Справа № 505/3001/17
Провадження 1-кп/505/225/2017р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2017 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Подільську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/225/17, зареєстроване в ЄРДР 30.11.2016 року за № 0001677 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Котовську Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 18.11.2016 року, біля 14.00 години, знаходячись біля торгівельної палатки на ринку «Маяк», який розташований по вул. Калініна в м. Подільську Одеської області, з корисливих мотивів, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «Sony Xperia C 1605» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1325 грн., в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «МТС», вартістю 25 грн. та сім картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., який належить потерпілій ОСОБА_4 . Заволодівши викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1375 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані по ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Під час проведення досудового розслідування, 08.11.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого по ч.1 ст. 185 КК України , а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 а саме: у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.
Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого, потерпілу, думку прокурора, приходить до слідуючого.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається зі ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
В судовому засіданні, встановлено, що обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Укладення угоди між потерпілою та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Згідно Постанови Верховного Суду України від 31 березня 2016 року у справі №5-27кс16, судова палата у кримінальних справах дійшла висновку про те, що під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами. Угода про примирення, на думку Суду, являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норму права про примирення щодо конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси. Тобто існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті. Значно більшою мірою диспозитивність властива тим нормам кримінально-процесуального закону, які вимагають узгоджених сторонами і судом рішень. Законодавець зобов"язує суд у таких випадках віддавати перевагу узгодженим сторонами рішень і ухвалити їх своїм рішенням.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що безпосереднім об"єктом посягання обвинуваченого не були публічні (суспільні) інтереси, оскільки ним були вчинений умисний корисливий злочин проти власності, кримінальна відповідальність за який передбачена ч.1 ст.185 Розділу VI «Злочини проти власності» КК України, а тому, з урахуванням волевиявлення потерпілої, угода про примирення, укладена між сторонами у даному кримінальному провадженні, може бути затверджена судом.
Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про примирення та призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373 -374, 468 - 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 08.11.2017 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання по ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ по кримінальному провадженню - мобільний телефон марки «Sony Xperia C 1605» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , переданий під схорону розписку потерпілій ОСОБА_4 , повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Суддя ОСОБА_1