Ухвала

7 лютого 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-2799 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року,
встановив
Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року повернуто засудженому оскільки засуджений не усунув недоліки своєї касаційної скарги, яку було залишено без руху.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з касаційною скаргою на це рішення.
Перевіривши порядок та строки касаційного оскарження, відповідно до вимог ст. 426 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано особою протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк із дня вручення йому копії судового рішення.

Касаційна скарга засудженого подана до суду 25 січня 2018 року, тобто після закінчення строку касаційного оскарження. Одночасно засудженим заявлено клопотання про поновлення цього строку. Як на підставу для його поновлення ОСОБА_5 посилається на те, що направлену йому кореспонденцію не міг отримати через проживання в зоні проведення антитерористичної операції.

Всупереч доводам засудженого та з доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про залишення його касаційної скарги без руху та про повернення касаційної скарги неодноразово направлялися засудженому з зазначенням номеру мобільного телефону, але кореспонденція була повернута відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Таким чином жодних поважних причин для поновлення строку касаційного оскарження засудженим у клопотанні не наведено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав, для поновлення строку касаційного оскарження.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 429 КПК,

постановив
Касаційну скаргу на вирок Апеляційного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: