печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
01.09.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002519.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002519, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що власниками ТОВ «Дніпроолія» створено ряд підприємств для покриття незаконної діяльності спрямованої на ухилення від сплати податків та легалізації доходів одержаних злочинним шляхом. До складу підприємств які їм підконтрольні входить: ТОВ «ТПК Імпульс Агро» (ЄДРПОУ 3914167), ТОВ «Востокснабагро» (), ТОВ «Біолідер» (), ТОВ «ТД Євротрансоіл» (), ТОВ «ТПК Агропорт» (), ТОВ «Агропереробник» (), ТОВ «ТПК Агросервіс» (), ТОВ «Олімп Оіл» (), ТОВ «ТК Агровосток» (), ТОВ «Маркет Сістем» () та інші.

Афілійованими особами перелічених суб`єктів господарської діяльності є власники ТОВ «Дніпроолія», метою вищезазначених суб`єктів господарської діяльності є маскування отриманого прибутку та вибілювання незаконно сформованого кредиту з ПДВ через ряд підконтрольних підприємств. Зазначені громадяни здійснюють координацію та контроль за діяльністю фіктивних суб`єктів господарювання та посадових осіб підприємств, які входять до складу групи.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, з викладених у ньому підстав.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно ТОВ «Дніпрооліялогістік» грошові кошти, що зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Криворізькій філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Кривий Ріг (МФО 305750), яка входить до складу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д (МФО 305299)

Надати розпорядження службовим особам ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»(МФО 305299)надати відомості слідчим Генеральної прокуратури України щодо залишків цінних паперів, із вказанням їх емітентів, які зберігаються на рахунку в грошових коштах № НОМЕР_1 відкритому в Криворізькій філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Кривий Ріг (МФО 305750), яка входить до складу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д (МФО 305299).

Заборонити службовим особам ТОВ «Дніпрооліялогістік» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) проводити будь-які операції по рахунку в грошових коштах№ НОМЕР_1 ,відкритому в Криворізькій філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Кривий Ріг (МФО 305750), яка входить до складу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д (МФО 305299),що призведуть до зменшення залишку на ньому грошових коштів.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1