Справа № 152/1320/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 14 квітня 2017 року

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копистирин, Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
у с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 22 березня 2017 року біля 19.00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , помітив велосипед марки «MONROE», який належить ОСОБА_4 та перебував біля сходів, неподалік від квартири АДРЕСА_3 , керуючись виниклим умислом на викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, скоїв крадіжку зазначеного велосипеда марки «MONROE» вартість якого, відповідно до висновку експерта № 3695/17-21 від 20 червня 2017 року, складає 2937 грн, після чого покинув місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що 22 березня 2017 року біля 19.00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , помітив велосипед марки «MONROE», який належить ОСОБА_4 та перебував біля сходів, неподалік від квартири АДРЕСА_3 , керуючись виниклим умислом на викрадення чужого майна, викрав вказаний велосипед, після чого покинув місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме покотив велосипед до себе додому. В подальшому віддав велосипед на ремонт, де його виявили співробітники поліції.

Про вчинене шкодує, кається, просив суд суворо не карати.

Ураховуючи те, що обвинувачений, захисник, прокурор та потерпіла в судовому засіданні не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, дослідженням висновку товарознавчої експертизи, речових доказів.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Органічний розлад особистості змішаного ґенезу (травматичного, інтоксикаційного), перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю ІІ ст.», за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №89 від 17 серпня 2017 року в період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_5 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 , як не душевнохворий, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, може брати участь в процесуальних діях під час судового провадження.

Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 , є визнання ним вини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У провадженні наявні процесуальні витрати 99 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Підстав для застосування запобіжних заходів немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349 статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на сто годин.

Речовий доказ: велосипед марки «MONROE» залишити у власника ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати в сумі 99 грн за проведення товарознавчої експертизи № 3695/17-21 від 20 червня 2017 року стягнути з ОСОБА_5 на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, р/р 9135 в Державну казначейську службу України м. Київ, код банку 820172).

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1