допомагав, що разом проводили час відпочинку, в тому числі зі свідком ОСОБА_13 .
Суд у вироку навів мотиви висновків про винуватість ОСОБА_6 , вказавши, що його вина доведена показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які були очевидцями отримання ОСОБА_6 грошових коштів, а вислів ОСОБА_6 свідку ОСОБА_11 " Мать, ти мені нічого не давала ", підтверджує той факт, що ОСОБА_6 не мав наміру повертати гроші.
Свідки обвинувачення показання дали під присягою, від них не відмовилися. Натомість, обвинувачений ОСОБА_6 ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції, не переконав апеляційний суд про зворотнє. Його версія про те, що свідки разом з потерпілим ОСОБА_8 його обмовили у злочині, у зв`язку із ревнощами ОСОБА_8 через ОСОБА_10 , не заслуговує на увагу, є надуманою та жодними доказами не підтвердженою.
Таким чином апеляційна скарга є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.
В суді апеляційної інстанції не здобуто доказів, які б поставили під сумнів обвинувальний вирок щодо нього. Істотних порушень вимог КПК України, які б слугували підставою для скасування вироку також не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року щодо нього - залишити без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді