ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді в порядку ст.220 КПК України клопотання №27-д від 27.10.2017 року про зміну підслідності кримінального провадження №0000012, -

встановив:

07.11.2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді в порядку ст.220 КПК України клопотання №27-д від 27.10.2017 року про зміну підслідності кримінального провадження №0000012.

У цій скарзі заявник просить зобов`язати прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 розглянути клопотання №27-д від 27.10.2017 року адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах потерпілого у кримінальному провадженні №0000012 - ОСОБА_8 та прийняти по ньому відповідне процесуальне рішення, копію якого надіслати на поштову адресу адвоката ОСОБА_5 : 01030. м. Київ. вул. Івана Франка, буд. №22/24, оф. №12.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що слідчим відділом Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000012, де іноземний інвестор, громадянин Канади ОСОБА_9 є потерпілим. 31.10.2017 року адвокатом ОСОБА_5 , що діяв в інтересах потерпілого у кримінальному провадженні - громадянина Канади ОСОБА_8 прокурору Дніпропетровської області ОСОБА_7 було подано клопотання №27/1-д від 27.10.2017 року (яку заявник у скарзі зазначає як 27-д від 27.10.2017 року) про зміну органу досудового розслідування. Підставою для такого клопотання стала тривала й нічим не вмотивована бездіяльність органу досудового розслідування щодо здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження, його складність (розслідування триває з 2013 року), а також винесення слідчим у кримінальному проваджені ОСОБА_10 постанови про його закриття, яку прокуратурою Дніпропетровської області було визнано необґрунтованою та незаконною. У відповідності до ст.220 КПК України, клопотання потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Однак, станом на 07.11.2017 року клопотання №27/1-д від 27.10.2017 року (яку заявник у скарзі зазначає як 27-д від 27.10.2017 року) не розглянуто, по ньому не прийнято жодних процесуальних рішень, а заявник не повідомлений про результат його розгляду, що є грубим порушенням ст.220 КПК України, та у відповідності до ст.303 КПК України є предметом оскарження на досудовому розслідуванні.

У судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу з викладених у ній підстав.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, послався на те, що прокурор Дніпропетровської області ОСОБА_7 не має повноважень щодо зміни підслідності у провадженнях за Головним слідчим управлінням Національної поліції України, а клопотання у порядку ст.220 КПК України мають право розглядати лише слідчий, який проводить досудове розслідування та прокурор, який здійснює відповідне процесуальне керівництво. Роз`яснення з цього приводу надані заявнику в листі №04/2/2-361-13 від 22.11.2017, копію якого за клопотанням прокурора приєднано до матеріалів даної справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

В іншому випаду, у відповідності до положень п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

У п.1.3. Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу на те, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

За висновком Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеним в зазначеному лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 (п.1.3.), скарги, подібні до тієї, що розглядається, взагалі не можуть бути предметом розгляду у порядку ст.303 КПК України .

В даному випадку, скарга, що розглядається, не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України оскільки чинним КПК України не передбачено обов`язок слідчого чи прокурора вчинити таку процесуальну дію, як змінити підслідність кримінального провадження у певний строк.

Порядок зміни підслідності врегульований ч.5 ст.36 КПК України, згідно до якої, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку про те, що в задоволенні скарги ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді в порядку ст.220 КПК України клопотання №27-д від 27.10.2017 року про зміну підслідності кримінального провадження №0000012 має бути відмовлено.

Доходячи до такого висновку, слідчим суддею також враховується той факт, що станом на дату винесення даного судового рішення, заявнику вже надано відповідь-роз`яснення на його клопотання №27-д від 27.10.2017 року про зміну підслідності кримінального провадження №0000012, тобто це звернення вирішено по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді в порядку ст.220 КПК України клопотання №27-д від 27.10.2017 року про зміну підслідності кримінального провадження №0000012 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1