Справа № 1-11/11
Провадження № 1-в/346/350/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості,-

В С Т А Н О В И В:
До Коломийського міськрайонного суду звернувся з клопотанням засуджений ОСОБА_4 , який зазначив, що 14.02.2011 року він був засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з конфіскацією ? майна та позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчою та адміністративно-господарською діяльністю протягом 3 років за ч.2 ст.368 КК України. В подальшому покарання було замінено на більш м`яке громадські роботи, яке засуджений відбув в повному обсязі і був знятий з обліку Коломийської КВІ,в подальшому був знятий з обліку цього ж підрозділу в зв`язку з виконанням додаткового покарання. Вказує, що повністю усвідомив свою вину, має на утриманні стару матір, на даний час працює заступником начальника залізничного цеху на ПАТ «Івано-Франківськцемент»,є інвалідом 3 групи. Вважає що наведені ним дані дають йому право та можливість клопотати перед судом про зняття з нього судимості за вищезазначеним вироком Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2011 року за ч.2 ст.368 КК України. В судовому засіданні своє клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні покладається на рішення суду.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, вирок суду, думку прокурора, засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та клопотання засудженого, за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2011 року заявника ОСОБА_4 було засуджено до позбавлення волі на строк до 1 року 6 місяців з конфіскацією 1/2 майна та позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно- розпорядчою та адміністративно-господарською діяльністю протягом 3 років за ч. 2 ст. 368 КК України(а.с.8).
Постановою Івано-Франківського міського суду від 06 травня 2011 року (а.с.14-15) покарання у вигляді позбавлення волі було замінено на більш м`яке - громадські роботи. 01.09.2011 року дане покарання засуджений ОСОБА_4 відбув та був знятий з обліку в Коломийському міському підрозділі кримінально-виконавчої інспекції в зв`язку з відбуттям призначеної судом кількості годин громадських робіт , а також знятий з обліку в Коломийському міському підрозділі кримінально-виконавчої інспекції 06.05.2014 року в зв`язку із закінченням строку призначеного судом додаткового покарання ,що підтверджується відповідною довідкою на а.с.16.
У відповідності до ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України. Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Згідно ст.89 КК України строки погашення судимості, такими, що не мають судимості, визнаються:
1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;

2) жінки, засуджені відповідно до статті 79 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо після закінчення цього строку не буде прийняте рішення про направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Якщо засуджена не була звільнена від додаткового покарання і його строк перевищує тривалість іспитового строку, то жінка визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;
4) особи, які відбули покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців або тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи достроково звільнені від цих покарань, а також військовослужбовці, які відбули покарання на гауптвахті замість арешту;
5) особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
6) особи, засуджені до обмеження волі, а також засуджені за злочин невеликої тяжкості до позбавлення волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
7) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
8) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
9) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до ч.4 ст.90 КК України, якщо невідбуту частину покарання було замінено більш м`яким покаранням, то строк погашення судимості обчислюється з дня відбуття більш м`якого покарання (основного та додаткового). Згідно ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно змін, внесених до ст. 91 КК України, зазначених в Перехідних Положеннях до ЗУ «Про Національне антикорупційне бюро» від 14 жовтня 2014 року 1698-VII, ч. 2 ст. 91 КК України викладена в наступній редакції: «Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочин».
Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ст.538 Кримінального процесуального кодексу України, після відбутття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням. Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Згідно Рішення Конституційного суду від 19 квітня 2000 року в справі N 1-3/2000 N 6-рп/2000, Положення статті 58 Конституції України з урахуванням вимог пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України треба розуміти так, що виключно законами України визначаються діяння, які є злочинами, та встановлюється кримінальна відповідальність за їх вчинення. Такі закони мають зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи. Положення частини другої статті 6 Кримінального кодексу України в (редакції КК України від 1960 року, проте, вже в редакції КК України від 5 квітня 2001 року№ 2341 -III - це ст. 5 - «Зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі»), треба розуміти так, що зворотну дію в часі мають лише закони, які скасовують або пом`якшують кримінальну відповідальність особи.
Посилення кримінальної відповідальності іншим чином (без зміни санкції відповідної норми Особливої частини КК) може відбутися шляхом: збільшення (підвищення) часової, грошової або іншої верхньої чи нижньої межі того чи іншого виду покарання, визначеного у розділі X Загальної частини КК; виключення можливості застосування при вчиненні того чи іншого злочину умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, або збільшення строків, які необхідно відбути для такого звільнення ; збільшення строків погашення судимості чи заборону дострокового зняття судимості тощо.
Враховуючи, що до внесення змін в ст. 91 КК України Законом від 14 жовтня 2014 року№ 1698-VII, положення про заборону зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини не існувало, а до моменту прийняття відповідних змін засуджений ОСОБА_4 вже відбув основне та додаткове покарання , оскільки 06.05.2014 року був знятий з обліку в Коломийському міському підрозділі кримінально-виконавчої інспекції в зв`язку із закінченням строку призначеного судом додаткового покарання, відповідно суд приходить до висновку, що саме з 06.05.2014 року почав обчислюватися термін дострокового зняття судимості.
Внесені зміни до ч. 2 ст. 91 Кримінального кодексу України із змінами від 14 жовтня 2014 року суттєво погіршують становище засудженого, тому відповідно до ст.58 Конституції України та ст. 5 Кримінального кодексу України, не можуть мати зворотної дії в часі щодо засудженого ОСОБА_4 .
При винесенні даної ухвали суд бере до уваги і інші чинники так за час після винесення вироку та його відбуття засуджений ОСОБА_4 повністю усвідомив свою вину, його зразкову поведінку та сумлінне виконання ним своїх громадських та трудових обов`язків.
На утриманні засудженого ОСОБА_4 перебуває пристаріла мати ,що підтверджується довідкою Завальської сільської ради від 4.10.2017 року на а.с.20. Засуджений являється членом ради ветеранів війни та праці Коломийського залізничного вузла (а.с.18), останніх 5 років надавав консультаційні та інформаційно-технічні послуги вагонному депо ст. Коломия, де працював до засудження. Засуджений є Почесним залізничником України, та волонтером ГО «Коломийський автоклуб «Вест Роудс Вілс», де допомагає в підготовці транспортних засобів до різного роду змагань, а також є інвалідом III групи з 12.10.2013р.,що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.17).
Крім того, засуджений приступив до трудової діяльності - з 06.04.2015 року призначений на посаду заступника начальника залізничного цеху (з вагонного господарства) на ПАТ «Івано-Франківськцемент», де працює по сьогоднішній день, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.22-25).
Згідно представлених характеристик з виконкому Завальської сільської ради Снятинського району (а.с.19), ПАТ «Івано-Франківськцемент» (а.с.27), громадської організації Коломийського автоклубу «Вест Роудс Вілс» (а.с.30) , засуджений характеризується виключно з позитивної сторони.

За таких обставин, суд приходить до висновку про підставність клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.58 Конституції України, Рішення Конституційного суду від 19 квітня 2000 року в справі N 1-3/2000 N 6-рп/2000, ст.ст.5,88-91 КК України, 538 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Зняти судимість за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2011 року за ч.2 ст.368 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1