Провадження №1-кп/523/906/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в присутності обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 17.11.2017 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0005221, внесеному до ЄРДР 11.10.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, розлученого та маючого неповнолітню дитину 2004 року народження, зі слів - стажера на посаду продавця-консультанта в ТОВ «Таврія В», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого (з обвинувального акту):

- 02.11.2011 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 01.08.2012 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263 КК України до 2 років 12 днів позбавлення волі, звільнився 04.02.2014 року за відбуттям строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
21.11.2017 року на адресу Суворовського районного суду м.Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 надійшли зазначений обвинувальний акт й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_6 , які ухвалою судді від тієї ж дати призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.
З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 щодо можливості призначення до судового розгляду обвинувального акту або його повернення прокурору, заслухавши з цих же питань думку потерпілої ОСОБА_4 та вислухавши захисника ОСОБА_5 й обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши надані на розгляд суду відповідні процесуальні документи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Положення ст.291 цього ж Кодексу встановлюють, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а за ч.4 цієї ж норми закону, надання до суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
З огляду на ст.ст.110, 283 зазначеного Кодексу, всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів й у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.
За приписами ч.1 ст.337 означеного Кодексу, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.

Проте, при складенні й погодженні наданого на розгляд суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 , ані слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , ані прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 наведені вище вимоги закону дотримані не були, оскільки формулювання обвинувачення у розглядуваному акті містить посилання на висновки судово-медичної експертизи з визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень вказаного обвинуваченого та висновки судово-імунологічної експертизи з встановлення належності слідів крові, які є в розпорядженні органу досудового розслідування та які ще до початку судового розгляду кримінального провадження розкриває сутність означених доказів обвинувачення, - суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України та у свою чергу, свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, що за переконанням суду, є неприпустимим.
Зазначені вище обставини суперечать завданням кримінального провадження та принципам неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, закріплених в ст.ст.2, 7, 22, 23 КПК України, а також не відповідають практиці Апеляційного суду Одеської області, наведеної в ухвалах від 26.04.2017, 03.08.2017 року у провадженнях №№11-кп/785/332/17, 11-кп/785/467/17, відповідно.
Разом з цим, викладені обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, що фактичне ставить сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, - суперечать принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 ст.8 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Рожков проти РФ» від 31.10.2013 року, в якій були встановлені порушення п.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що принцип «рівності зброї» у наданні сторонами доказів, передбачає зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді, та встановлює, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище ніж інша сторона.
Наряду з цим, оскільки викладене у означеному обвинувальному акті формулювання обвинувачення, з огляду на його невідповідність вимогам ст.ст.3, 291 КПК України, неможливо визнати таким, що висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом, то слід визнати неможливість призначення такого обвинувального акту в цьому кримінальному провадженні.
Викладені вище обставини невідповідності обвинувального акту від 17.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 вимогам ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України, у контексті приписів ст.ст.2, 3, 7, 22, 23 цього ж Кодексу, визнаються судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи безсторонності та неупередженості суду, безпосередності дослідження ним під час судового розгляду кримінального провадження по суті доказів сторін, принципів їх рівноправності та змагальності, що за своєю сукупністю, унеможливлюють призначення до судового розгляду означеного обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, а відтак єдиним можливим й законним судовим рішенням, уявляється повернення зазначеного акту прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення протягом розумного строку виявлених судом недоліків.
Керуючись ст.ст.2, 3, 7, 8, 22, 23, 291, 314, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт від 17.11.2017 року й додатки до нього у кримінальному провадженні №0005221, внесеному до ЄРДР 11.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення в розумні строки виявлених судом порушень вимог КПК України, викладених у мотивувальній частині ухвали.
Копії ухвали направити для виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1