Справа № 185/2722/18
Провадження № 1-кс/185/703/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25 квітня 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася слідчий СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018 року за № 0000521, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання 20.02.2018 року у ОСОБА_5 разом з двома не встановленими слідством особами, з метою матеріальної наживи, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , шляхом розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло.

3 метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_5 за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами в той же день 20.02.2018 року, приблизно о 02-00 год., прийшли за тимчасовим перебуванням ОСОБА_9 , а саме за адресою: кв. АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 разом з двома не встановленими слідством особами постукали в двері вищевказаної квартири. Свідок ОСОБА_10 відкрив вхідні двері, в свою чергу, один з невстановлених слідством осіб, який перебував разом з ОСОБА_5 , з метою безперешкодного проникнення до приміщення вказаної квартири почав погрожувати свідку ОСОБА_10 предметом, візуально схожим на пістолет.

Потрапивши до квартири та продовжуючи злочинну, спільну злочинну діяльність, ОСОБА_5 разом з двома невстановленими слідством особами, керуючись протиправним умислом, спрямованим на скоєння розбійного нападу з метою заволодінням чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я осіб, поєднаного з проникненням у житло, будучи зацікавленими у можливості заволодіння грошовими коштами та іншим майном, яке перебувало у володінні ОСОБА_9 та інших осіб, які перебували в квартирі, подальшому незаконному збагаченні за рахунок майна, яке їм не належить, розуміючи, що майно, яке знаходиться у кв. АДРЕСА_2 , є чужим майном, і правомочності в частині розпорядження таким в них відсутні, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_5 разом з двома невстановленими слідством особами, перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , продовжуючи свій злочинний намір, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я осіб, наказали особам, які перебували в квартирі, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 лягти на підлогу. Після чого, один з невстановлених слідством осіб, маючи при собі заздалегідь принесений з собою предмет, візуально схожий на биту, підійшовши до ОСОБА_9 , який перебував на підлозі обличчям до низу та наніс йому один удар предметом візуально схожим на биту в область лівої ноги, та наніс ще один удар вищевказаним предметом в область правої ноги, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правої ноги. В цей час дві невстановлені слідством особи, перебуваючи в квартирі, заволоділи речами потерпілого ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «Мейзу М 3S», золотими та срібними виробами.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 разом з двома невстановленими слідством особами спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правої ноги, та завдали матеріальний збиток на суму 8 700,00 грн.

Напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло вчинений ОСОБА_5 , кваліфікується за ч. 3 ст. 187 КК України.

23.04.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, серед яких:

- покази потерпілого ОСОБА_9 , який звернувся з заявою про вчинення розбійного нападу та заволодінням його майном;

- покази свідка ОСОБА_11 , який перебував разом з потерпілим;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного з потерпілим ОСОБА_9 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного зі свідком ОСОБА_11 ;

- відповідь з ломбарду «Онікс» Анохіна, ОСОБА_12 ».

Оцінюючі в сукупності всі зібрані обставини по кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: 1) переховуватися від органів досудового розслідування; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , який вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, після вчинення ним вказаного злочину до правоохоронного органу не звернувся, з місця злочину зник, крім того, враховуючи те, що під загрозою застосування до нього суворого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, в якому він підозрюється, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, оскільки останній, володіючи відомостями щодо місця проживання останніх, може вплинути на них, з метою схилення їх до зміни показів та відмови від показів, враховуючи також той факт, що не має постійного місця роботи та постійного джерела прибутку, тому є підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 також заперечувала проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що мобільний телефон "Леново" він продав ОСОБА_5 за 500,00 грн.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, свідка, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018 року за № 0000521 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

23 квітня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, раніше не судимий, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначати щодо ОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні, оскільки скоєний ним злочин був вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 20 години 15 хвилин 25 квітня 2018 року.

Строк дії ухвали - до 20 години 15 хвилин 23 червня 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія вручена.
"__" ___________2018 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_5

"__" ___________2018 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_6