Ухвала
Іменем України
12 березня 2018 р.

м. Київ
Справа № 545/2820/16-к
Провадження № 51-4617 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо цивільного позову у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. г. ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у касаційній скарзі потерпілого відсутнє обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставах передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України);
3) невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином обґрунтувати свої доводи.

Крім того, зазначена потерпілим вимога про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції не відповідає положенням ст. 436 КПК України, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:

Касаційну скаргупотерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3