Справа № 396/1459/17
Провадження № 1-кп/396/198/17
У Х В А Л А
Іменем України
01.11.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта професійно технічна, одруженоїа, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимої, -
обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 310 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 , -
04.09.2017 року до Новоукрїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 31 серпня 2017 року, укладеною між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що визнає себе винуватою частково, та просила в затвердженні угоди відмовити. Вказала, що угоду підписала, однак, її текст не читала.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив відмовити в затвердженні угоди з урахуванням позиції обвинуваченої, яка факчтино свою винуватість на даний час не визнала.
Прокурор в судовому засіданні не наполягала на затвердженні угоди, оскільки обвинувачена в ході судового засідання фактично свою вину не визнала, та просила відмовити в її затвердженні.
Заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості та перевіривши на відповідність вимогам КПК україни та Закону, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в її затвердженні за наступних підстав.
Так, згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості укладається лише за згодою підозрюваного, обвинуваченого.
При підготовчому судовому засіданні, обвинувачена відмовилась від угоди з прокурором, а тому законодавчо визначених підстав її затвердження немає.
Крім того, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Окрім відмови обвинуваченої від угоди, суд в ході розгляду питання щодо можливості затвердження угоди встановив, що, остання, не відповідає вимогам КПК України та Закону, з наступних підстав.
В обвинувальному акті, що надійшов до суду разом із вказаною угодою, при визначенні покарання не дотримані положення кримінального закону про призначення покарання за сукупністю злочинів.
Так, на аркуші 16 зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 310 КК України узгодили покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання основного виду покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Однак, будь-яких зазначень про ст. 70 КК України, узгоджене покарання немає, що, на думку суду, є істотним порушенням закону при визначенні міри покарання.
За наведених вище обставин, зважаючи на те, що обвинувачена відмовилась від угоди з прокурором, а також зазначена угода містить істотні порушення закону, суд вважає, що законодавчо визначених підстав її затвердження немає, та в її затвердженні слід відмовити.
Згідно вимог ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті судом у підготовчому судовому засіданні рішення про відмову в затвердженні угоди, кримінальне провадження повертається прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Враховуючи наведене, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору в зв`язку з відмовою в затвердженні судом угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст.314, 468, 469, 470, 472, 474 КПК України, суд, -
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 31 серпня 2017 року.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 310 КК України повернути прокурору Новоукраїнської місцевої прокуратури від 31 серпня 2017 року для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1