Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/998/18
Провадження №: 1-кс/332/287/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання про арешт майна, яке надійшло до суду 12.4.2018 року на підставі матеріалів досудового розслідування № 0002827 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2017 року за ознаками ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в клопотанні в провадження СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, досудовим розслідуванням за яким встановлено, що 22.10.2017 року на території ПАТ "Ера", розташованого в м. Запоріжжі по вул. Зейській, 5, яке орендувало ТОВ "Автотранс Запоріжжя" на спеціально обладнаному технічно-промисловому майданчику знайдений труп ОСОБА_2 . За даним фактом до ЄРДР внесені відомості за ч.1 ст.115 КК України.

За висновком експерта з судової медичної експертизи № 3700 від 23.10.2017 року смерть ОСОБА_2 настала в результаті закриття дихальних шляхів сторонніми предметами, якими могли бути дрібні частки щебню чи шлаку, що призвело до механічної асфіксії.

Технічно-промисловий майданчик складається з металевого бункеру вкопаного в землю з однієї сторони з отвором в нижній частині іншої сторони.

На час огляду та в подальшому в ході досудового слідства будь-яку технічну документацію представниками ТОВ "Спецтехніка Запоріжжя" та ТОВ "Авторанс Запоріжжя" яка на підставі договору Ату-02/17 здійснює автоперевезення промислового шлаку до спеціально обладнаного технічно-промислового майданчику, орендованого ТОВ "Спецтехніка Запоріжжя" по вул. Зейська, 5 в м. Запоріжжі.

23.10.2017 року технічно-промисловий майданчик по вул. Зейській, 5 постановою слідчого визнаний речовим доказом.

Посилаючись на ч.2 ст.170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на технічно-промисловий майданчик по вул. Зейській, 5 з передачею його на відповідальне зберігання посадовим особам ТОВ "Спецтехніка Запоріжжя" з метою збереження речових доказів та подальшого його дослідження шляхом проведення судової інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів-спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на манно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на манно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна

Відповідно до ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна: перелік і види майна що належить арештувати: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном: розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно матеріалів труп ОСОБА_2 виявлений 22.10.2017 року на територій ділянки по вул. Зейській, 5 в м. Запоріжжі. Ні в доданих до клопотання документах, ні в судовому засіданні судові так і не було надано інформації про безпосереднього власника зазначеної земельної ділянки.

Як зазначено в клопотанні мета накладення арешту на промисловий майданчик -збереження речового доказу, однак ні в клопотанні ні в судовому засіданні не доведено в чому саме міститься доказова складова промислового майданчику, що саме він "доказує" і які існують фактори зміни, знищення, псування, приховування, пошкодження, відчуження, перетворювання цього доказу.

Також незрозуміло, чому саме промисловий майданчик треба передавати на відповідальне зберігання посадовим особам орендатора ТОВ "Спецтехніка Запоріжжя", а не посадовим особам ПАТ "Ера" з яким ТОВ "Спецтехніка Запоріжжя" укладений договір оренди № 20812 від 1.9.2015 року, строк якого закінчився 31.12.2016 року.

Також суду незрозуміло, чому в клопотанні йдеться мова про намагання досудового розслідування призначити судову інженерно-технічну експертизу з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, а відомості до ЄРДР внесені за ч.1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, також не зрозуміло чому провадження триває з 23.10.2017 року - півроку, а експертиза й досі не призначена. Не зазначені перешкоди, які б цьому заважали.

Ні матеріалами провадження, ні під час судового засідання, досудовим розслідуванням та прокурором не доведено підстав, передбачених як ч.2 ст.167 та ч.2 ст.170 КПК України, на які посилаються слідчий та прокурор обґрунтовуючи накладення арешту.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України правові підстави арешту майна, встановлені законом відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.100,167,170,173,235,236,303,306-308 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про накладення арешту на технічно-промисловий майданчик, розташований в м. Запоріжжі по вул. Зейській, 5, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1