Справа № 449/1417/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2018 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002547 від 01.08.2017 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, розлучена, з середньою освітою, працює молодшою сестрою Бібрської районної лікарні, раніше несудима,

обвинувачена у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

30 липня 2017 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 у приміщенні бази відпочинку Мостище таємно скориставшись відсутністю інших осіб, викрала чорний мобільний телефон марки Doogee X5 , власником якого є ОСОБА_4 . Вартість викраденого мобільного телефону відповідно до висновку товарознавчої експертизи №12/12 від 14 грудня 2017 року становить 1 тис. 599 грн.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як остання вчинила таємне викрадення чужого майна.

22 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Потерпілий погоджується з обумовленим видом покарання, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з врахуванням ч. 1 ст. 53 та ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, яке повинна понести обвинувачена, підтверджує про відсутність додаткових матеріальних претензій до обвинуваченої та відшкодування завданої нею шкоди. Крім цього, обвинувачена погодилася понести покарання за вчинений нею злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, з врахуванням ч. 1 ст. 53 та ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Ствердила, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклала добровільно.

У підготовчому засіданні потерпілий просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.185 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченої та встановлено, що вона зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 подала заяву, згідно якої просить застосувати до неї п. в ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" та звільнити її від призначеного покарання, оскільки вона має доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження та не позбавлена батьківських прав відносно неї.

В судовому засіданні засіданні прокурор зазначив, що існують всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі п. в ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році"

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.

Згідно ст.6 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року № 1810-VIII) встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст. 86 КК України, ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», с у д , -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 грудня 2017р. між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002547 від 01.08.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, й призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України - штраф у розмірі 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід державного бюджету 557 (п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 60 копійки процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 07.02.2018 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1