Провадження № 11-кп/779/81/2018
Категорія ч.2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2017 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сизрань, Самарської області, Російської Федерації та мешканець АДРЕСА_1 , українець, із середньою освітою, раніше неодноразово судимий, останній раз 14.08.2014 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186, ст. 70 КК до 4 років позбавлення волі, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений :

- за ч.2 ст.185 КК, на 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК, на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 обраний тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з дня затримання, тобто з 31 серпня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 692,09 грн. та 494,35 грн.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_9 засуджений за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, за попередньої змовою групою осіб, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин.

12 серпня 2017 року близько 16 год., ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 знаходилися неподалік стоматології «Авіцена», що по вул. Шевченка. 64 в м.Івано-Франківську, де побачили велосипед марки «КТМ», сіро-білого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_11 та який останній залишив без нагляду, попередньо пристебнувши паркувальним тросом до металевих перил. В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_9 вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 та розподілили ролі, згідно яких ОСОБА_9 мав перекусити за допомогою металевих кусачок паркувальний трос, відволікти працівників стоматології, в той час як ОСОБА_10 таємно викраде велосипед.

Так, ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний неправомірний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, виконуючи відведену йому роль, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що поруч нікого не було та за його діями ніхто не спостерігав, перекусив паркувальний трос, чим створив передумови для таємного викрадення велосипеда марки «КТМ», зайшов до приміщення стоматології «Авіцена» та відволік увагу бухгалтера ОСОБА_12 , яка знаходилась в приміщенні установи. Після чого, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , із викраденим велосипедом місце вчинення злочину покинули, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд шляхом продажу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , чим спричинили потерпілому майнову шкоду, згідно висновку експерта № 4.3-251/17 від 09.11.2017 року, на загальну суму 4938 гри.

Крім того, 30.08.2017року, близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_9 , прийшов до приміщення перукарні «Вікторія», що по вулиці Довженка, 15, у м. Івано-Франківську. Перебуваючи всередині вказаного приміщення, на дивані ОСОБА_9 побачив жіночу сумочку, і в цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на безпідставне збагачення, схопив з дивану жіночу сумку, вартістю 900 грн., в якій знаходився жіночий гаманець, вартістю 455 грн., із грошовими коштами в сумі 200 грн., мобільний телефон марки «Iphone 6 plus», вартістю 9433 грн., мобільний телефон марки «Huawei», вартістю 2867 грн., відкрито заволодівши таким чином особистим майном потерпілої ОСОБА_15 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на загальну суму 13855 грн.

В АС захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 вказує, що призначене її підзахисному покарання за своєю суворістю є таким, що не відповідає принципам призначення покарання для виправлення винного, а тому в цій частині вирок на її думку підлягає зміні. Зазначає також, що судом першої інстанції не враховані обставини, які пом`якшують її підзахисному покарання, а саме визнання ним своєї вини, щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди потерпілим, його молодий вік, а також незадовільний стан його здоров`я. Просить змінити вирок щодо ОСОБА_9 та пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника адвоката ОСОБА_16 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали подану АС, просять вирок суду змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи АС захисника, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні ним зазначених у вироку кримінальних правопорушень (злочинів) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК, відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Як вбачається із вироку Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2017 року, ОСОБА_9 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили. Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_16 у своїй АС на суворість покарання, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_9 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованих йому злочинів, які у відповідності до положень ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання та дані про його особу.

Суд першої інстанції вірно встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема, те, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став, і знову вчинив нові злочини, незадовільний стан здоров`я, відсутність претензій з боку потерпілих які просять суворо не карати та призначив мінімальний термін позбавлення волі, яке є єдиним видом за вчинення інкримінованих злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд правильно вказав вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння та рецидив злочинів.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, а також даних про особу ОСОБА_9 , що в сукупності, знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд першої інстанції призначив йому майже мінімальний строк покарання, які встановлені санкціями ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Тому, підстав для застосування до ОСОБА_9 , ще більш м`якого покарання, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_16 в АС на суворість призначеного її підзахисному покарання, є безпідставними.

Вирок щодо ОСОБА_9 колегія суддів визнає законним і обґрунтованим. Підстав для його зміни шляхом призначення більш м`якого покарання, про що просить апелянт у своїй АС, відсутні.

За таких обставин, АС захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2017 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5