Справа № 202/5734/17
Провадження№ 1в/202/153/2017
УХВАЛА
Іменем України
13 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Індустріального МВ з питань пробації ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні подання начальника Індустріального районного сектору Індустріального МВ м. Дніпра з питань пробації про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_5 до позбавлення волі з випробуванням для відбування призначеного покарання

в с т а н о в и в:

Вироком Заводськогорайонного суду м. Запоріжжя від 30.09.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст. 75 КК України та обрано покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки.

31.08.2017 року до суду надійшло подання начальника органу пробації згідно ч.2 ст.78 КК України у відношенні ОСОБА_5 про скасування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, яке мотивовано тим, що 07.12.2016 року вирок відносно ОСОБА_5 був прийнятий до виконання, однак за результатами перевірки було встановлено, що засуджений за адресою АДРЕСА_1 ніколи не мешкав. Згідно пояснень матері, за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 не мешкає більше п`яти років.
Після того, як вжитими Індустріальним РС першочерговими заходи не було встановлено місцезнаходження засудженого, 18.01.2017 року до Індустріального ВП були направлені матеріали для вирішення питання про проведення подальших розшукових заходів, а 06.03.2017 року ОСОБА_5 був оголошений в розшук, як особа, засуджена до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та відсутня за місцем проживання з невідомих причин, РС № 86417005.
28.07.2017 року ОСОБА_5 був затриманий та доставлений до Індустріального РС з питань пробації, де останній був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, про що була відібрана підписка та винесена постанова про встановлені дні явок на реєстрацію. Засуджений пояснив, що постійного місця мешкання він не має, адреса АДРЕСА_1 була вказана помилково, за місцем реєстрації також давно не проживає, на даний час тимчасово мешкає за місцем неофіційної роботи: АДРЕСА_3 , де працює адміністратором в сауні.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , більше ніж півроку перебував у розшуку, на облік в орган пробації не з`являвся, про зміну місця мешкання не повідомив, обов`язки, покладені на нього судом не виконував.
При розгляді подання представник КВІ його підтримав, засуджений ОСОБА_5 про дату судового розгляду був сповіщений належним чином, до суду не з`явився, поважність причин своїх систематичних неявок для реєстрації не підтвердив, причин для невиконання обов`язків, покладених на нього судом не надав.
Суд, вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.
Згідно матеріалів справи, засуджений для реєстрації до КВІ не з`являвся, за адресою, вказаною у вироку не мешкає, обов`язки, покладені вироком суду не виконує, що на думку суду свідчить про те, що він ухиляється від відбування покарання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 5 ст. 166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджують поважність причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що слід скасувати іспитовий строк і направити ОСОБА_5 в місця позбавлення волі.
Керуючись викладеним та ст. 537 КПК України, ст.. 78 КК України, ст. ст.. 57, 166 КВК України, суд, -
ухвалив:
Подання - задовольнити.
Відмінити засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробувальним строком.
Направити засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, яке призначено вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2016 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з дня затримання засудженого, в порядку виконання вироку.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1