Справа № 164/521/18
п/с 1-в/164/104/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29 травня 2015 рокуМаневицьким районним судом Волинської областіза ч. 1 ст. 307 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, про застосування Закону України „Про амністію у 2014 році, -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування щодо нього Закону України „Про амністію у 2014 році від 8.04.2014 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що, на його думку, він підпадає під дію Закону України „Про амністію у 2014 році, а тому просив застосувати щодо нього вказаний Закон.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заявлені в поданому до суду клопотанні вимоги підтримав у повному обсязі, просив застосувати щодо нього Закон України „Про амністію у 2014 році.

Представник адміністрації державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання засудженого не підтримав, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи, який клопотання засудженого не підтримав, висновок прокурора, який з клопотанням засудженого не погодився, оскільки вважає, що положення Закону України „Про амністію у 2014 році від 8.04.2014 року не поширюються на даного засудженого, а також те, що він був засуджений вироком Маневицького районного суду Волинської області від 29 травня 2015 року, тобто не відбував покарання на день набрання чинності Закону України „Про амністію у 2014 році, проаналізувавши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України „Про амністію у 2014 році не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 85 КК України на підставі закону України про амністію або акта помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1 Закону України „Про застосування амністії в Україні від 1.10.1996 року амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно п. „в ст. 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

В судовому засіданні з пояснень учасників судового провадження, матеріалів особової справи засудженого встановлено, що вироком Маневицького районного суду Волинської області від 29 травня 2015 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК, ч. 4 ст. 70 КК України, на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 7.07.2014 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК, ч. 2 ст. 187 КК, ст. 70 КК України, на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 28.10.2009 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік. 13.09.2010 року постановою Рівненського районного суду Рівненської області на підставі ч. 2 ст. 78 КК України скасовано звільнення від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку згідно вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 28.10.2009 року, направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 має три судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, був засуджений вироком Маневицького районного суду Волинської області лише 29.05.2015 року, тобто не відбував покарання на день набрання чинності Закону України „Про амністію у 2014 році, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього амністії слід відмовити.

При вирішенні вимог клопотання засудженого ОСОБА_5 суд також бере до уваги, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2015 року, яка набрала законної сили та була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22.06.2015 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього Закону України „Про амністію у 2014 році від 8.04.2014 року було відмовлено, а тому доводи засудженого про застосування щодо нього вказаного Закону за вчинені ним раніше злочини, які ґрунтуються на власному тлумаченні ним норм чинного законодавства, суд вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст.ст. 74, 85, 86 КК України, ст.ст. 1-8 Закону України „Про застосування амністії в Україні від 1.10.1996 року, ст.ст. 1, 4, 6-12, 14, 17 Закону України „Про амністію у 2014 році від 8.04.2014 року, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України „Про амністію у 2014 році відмовити.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42 та засудженому для відому.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1