Дата документу Справа № 331/6549/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/489/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/6549/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Астраханка Мелітопольського району Запорізької області,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилається на незаконність судового рішення, оскільки суд не врахував, що він має матір інваліда першої групи та є єдиною дитиною у сім`ї. Тому апелянт просить переглянути ухвалене щодо нього судове рішення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та вважала за необхідне ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Районний суд відмовив в задоволенні даного клопотання, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення тяжких злочинів, а тому до нього не може бути застосована амністія.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням районного суду виходячи з такого.

Так, засуджений ОСОБА_7 , вимагаючи застосувати до нього амністію, виходив з того, що він має матір інваліда першої групи та є єдиною дитиною у сім`ї, а відтак він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

Проте відповідно до п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року, за яким засуджений ОСОБА_7 наразі відбуває покарання, його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК. Дані злочини відповідно до ст.12 КК є тяжкими злочинами, що виключає можливість застосування до засудженого амністії.

Перевіркою можливості застосування до ОСОБА_7 інших правових підстав застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема ст. 4 Закону, з огляду на відбутий засудженим строк покарання підстав для задоволення його клопотання також не вбачається.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відтак ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4