АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7969/17 Номер провадження 11-кп/786/459/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оболонь Семенівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого в ПАТ «Полтавахолод», жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.12.2015 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Звільнений умовно-достроково на 01 рік 11 місяців 12 днів від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком суду від 30.12.2015 згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 30.08.2017 , -

про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі статті 5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно ухвали, засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду першої інстанції із заявою про звільнення від подальшого відбування покарання призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.12.2015року на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування заяви зазначав, що після звільнення, 4.10.2017 року він став на облік в Київському районному секторі Полтавського міськрайонного відділу з питань пробації для відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки, так як згідно вимог законодавства повинен перебувати на обліку у відділу пробації за місцем роботи в ПАТ «Полтавахолод». Злочин, за який його було засуджено, вчинений з необережності, максимальне покарання за ч.2 ст. 286 КК України передбачено у виді позбавлення волі на строк до 8 років, станом на 30.08.2017 року відбув половину призначеного строку покарання, а тому підпадає під дію ст. 5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції в ухвалі послався на те, щозаява ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, оскільки він не підпадає під дію ст. 5 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На ухвалу суду захисник в інтересах засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання на підставі ст.ст. 5,15 Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме звільнивши його від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Обґрунтовуючи свої доводи захисник посилається на те, що ОСОБА_8 станом на час набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» відбув половину строку призначеного згідно вироку суду від 30.12.2015 основного покарання у виді 4 років позбавлення волі, а тому міг підпадати під амністію.

На переконання захисника, дія Закону України «Про амністію у 2016 році» в повній мірі розповсюджується і на ОСОБА_8 , а виходячи з положень статті 15 вказаного Закону особи, на яких поширюється його дія, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Заслухавши доповідача, засудженого Галицького та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, вислухавши заперечення прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволення з огляду на таке.

Так, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 був засуджений вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.12.2015 за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Звільнений умовно-достроково на 01 рік 11 місяців 12 днів від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком суду від 30.12.2015 згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 30.08.2017. Тобто станом на день постановлення даної ухвали, тобто 30.08.2017, ОСОБА_8 був таким, що відбув половину призначеного вироком суду від 30.12.2015 основного покарання.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, які засуджені за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (частина друга статті 286 КК України)

Вироком суду, не встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання захисника, дійшов помилкового висновку, про те, що ОСОБА_8 не входить до кола осіб, щодо яких здійснюється застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки відповідно до ч. 1 ст. 15 вищевказаного Закону, особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом, що тягне за собою скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням відповідно до ст. 409 КПК України нової ухвали.

Окрім того, відповідно до ст.5 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, засуджених за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього закону.

Отже, виходячи з наведених положень закону, колегія суддів вважає, що на ОСОБА_8 поширюються положення статті 5 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки останній станом на 07.09.2017, тобто на день набрання чинності вказаного закону, відбув більше половини строку основного покарання за злочин засуджений вироком 30.12.2015.

Разом з цим, частина вироку суду від 30.12.2015 стосовно ОСОБА_8 у частині додаткового покарання станом на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» - 07.09.2017 не була виконаною.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про застосування амністії, з чим не погоджується колегія суддів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі статті 5 Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_8 у частині звільнення від відбування додаткового покарання та звільнити його від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.12.2015 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки на підставі статей 5та 15 Закону України «Про амністію у 2016 році»

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4