Справа № 202/599/18
Провадження № 1кс/202/260/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року у кримінальному провадженні №0000006, -
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року у кримінальному провадженні №0000006. В обґрунтування клопотання зазначив, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000006 за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності заявнику. Вважає, що арешт на вищезазначене майно накладено не обґрунтовано та в порушення вимог КПК України. Зазначає, що заявник не має ніякого відношення до скоєння вищезазначеного кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 є законним власником вищезазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрованого за номером 39531875. Вважає, що підстав для накладення арешту немає. Більш того, заявника було позбавлено права користуватись його майном, що є грубим порушенням Конституції України.
У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що в силу вимог частини 2 статті 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив. У матеріалах справи наявне клопотання прокурора, відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту у зв`язку з безпідставністю.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 січня 2018 року за №0000006 за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна було задоволено та накладено арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року, вищезазначена квартира є об`єктом кримінально протиправних дій та метою накладення арешту на вищезазначене майно є запобігання можливості його відчуження, що призведе до ускладнення здійснення досудового розслідування та поновлення прав потерпілої сторони.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000006 не завершено.
Слідчий суддя вважає, що станом на день розгляду клопотання не відпали підстави накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні про скасування арешту майна слід відмовити.

Частиною 1 статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена
Керуючись ст. ст. 110,174,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року у кримінальному провадженні №0000006 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1