Єдиний унікальний номер 722/170/18
Номер провадження 1-в/722/33/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коцюбинське Київської області, громадянина України, неодруженого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково на невідбутий строк з наведених в ньому підстав.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що за час відбування покарання своєю поведінкою та сумлінною працею довів, що заслуговує на дану заохочувальну норму.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечив проти задоволення клопотання вважаючи, що засуджений ОСОБА_5 на даний час своєю поведінкою та відношенням до праці не довів свого виправлення, а тому клопотання останнього є передчасним.
Допитаний в судовому засіданні начальник завантажувальної дільниці державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 пояснив, що він працює на даній посаді з початку 2017 року. Засудженого ОСОБА_5 , який працює різноробочим вантажно-розвантажувальної дільниці може охарактеризувати лише з позитивної сторони, оскільки він сумлінно відноситься до праці. Всі поставлені перед ним завдання виконує. Норма виробітку 100% засудженому не ставилась, оскільки на дільниці немає таких обсягів роботи. Претензій до засудженого ОСОБА_5 у нього немає.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.11.2011 року за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі із конфіскацією майна всього належного йому майна. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 13.02.2009 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.02.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 13.02.2009 року по 21.02.2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно кінець строку відбування покарання ОСОБА_5 05.02.2019 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 12 років 16 днів позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 11 місяців 14 днів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, згідно характеристики, затвердженої 13.02.2018 року начальником ДУ «СВК (№67)», встановлено, що засуджений ОСОБА_5 перебуває в місцях позбавлення волі з 13.02.2009 року. До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 03.04.2012 року. По прибуттю до установи був працевлаштований в гірничій дільниці цеху №1 в якості вибірника-складальника стінового каменю. Поставлені завдання не виконував. З грудня 2012 року по липень 2014 року та в період жовтня, грудня 2015 року та липня 2016 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З серпня 2014 року по листопад 2015 року був працевлаштований в деревообробному цеху в якості різноробочого. Поставлені йому змінні завдання намагався виконувати. З січня 2016 року по даний час працевлаштований різноробочим вантажно-розвантажувальної дільниці. Поставлені виробничі завдання намагається виконувати. Роботи з благоустрою установи виконує, проте потребує контролю за якістю їх виконання. У відносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. По відношенню до персоналу установи ввічливий. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом побачень, отримання посилок та передач.

Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_5 за період відбування покарання у виді позбавлення волі, у восьми випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них: у чотирьох випадках - за час перебування у слідчому ізоляторі міста Київ та у чотирьох випадках за час перебування в ДУ «СВК (№67)». Всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має одне заохочення у виді зняття раніше накладеного стягнення, за виконання покладених обов`язків та дотримання техніки безпеки по підсумкам 2-го кварталу 2017 року.

На засіданнях комісій установи розглядались питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 заохочувальних норм: 13.08.2015 року було відмовлено у застосуванні ст.101 ч.1,3 КВК України, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення (протокол №16/2015 від 13.08.2015р.) та 03.03.2016 року було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України та ст.81 КК України, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення (протокол №5/2016 від 03.03.2016р.).

Згідно виписки з протоколу №1 від 11.01.20187 року засідання комісії з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням комісії засудженому ОСОБА_5 дана оцінка, як особі, яка стає на шлях виправлення.

Відповідно до довідки, виданої медичною частиною ДУ «СВК (№67)» №68 від 09.02.2018 року, ОСОБА_5 був комісійно оглянутий лікарями медичної частини. Працездатний, в теперішній час стан здоров`я засудженого задовільний.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Згідно ч.4 ст.126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Відповідно до ст.127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує. На даний час приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 26.11.2013 року, засуджений ОСОБА_5 закінчив Сокирянський навчальний центр №67 при установі та здобув спеціальність «столяр будівельний 2-го розряду».

Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Таким чином, оцінюючи обставини справи в сукупності та з урахуванням думки прокурора, вважаючи заперечення представника ДУ «СВК (№67)» необґрунтованими, оскільки в них не зазначено будь-яких конкретних негативних обставин щодо поведінки засудженого та його ставлення до праці, окрім посилання на врахування оцінки ступеня виправлення, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що на даний час засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, на думку суду, буде стимулювати його до подальшої правослухняної поведінки, повернення його до загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві, заохочуватиме його до остаточної відмови від вчинення неправомірних дій, сприяючи скорішому досягненню мети покарання.

Керуючись ст.6, ч.2 ст.65, ч.4 ст.126, ст.127 КВК України, ст.81 КК України, п.п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коцюбинське Київської області, звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.11.2011 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 14 днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Копію цієї ухвали надіслати Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» в Чернівецькій області для виконання, Ірпінському міському суду Київської області та засудженому ОСОБА_5 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: