УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2017 року м. Житомир
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, поданим в інтересах ТОВ «Варта», у якому просить скасувати арешт, який накладено на вилучене під час проведення огляду місця події 14.02.2017 року майно, а саме колоди деревини дуб у кількості 40 шт., автомобіль марки «DAF 95.380 ХF», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить Спільному українсько-польському підприємству Товариству з обмеженою відповідальністю «Варта», напівпричіп «WIELTON», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить Спільному українсько-польському підприємству товариству з обмеженою відповідальністю «Варта», видаткову накладну № ВТ-0000030 від 14.02.2017 року, видану СУПП ТОВ «Варта», ТТН № 1 від 14.02.2017 року, видану СУПП ТОВ «Варта», специфікацію від 14.02.2017 року, видану ФОП ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.02.2017 року у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане мано було відмовлено, однак ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28.02.2017 року ухвалу слідчого судді від 17.02.2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою арешт на вилучене майно накладено. Вважає, що арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить у собі слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ, оскільки документи про походження деревини були надані слідчому, досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, версія органу досудового розслідування про те, що вилучене майно є предметом вчинення злочину, належним чином не досліджена та не підтверджена, слідчим не проведено повний огляд вилученої деревини, її вимір, тощо. Також на місцях незаконних порубок слідчі дії вже проведені, зафіксовані відбитки протекторів, проведені обміри вирубаної деревини, проте жодних експертиз та інших процесуальних і слідчих дій, які можуть нести доказову базу у кримінальному провадженні, не здійснюється та не планується. Адвокат у клопотанні вказує, що матеріали кримінального провадження не вказують на ймовірну причетність СУПП ТОВ «Варта» до вчинення злочину, щодо якого розпочато досудове розслідування, жодній посадовій осоті товариства про підозру не оголошено. Крім того, вказана деревина переводилася з метою виконання договірних зобов`язань, її необґрунтоване утримання призводить до її псування, що призводить до зниження її вартості та порушення договірних зобов`язань СУПП ТОВ «Варта», та, відповідно, фінансових втрат.
Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, вважає що арешт було накладено не обґрунтовано, також вважає, що на сьогоднішній день відпала потреба у накладенні арешту, оскільки жодна слідча дія не проведена, підозра не вручена.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки вважає, що арешт накладено обґрунтовано, оскільки відомості, які містяться в документах, які надані для підтвердження законності походження деревини, щодо опису деревини не відповідають параметрам вилученої деревини, на даний час не відпала потреба у проведенні слідчих дій, оскільки потрібно установити законність походження деревини, для чого направлено запит до лісгоспу та відділення поліції, на який на даний час відповіді не надійшло та провести ряд інших слідчих дій, зокрема експертиз, також вказав, що 25.04.2017 року Богунським районним судом м. Житомира задоволення клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до документів, у зв"язку з чим слідчий має перевірити інформацію руху пересування водія.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.02.2017 року відмовлено у накладенні арешту майно, вказане адвокатом у клопотанні.
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.02.2017 року вказану вище ухвалу слідчого судді скасовано та накладено арешт на 40 колод деревини дуб, автомобіль марки «DAF 95.380 ХF», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить Спільному українсько-польському підприємству товариству з обмеженою відповідальністю «Варта», напівпричіп «WIELTON», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить Спільному українсько-польському підприємству товариству з обмеженою відповідальністю «Варта», видаткову накладну № ВТ-0000030 від 14.02.2017 року, видану СУПП ТОВ «Варта», ТТН № 1 від 14.02.2017 року, видану СУПП ТОВ «Варта», специфікацію від 14.02.2017 року, видану ФОП ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
Підставою накладення арешту є те, що оскільки дане майно є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину, є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення, та, будучи речовим доказом, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і чим згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.
Ухвала апеляційного суду Житомирської області від 28.02.2017 року якою було накладено арешт набрала законної сили, що свідчить про те, що арешт було накладено обґрунтовано.
Також в судовому засіданні прокурор вказав, що по даному кримінальному провадженню ведуться слідчі дії, а арештоване майно є речовим доказом, а тому на день розгляду вказаного клопотання не відпали підстави застосування арешту.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А тому враховуючи що майно, на яке накладено арешт, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення, потреба у застосуванні арешту на вказане вище майно не відпала, тому підстав для скасування арешту на день розгляду клопотання не вбачається.
Слід зазначити, що при розгляді клопотання встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні за фактом вчинення злочину та накладений арешт, триває великий проміжок часу, що не може бути виправдано будь-якими суспільними чи публічними інтересами та безумовно свідчить про порушення розумних строків проведення досудового розслідування. Більше того, протягом цього часу органом досудового розслідування не висунуто обвинувачення (не повідомлено про підозру) будь-якій особі, в той час як у відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Керуючись ст. ст. 98, 170 -174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , поданого в інтересах ТОВ «Варта» про скасування арешту майна, а саме 40 колод деревини дуб, автомобіль марки «DAF 95.380 ХF», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить Спільному українсько-польському підприємству товариству з обмеженою відповідальністю «Варта», напівпричіп «WIELTON», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить Спільному українсько-польському підприємству товариству з обмеженою відповідальністю «Варта», видаткову накладну № ВТ-0000030 від 14.02.2017 року, видану СУПП ТОВ «Варта», ТТН № 1 від 14.02.2017 року, видану СУПП ТОВ «Варта», специфікацію від 14.02.2017 року, видану ФОП ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , у кримінальному провадженні № 0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1