Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1623/17

Номер провадження: 1-кс/511/629/17

27.11.2017 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Роздільна клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 15.08.2017 року відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буценівка, Роздільнянський району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого зі слів за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
24.11.2017 року прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч.1-3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або появилися нові ризики, які оправдовують тримання особи під вартою.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.08.2017 у період часу з 21:00 до 23:30 години, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалось можливим, ОСОБА_7 перебуваючи на території села Єгорівка Роздільнянського району Одеської області, більш точного місця досудовим розслідування встановити не вдалось можливим, побачив лежачого на узбіччі однієї з вулиць села Єгорівка місцевого мешканця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, припустивши, що ОСОБА_8 перебуває у непритомному стані, однак не впевнившись в цьому, з метою приведення у свідомість ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , протягом невизначеного часу, неодноразово, прикладаючи значні зусилля почав натискати обома руками на грудну клітину ОСОБА_8 , що призвело до утворення від згинання, в результаті впливу травматичної сили, переломів 3,7,8-го правих ребер по середньо ключичній лінії та від розгинання в результаті впливу травматичної сили, перелому 3,4,5,6,7,8,9-го лівих ребер по середньо ключичною та передньою пахвовою лініями.

Згідно висновку експерта № 917-2695/2017 від 21.09.2017 Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз, смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виявленими у нього тілесними ушкодженнями у вигляді закритих переломів 3,7,8-го правих ребер і 3,4,5,6,7,8,9-го лівих ребер з вогнищевими крововиливами під пристінковою плеврою та міжреберних м`язах навколо переломів ребер, які ускладнилися розвитком шоку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 з`явився шок, що підтверджують морфологічні дані, виявлені при судово-гістологічному досліджені нерівномірно виражене венозне повнокров`я внутрішніх органів з явищами еритиростазів і агрегації еритроцитів в просвітах окремих кровоносних судинах. При цьому виявлені переломи правих та лівих ребер могли бути спричиненні при дії тупим травмуючи предметом, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися.

Тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3,7,8-го правих ребер та 3,4,5,6,7,8,9-го лівих ребер з вогнищевими крововиливами під ристінковою плеврою та в міжреберних м`язів навколо переломів ребер, які ускладнилися розвитком шоку (в тому числі і жировою емболією судин легенів середнього ступеня), оцінюються в комплексі, були небезпечними для життя і згідно з п.п. 2.1.1 (а), 2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень 2 мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 , здійснюючи інтенсивно натискаючи дії на грудну клітину ОСОБА_8 , допустив злочинну недбалість та заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті останнього, не передбачаючи наслідків її настання, хоча будучі фізично добре розвинутою людиною, при загально визначених правилах, повинен був передбачити, що при здійсненні ним неодноразових натискань зі значною силою на грудну клітину людини могло призвести до спричинення тілесних ушкоджень.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані по ч.1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване тим, що маються ризики передбачені п.п. 1-5 ст. 177 КПК України, які не відпали та не зменшились.
ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що він не має жодного відношення до смерті ОСОБА_8 , який був його товаришем. Просив не продовжувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та у задоволенні клопотання відмовити, обрати йому альтернативний вид запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підозрюваного, пояснив, що прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України, підозра є необґрунтованою та як чітко не встановлена причина смерті потерпілого і хто причетний до цього, надав суду характеристику згідно якої ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем мешкання, просив суд обрати альтернативний запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 з забороню залишати житло з 22 годин ночі до 06 годин ранку.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що відомості по вказаному кримінальному злочину внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 15.08.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України.

29.09.2017 року відповідно до вимог ст.ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

29.09.2017 року Роздільнянським районним судом Одеської області відносно ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 27.11.2017 року.

Згідно з п.3 ч.1 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ризики передбачені п.1-5 ст. 177 КПК не відпали та не зменшились.
Зокрема, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки у вказаному кримінальному провадженні 12.08.2017 року повідомив слідчого про те, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим відповідно до довідок Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 12.08.2017 року за №1025 та №1023, останній за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає, під час судового засідання 27.11.2017 року повідомив про те, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_4 , за ст. 130 ч.1 КУпАП, який знаходиться в провадження Роздільнянського районного суду Одеської області з його слів вказано, що ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином вважаю, що ОСОБА_7 , навмисно вводить в оману орган досудового розслідування та суд, щодо свого фактичного місця проживання.

ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування встановлено, що після смерті, у ОСОБА_8 зник належний йому мобільний телефон. Місце знаходження вказаного мобільного телефону на цей час достовірно не встановлено, однак, зважаючи на те, що саме ОСОБА_7 підозрюється у ненавмисному позбавленні життя ОСОБА_8 , орган досудового розслідування припускає, що підозрюваному може бути відоме його місце знаходження а останній має можливість знищити, сховати або спотворити вказаний мобільний телефон, який у свою чергу має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Судом не приймається до уваги доводи захисника, відносно того, що до кримінального правопорушення причетний ОСОБА_9 , так як під час оперативного моніторингу встановлено, що ОСОБА_7 , неодноразово з`явувався з ОСОБА_10 , під час обшуку домоволодіння, господарських приміщень та прилеглих територій ОСОБА_9 речей потерпілого не знайдено.

