Провадження №1-кп/748/104/18
Єдиний унікальний № 748/18/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі:
головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2017 року за № 0000084 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, звільненого з військової служби в запас, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:

- прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 10 липня 2017 року близько 08-00 години, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, направленим на тимчасове ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, з особистих мотивів, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

27 липня 2017 року ОСОБА_3 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків та цього ж дня наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 24 від 27 липня 2017 року був звільнений з військової служби у запас через службову невідповідність, виключено зі списків особового складу указаної військової частини та знято з усіх видів забезпечення.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення військової частини не виконував обов`язки військової служби у період з 10 липня 2017 по 27 липня 2017 року, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період перебував за адресою проживання: в м. Києві, де займався особистими справами не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинуваченні. Щиро каявся у скоєному. Просив засосувати до нього амністію.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем служби характеризується негативно, отримав статус учасника бойових дій.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.407 КК України. Також суд приходить до висновку про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та на підставі ст.2 цього Закону про звільнення його від відбування призначеного покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1