Справа № 314/4774/17
Провадження № 1-в/314/1505/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Подорожнє, Срібно-Прудський район, Московська область, Донецька область, Російська Федерація, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1)02 квітня 1992 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 27 січня 1992 року з Кременчузької ВТК по амністії;
2)2) 10 жовтня 1997 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст. 208, ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 81, ст.ст. 44, 42 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 14 жовтня 2003 року по відбуттю строку покарання;
3)3) 18 серпня 2005 року Василівським районним судом за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
4)4) 09 грудня 2005 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільнений 22 червня 2009 року по відбуттю строку покарання;
5)5) 27 жовтня 2011 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, ст. 75 КК України з випробувальним строком три роки.
По даній справі засуджений: 11.07.2014 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.07.2014 року по 08.09.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 11.07.2014 року, Кінець строку: 13.06.2019 року

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 14.06.2015 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має сім заохочень, працевлаштований на виробництві установи в банно-пральному комплексі різноробочим, до праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст.118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 14.06.2015 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має сім заохочень, працевлаштований на виробництві установи в банно-пральному комплексі різноробочим, до праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст.118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, ніколи їм не суперечить. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, виконує їх з відповідальністю. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Василівського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2014 року, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.03.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 6 місяців 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

29.11.2017