Ухвала
Іменем України

02 березня 2018 року

м. Київ
справа № 520/8745/15-к
провадження № 51-4430ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року в межах кримінального провадження № 0002667 про обвинувачення
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.
Суть питання
Вироком Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження та надану неправильну оцінку наявним в матеріалах кримінального провадження доказам, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що чохол від телефону ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_4 залишив собі і видав його лише працівниками поліції, що, на думку прокурора, призвело до безпідставної перекваліфікації місцевим судом дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 186 КК на ч. 1 ст. 125 КК. Також прокурор зазначає, що апеляційний суд належним чином не перевірив та не дав належної оцінки доводам апеляційної скарги прокурора.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі прокурор обмежився лише загальними фразами про допущення апеляційним судом порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при цьому не конкретизував в чому саме полягали такі порушення та як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення і відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу, були б безумовною підставою для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду.
Також Суд звертає увагу прокурора, що викладені ним в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до посилань на неповноту судового розгляду, надання власної оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3