Справа № 445/1854/16-к
УХВАЛА

01 лютого 2018 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

в провадженні Золочівського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.03.2017 за № 0000152 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що ухвалою суду від 08 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Зазначає, що обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами слідчих експериментів із вказаними свідками, висновками судово-медичних та судово-імунологічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження. Вказує, що існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, обвинувачений може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість можливого покарання, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, враховуючи неодноразові спроби сторони захисту незаконно вплинути на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Також, просить врахувати, що в обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки (він неодружений, дітей на утриманні не має), обвинувачений не має постійного місця роботи. Наведені обставини, на думку прокурора виключають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі не зможуть запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили. Захисник ОСОБА_5 подала письмові пояснення, в яких вказує про необгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає, що така побудована на показах свідків, які перебували у стані алкогольного сп`яніння та в подальшому неодноразово змінювали свої покази. Зазначає про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між фактом нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та смертю останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про неналежне розслідування істотних обставин щодо отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень. Також, вказує про відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, постійно проживає із своїми батьками та має постійне місце реєстрації, має вищу освіту, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває та має стійкі соціальні зв`язки. Крім того, наголошує на відсутності ризиків, про які вказує прокурор, оскільки всі свідки уже допитані, а вчинення нових злочинів є неможливим в умовах цілодобового домашнього арешту. Тому просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисників, ознайомившись із доводами клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та письмових заперечень сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 08.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 06 лютого 2018 року включно.

Судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершено.

За приписами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобівжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей у обвинуваченого та інші обставини.

Суд вважає, що з моменту продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для продовження строку запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , висновками судово-медичних та судово-імунологічних експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження. При цьому суд звертає увагу, що «обґрунтована підозра», відповідно до п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 «Нечипорук і Йонкало проти України», означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, в обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки та відсутнє постійне місце роботи.

Про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що в ході судового розгляду свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказували про спроби сторони захисту незаконно вплинути на них, а свідок ОСОБА_9 просив застосувати щодо нього заходи безпеки.

Існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 днів, до 2 квітня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1