Провадження № 1-кп/522/1236/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

Головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса, кримінальне провадження №0000821 від 20.06.2017 року по обвинуваченні:
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одесі, громадянка України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
- у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_6 , вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах та у підробленні офіційного документу, який видається чи посвідчується особою, що має право його видавати чи посвідчувати, і який надає права, з метою його використання іншою особою, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, у невстановлений слідством час, звернулась до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з проханням скласти на адресу суду заяви або пояснення, які б підтвердили той факт, що вона мешкала з померлим ОСОБА_12 однією родиною за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, виховували дітей, проводили поточний ремонт, на що останні погодились. Таким чином, ОСОБА_6 , в свою чергу підробила офіційні документи шляхом повного надиктовування відомостей, що не відповідають дійсності, виготовила за допомогою вищевказаних чотирьох громадян пояснення на адресу Київського районного суду м. Одеси, якими нібито підтвердили той факт, що ОСОБА_6 мешкала з ОСОБА_12 однією сім`єю.
У серпні 2015 року, більш точний час слідством не установлено, особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, мобільним зв`язком зв`язався із адвокатом ОСОБА_13 , повідомивши, що ОСОБА_6 потрапила у скрутне становище, яке викликано тим, що її співмешканець ОСОБА_12 помер, у зв`язку з чим запропонував адвокату скласти заяву до суду про встановлення факту проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_12 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на що ОСОБА_13 погодився та вказав, що для подачі такої заяви необхідно надати ряд документів, у тому числі копії паспорту ОСОБА_12 , свідоцтва про його смерть.
Після чого, у невстановлений час та невстановленому місці, особа, зустрівся з ОСОБА_13 та передав йому документи, у тому числі світлокопії особистих документів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , отриманих з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004784, та підроблені ОСОБА_6 завідомо неправдиві документи пояснення на адресу Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_8 від 27.07.2015, ОСОБА_9 від 24.07.2015, ОСОБА_10 від 24.07.2015, ОСОБА_11 від 25.07.2015 про те, що ОСОБА_6 проживала у своїй квартирі разом з ОСОБА_12 та перебувала з ним у фактично шлюбних відносинах.
Окрім того, особа у ході бесіди, вводячи ОСОБА_13 в оману, повідомив йому усі обставини, які необхідно зазначити у заяві, а саме те, що ОСОБА_6 співмешкала з ОСОБА_12 за адресою свого проживання, спільно вели господарство, виконували права та обов`язки подружжя, здійснювала його захоронення після смерті, що фактично не відповідало дійсності.
Отримавши необхідні дані, адвокатом ОСОБА_13 , в інтересах ОСОБА_6 28.10.2015 подано до Київського районного суду міста Одеси заяву щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , яку рішенням судді Київського районного судом міста Одеси ОСОБА_15 задоволено та встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_16 та ОСОБА_6 .
При цьому, відповідно до ст. 1264 ЦК України ОСОБА_6 на підставі вказаного рішення, через шість місяців мала б прийняти спадщину за законом у четвертій черзі, а оскільки жодних родичів у померлого ОСОБА_12 не має.
Крім того, 31.12.2015 року, більш точного часу та місця не встановлено, ОСОБА_6 за невстановлених слідством обставинах, уклала договір оренди житлового приміщення з ОСОБА_17 , відповідно до якого ОСОБА_6 надає останньому в користування квартиру АДРЕСА_3 із встановленням щомісячної орендної плати в розмірі 3 тисяч гривень. Одержані від ОСОБА_17 кошти за цим договором у сумі 3 тисячі особи та ОСОБА_6 розділили між собою та використали на свій розсуд.
Таким чином, фактично заволодівши квартирою родини ОСОБА_18 , ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману використали вказану квартиру на власний розсуд надали в оренду, тим самим завдали громадським інтересам в особі Одеської міської ради завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах, а саме у сумі 561 тисяча 991 гривня, яка складає вартість квартири.
У судовому засіданні ОСОБА_6 визнала себе винною у повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у вироку, та підтвердила, що насправді, вона за попередньою змовою з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , шляхом обману хотіла заволодіти квартирою ОСОБА_12 , з метою особистого збагачення.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченої ОСОБА_6 та інших учасників судового провадження. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченої, захисника, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України оскільки вона підробила офіційний документ, який видається чи посвідчується особою, що має право його видавати чи посвідчувати, і який надає права, з метою його використання іншою особою.
Також винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК Укрїни повністю доведена та її дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд враховує те, що вона щиро розкаялася у вчиненому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням викладеного та обставин справи, особи обвинуваченої ОСОБА_6 , щирого каяття, наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обтяжуючих обставин, позитивної характеристики обвинуваченої за місцем її проживання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання обвинуваченій за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням вимог ст. 75-76 КК України, тобто із звільненням від відбування покарання з випробуванням. За ч. 1 ст. 358 КК України, призначити покарання у виді штрафу. При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, за таких підстав суд вважає, за необхідне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід під час провадження обвинуваченій не обирався.
На підставі ст. 70, 72, 75-76 КК України, керуючись ст.ст. 100,349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
- за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 3 ст. 72 КПК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, виконувати самостійно.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавленні волі ОСОБА_6 з випробуванням строком на 2 (два) роки.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_6 такі обов`язки:
1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи;
3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Зобов`язати ОСОБА_6 сплатити штраф у тримісячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу Приморський районний суд м. Одеси шляхом надання документу про сплату штрафу.
Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Головуючий суддя:
Судді:

22.11.2017