Справа № 152/1019/17
В И Р О К
іменем України
22 грудня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , тимчасово проживав без реєстрації в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

Обвинувачений ОСОБА_4 23.03.2017 року приблизно о 02 годині, перебуваючи в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, вирішив скоїти крадіжку чужого майна із домоволодіння, належного ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_3 . З цією метою обвинувачений ОСОБА_4 пройшов на територію домоволодіння та, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження віконного скла через віконний отвір проник у будинок, звідки викрав спортивну штангу (гриф та шість дисків), вартістю 1358,50 грн., згідно з висновком товарознавчої експертизи №1861/12-21 від 07.04.2017 року, після чого залишив місце крадіжки, розпорядившись викраденим на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1358,50 грн.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 03.04.2017 року, визнав повністю, щиро покаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що ішов до дівчини, з якою недавно познайомився і проходив біля будинку ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 . Біля будинку на подвір`ї був турнік і він зайшов на подвір`я та кілька разів зробив спортивні вправи на турніку. Господарів будинку видно не було, будинок був запущений, нежилий. Через вікно він побачив у будинку дві штанги, бруси, придатні для зайняття спортом. 23.03.2017 року в нічний час, приблизно о 02 годині, він, перебуваючи в АДРЕСА_2 , вирішив зайти в житловий будинок за АДРЕСА_3 , з метою крадіжки. Зайшовши на територію домоволодіння, він підійшов до будинку, де виявив у вікні напіврозбиту шибку, яку вийняв і проник у будинок через вікно. В будинку він виявив спортивну штангу, яку викрав і через віконний отвір переставив на подвір`я. Штангу він викрав для того, щоб займатися спортом. Крім того, вважав, що вона нікому не потрібна, так як будинок був нежилий. Після цього він відніс штангу від домогосподарства ОСОБА_6 і заховав. Коли він почув від жителів с. Джурин, що ОСОБА_6 розшукує штангу, то мав намір віднести її в будинок, проте через деякий час він дізнався, що ОСОБА_6 написала заяву про викрадення штанги з її будинку, тому, коли побачив дільничного інспектора поліції, повідомив, що саме він викрав штангу і добровільно видав. Він виявляє жаль з приводу вчиненого ним злочину, запевняє суд, що не вчинятиме злочинів у подальшому, у зв`язку із чим просить його суворо не карати.
Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, «поза розумним сумнівом», що відповідає положенням ч.2 ст.17 КПК України.
Так, під час судового розгляду кримінального провадження був допитаний обвинувачений, досліджені документи, зібрані стороною обвинувачення.
Сторона захисту клопотань про виклик свідків захисту та приєднання і дослідження доказів, зібраних стороною захисту, не заявляла.
Крім признання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину, його винуватість підтверджується наступними доказами:
- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 03.04.2017 року, з яких вбачається, що місцем події є домоволодіння ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , де в одній із кімнат житлового будинку знаходиться спортивний інвентар: саморобні штанги, бруси, гантелі, на одній із підставок відсутня штанга. Віконне скло у вікні вказаної кімнати частково пошкоджене і відсутнє (а.с.39-46);
- заявою ОСОБА_4 від 05.04.2017 року про добровільну видачу працівникам поліції штанги із металевими дисками в кількості 6 штук (а.с.47);
- протоколом огляду речі від 05.04.2017 року, з якого вбачається, що предметом огляду є металева штанга заводського виробництва, яку добровільно видав ОСОБА_4 , що складається із металевого грифу довжиною 1 м. 80 см. із різьбою з обох сторін і шести металевих дисків, діаметром, відповідно, 2-26 см., 2-27 см., 2-29 см. (а.с.48);
- висновком експерта від 07.04.2017 року за №1861/17-21. відповідно до якого ринкова вартість штанги (грифу та шести дисків), станом на 23.03.2017 року складає 1358,50 грн. (а.с.49-51);
- постановою від 05.04.2017 року про визнання речовим доказом металевої штанги (а.с.53);
- розпискою ОСОБА_6 про отримання на відповідальне зберігання штанги з дисками до вирішення справи в суді (а.с.54);
- заявою ОСОБА_6 про надання згоди на проведення слідчого експерименту на території її домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_3 (а.с.55);
- відомостями, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 21.06.2017 року з фототаблицею, відповідно до яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення дій та обстановки події злочину, а саме: перевірки і уточнення показань ОСОБА_4 по факту крадіжки ним металевої штанги та шести дисків з будинку ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 . При цьому, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно приймав участь у слідчому експерименті та показав свої дії і відтворив обстановку події, вказав на віконний отвір, в якому вийняв скло і проник у будинок, вказав на кімнату, з якої викрав штангу з дисками (а.с.56-58);
Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 23.06.2017 року, доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену з проникненням у житло, а саме: 23.03.2017 року приблизно о 02 годині, перебуваючи в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, вирішив скоїти крадіжку чужого майна із домоволодіння, належного ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_3 . З цією метою обвинувачений ОСОБА_4 пройшов на територію домоволодіння та, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження віконного скла через віконний отвір проник у будинок, звідки викрав спортивну штангу (гриф та шість дисків), вартістю 1358,50 грн., згідно з висновком товарознавчої експертизи №1861/12-21 від 07.04.2017 року, після чого залишив місце крадіжки, розпорядившись викраденим на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1358,50 грн.
Отже, обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин за ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, є тяжким злочином.
ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяні злочином збитки. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж всього досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав вину, надав показання, які відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування і викладеним у обвинувальному акті від 23.06.2017 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем тимчасового проживання в с. Джурин Шаргородського району (а.с.60). Цю обставину суд також враховує як пом`якшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до довідки Шаргородської ЦРЛ від 07.04.2017 року за №634, ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість (а.с.63).
З висновку судово-психіатричного експерта від 27.11.2017 року за №134 вбачається, що ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованого правопорушення на душевне хронічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 на душевне хронічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. У нього виявлена легка розумова відсталість ступеню легкої дебільності з поведінковими порушеннями. В теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує (а.с.90-93).
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Шаргородського районного відділу з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 14.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив умисний тяжкий злочин, але щиро покаявся; обвинувачений не має власного житла, не працює та не може працевлаштуватися, так як не має професійної освіти, проживає за рахунок тимчасових заробітків. Також, обвинувачений не заперечує злочинності своїх дій, розуміє, що вчинив злочин, але висловлює бажання до змін способу свого життя, заперечує можливість вчинення злочинів у подальшому. Ризик повторного вчинення злочину оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку укладача досудової доповіді виправлення обвинуваченого можливе без обмеження чи позбавлення його волі (а.с.29-31).
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обтяжуючих покарання обставин і особи ОСОБА_4 , соціально-психологічної характеристики обвинуваченого представником органу пробації, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, з врахуванням думки потерпілої ОСОБА_6 , яка в заяві до суду зазначила, що при призначенні покарання покладається на вирішення суду та що не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 (а.с.11), суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі, без його реального відбування, тобто з випробуванням та іспитовим строком в силу вимог ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, встановлених ч.1 ст.76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.
Зазначене вище узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якими встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.
Зокрема, експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України проведено: 07.04.2017 року товарознавчу експертизу і надано висновок за №1861/12-21 (а.с.49-51), вартість експертизи становить 198 грн. (а.с.52).
Таким чином, ці процесуальні витрати в сумі 198 грн. на залучення експерта з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з ОСОБА_4 .
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Атлетичну металеву штангу з металевими дисками в кількості 6 штук, що визнана речовим доказом, приєднана до матеріалів кримінального провадження (а.с.53) і знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 до вирішення кримінальної справи (а.с.54) слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.3 ст.185 КК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за якою засудити до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік шість місяців не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік шість місяців обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати.
Речовий доказ: атлетичну металеву штангу з металевими дисками в кількості 6 штук повернути володільцю ОСОБА_6 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування судових витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України: 198 (сто дев`яносто вісім) гривень за проведення товарознавчої експертизи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1