Справа № 755/134/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" січня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «Фракія», на дії та рішення слідчого у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2017 за № 0008625,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «Фракія», звернувся зі скаргою до слідчого судді даного місцевого суду, в порядку ст.ст. 55, 303 КПК України, яку умотивував тим, що 05.10.2017 за № 10239 суб`єктом оскарження було отримано заяву ТОВ «Фракія» від 04.10.2017 вих. № 001/Ф-04/10/17 про визнання потерпілим юридичної особи у даному кримінальному провадження.

За наслідками розгляду даного звернення т.в.о. начальника СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 листом від 11.12.2017 за вих. № 351-03/125/50-2017 повідомив, у визнанні юридичної особи потерпілим відмовлено.

Таким чином, особою, подано дану скаргу на бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви у порядку регламентованому ст.ст. 55, 220 КПК України, та на самі дії слідчого, які виразилися у прийнятті рішення у формі листа про відмову у визнанні ТОВ потерпілим.
Також автор скарги порушує питання про поновлення строку оскарження визначеного ст. 304 КПК України на вказану бездіяльність, з огляду на його пропуск з поважних причин.
Сторони у судове засідання не з`явилися, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті та дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Щодо питання поновлення строку оскарження.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тож, слідчий суддя проаналізувавши клопотання особи, що подала скаргу про поновлення строку оскарження визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, виходячи з положень ч. 1 ст. 117 даного Кодексу, вважає за необхідне його задовольнити та поновити строк оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Щодо самої скарги по суті.

Як убачається з матеріалів провадження у провадженні Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2017 за № 0008625.

У рамках цього кримінального провадження 05.10.2017 за № 10239 суб`єктом оскарження було отримано заяву ТОВ «Фракія» від 04.10.2017 вих. № 001/Ф-04/10/17 про визнання юридичної особи потерпілим у даному кримінальному провадження.

За наслідками розгляду даного звернення т.в.о. начальника СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 листом від 11.12.2017 за вих. № 351-03/125/50-2017 повідомив, що у визнанні юридичної особи потерпілим відмовлено.

В Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ВССУ вказав, що, коли у відповідь на заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні слідчий, всупереч вимогам процесуального законодавства, надсилав особі лист, а не постанову про відмову у визнанні такої особи потерпілою…, то предметом оскарження є не лише відмова у визнанні потерпілим, а й бездіяльність, яка полягає у невчиненні процесуальних дій … реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, у світлі такого.

п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Питання здійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, стосується строків регламентованих вказаним Кодексом щодо розгляду клопотань, заяв сторін, у ракурсі норм ст. 220 того ж Кодексу, в їх системному зв`язку, у строк не більше трьох днів з моменту подання того чи іншого звернення.

З урахуванням того, що відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
А, згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, тобто, у тому числі, зокрема, у порядку ч. 3 ст. 55 вказаного Кодексу.
Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
У цьому випадку, як убачається з матеріалів провадження, суб`єктом оскарження було отримано заяву ТОВ, яке ним було подано, у порядку ст. 55 КПК України, однак, за наслідками її розгляду слідчий прийняв рішення у формі листа, що прямо не кореспондується з нормами ст.ст. 55, 110 вказаного Кодексу.

Суб`єкт оскарження будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
Тобто, порядок регламентований ст.ст. 55, 110 КПК України при розгляді вказаної заявника заявника є порушеним, що вказує на те, що, у цій справі, заявнику у користуванні засобами захисту чиняться перешкоди бездіяльністю органів влади держави, що є неприпустимим.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне зобов`язання суб`єкт оскарження вчинити дію за заявою ТОВ від 04.10.2017, згідно ст. 55 КПК України, у строки визначені ст. 220 того ж Кодексу, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

Запропоновані безпосередньо особою, яка подала скаргу способи захисту порушених прав не кореспондується з нормами ст.ст. 40, 55, 307 КПК України, а тому застосовані бути не можуть, так як не можуть сприйматися, як ефективні, бо статтею 307 вказаного Кодексу не передбачені, як і можливість визнання юридичної особи потерпілою, на етапі досудового розслідування, особисто слідчим суддею при розгляді скарги, у порядку ч. 1 ст. 303 зазанченого Кодексу, як наслідок, дана скрга підлягає задоводенню частково, а в іншій частині задоволена бути не може з наведених вище передумов.

Керуючись ст. ст. 1-29, 55, 84-86, 91-94, 110, 220, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання про поновлення строку для подання скарги визначеного ст. 304 КПК України задовольнити та поновити даний строк.

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2017 за № 0008625, вчинити одну з дій регламентованих ст. 55 КПК України (визнати потерпілим заявника, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки або відмовити у задоволенні такого клопотання шляхом постановлення умотивованої постанови з даного питання з урахуванням норм ст. 110 КПК України) за заявою голови ліквідаційної комісії ТОВ «Фракія» ОСОБА_5 від 04.10.2017 вих. № 001/Ф-04/10/17 про визнання юридичної особи потерпілим (отримано УП 05.10.2017 № 10239), у строки регламентовані ст. 220 КПК України.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1