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 , після подій, що мали місце 11.08.2017 року неодноразово погрожував свідку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що підтверджується заявами останніх до правоохоронних органів та витягами з зареєстрованих за цими фактами кримінальних проваджень. Слід зазначити, що Роздільнянським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровані кримінальні провадження №0001162 від 14.09.2017 року за фактом погроз ОСОБА_4 , позбавити життя ОСОБА_11 № НОМЕР_1 від 17.08.2017 року за фактом погроз ОСОБА_4 щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та № 0001122 від 05.09.2017 року, за фактом погроз ОСОБА_4 щодо спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Наведене вказує, що ОСОБА_7 , вживав спроби незаконно вплинути на потерпілих та свідків.

Також слід зазначити, що ОСОБА_7 є колишнім співробітником правоохоронних органів МВС, з лав яких він був звільнений за дискредитацію у 2009 році, офіційно не працевлаштований, тобто є особою, що немає власних джерел доходу, 21.02.2017 року Роздільнянським районним судом Одеської області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП в ході чого був визнаний винним та позбавлений правом керування транспортним засобом строком на 1 рік, але в провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться ще один протокол, складений відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 14.09.2017 року, з чого суд приходить к висновку про те, що дана особа не є законослухняною. В сукупності дані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , може вчинити інші правопорушення.

З вказаного ризику випливає інший ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, ОСОБА_7 є колишнім працівником міліції, у зв`язку з чим він обізнаний про форми і методи роботи правоохоронних органів, а отже перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на хід досудового розслідування, що в свою чергу може перешкоджати повному з`ясуванню всіх обставин справи та встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, з наданих до суду матеріалів, зокрема, з протоколів огляду місця події, протоколів допиту потерпілих та свідків, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 , даних моніторингу абонентських номерів, вбачається наявність обґрунтованої підозри у скоєнні інкримінованого підозрюваному тяжкого злочину та спростовуються відповідні доводи захисника.

Згідно постанови заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 00001021 від 12.08.2017 року з підозрою ОСОБА_4 за ч.1 ст. 119 КК України продовжено до 3 місяців, тобто до 29.12.2017 року.

Згідно вищевказаної постанови провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим, у зв`язку зі складністю експертного дослідження, яке проводиться, а також у зв`язку з великою завантаженістю експертних установ, які проводять судово-медичні експертні дослідження, що в свою чергу перешкоджає вчасному отриманню відповідних висновків експертів.

Відповідно до клопотання КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №2917-03 від 01.11.2017 року було повідомлено, що строки виконання судово-медичної експертизи у відношенні ОСОБА_8 перевищені у зв`язку з високою складністю експертизи та залученням вузьких спеціалістів.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. У відповідності до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. суд повторює, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд вважає необґрунтованими доводи захисника про відсутність доказів вчинення ОСОБА_7 , інкримінованого злочину, оскільки на даній стадії провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу та не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Доводи захисника про позитивну характеристику ОСОБА_4 та про відсутність чи зменшення ризиків не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони спростовуються вищезазначеними обставинами, а також тим, що підозрюваний офіційно ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, постійного заробітку, вживає спроби незаконно вплинути на потерпілих та свідків, вводить в оману суд та орган досудового розслідування стосовно свого фактичного місця проживання, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, що фактично ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, для закінчення досудового розслідування слідчому необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема: закінчити проведення комплексно судово-медичної експертизи, з урахуванням отриманого висновку експерта повторно допитати у якості підозрюваного ОСОБА_4 , допитати у якості спеціаліста судово-медичного експерта, яким проводиться вказне експертне дослідження, повідомити сторони кримінального провадження про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів кримінального провадження сторонам, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування тощо.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 та наявність ризиків передбачених п.1-5 ст. 177 КПК України, у вчиненні злочину середньої тяжкості, слідчий суддя вважає неможливим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до п. 79 рішення ЄСПЛ в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Внаслідок цього злочину позбавлено життя людини, громадянина, військовослужбовця Військово морських сил України, що, на думку суду, становить конкретний суспільний інтерес і превалює над принципом поваги до свободи особистості підозрюваного.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а даних, які б підтверджували існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що є перешкодою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 194-199, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Буценівка Роздільнянський району Одеської області, громадянину України, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого зі слів за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 32 дні до 28 грудня 2017 року (включно), з утриманням його в державній установі "Одеська установа виконання покарань №21".
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1