Справа № 202/1046/18
Провадження № 1-кс/202/312/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
05 березня 2018 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,
прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, який , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2017 приблизно о 12.00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступили між собою у злочинну змову на розбій, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. Того ж дня, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, проникли у приміщення квартири АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір, напали на потерпілого ОСОБА_8 , після чого навмисно, протиправно заподіяли смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 388/НЕ від 12.09.2017,у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, у вигляді: трьох проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини: одне поранення в лівій лопатковій ділянці; два поранення на передній поверхні грудної клітини. Ці рани супроводжуються утворенням ранових каналів, які пошкоджуюсь ліву легеню та серце. Ці ушкодження, у своїй сукупності, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказом МОЗ України №6, від 17.01.1995 р.), п.2.1.1,вони є тяжкими за ознакою небезпеки для життя; одне проникаюче колото-різане поранення черева, воно не перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказом МОЗ України №6, від 17.01.1995 р.), п.2.1.1, воно є тяжким за ознакою небезпеки для життя; сім сліпих колото-різаних поранень різних ділянок тулуба та садно на спині, ці ушкодження в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказом МОЗ України №6, від 17.01.1995 р.), п.2.1.1, вони є легкими, як ті, що не супроводжувались розладом здоров`я.
Смерть потерпілого ОСОБА_8 , 1967 року народження, настала від проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені, які ускладнились розвитком крововтрати.
В цю мить, почувши шум у приміщенні коридору вказаної квартири, із своєї кімнати вийшла ОСОБА_9 та зіткнулася із співучасниками злочину ОСОБА_5 і ОСОБА_7 . Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 , в силу свого похилого віку та стану здоров`я, не буде чинити їм опору, співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на розбій, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у житло, діючи умисно, напали на потерпілу ОСОБА_9 та схопивши її за шию, заштовхали до кімнати, тим самим подавили її волю до опору.
В результаті умисних дій співучасників злочину ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3050/е від 12.09.2017,спричинені тілесні ушкодження, у вигляді: двох синців в проекції носу-губної складки ліворуч, з переходом на проекцію нижньої щелепи ліворуч далі в підщелепну область ліворуч на передньо-бічну та бічну поверхні шиї ліворуч у всі третини та в надключичну область ліворуч, на підборідді праворуч з переходом в підщелепну область праворуч та передню поверхню шиї у верхню, середню та нижні третини, 20-ти ділянок осадження в поперековій області ліворуч та по центру, в підлопатковій області праворуч.

Виявлені тілесні ушкодження не відображаються на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від ії тупого твердого предмету (предметів), частина можливо при ударі о такий (такі).

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р.№6.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, для доведення свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , перетягнули потерпілого ОСОБА_8 до приміщення ванної кімнати, тим самим виконали всі дії, які вважали необхідними для настання смерті потерпілого.
Після чого, співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на розбій, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, оглянули приміщення вказаної квартири, де не знайшли грошових коштів, однак визначили майно, а саме: телевізор марки «LG» діагональ 42, корпус чорного кольору, 2010 року випуску, вартістю 2000 гривень, мобільний кондиціонер марки «Сатурн», корпус бежевого кольору, 2011 року випуску, вартістю 3300 гривень; спортивний велосипед, 2009 року випуску, марка якого не встановлена, вартістю 1000 гривень, мобільний телефон марки «Nokia» 300 id 3767, корпус чорного кольору, вартістю 450 гривень, як об`єкти злочинного посягання в подальшому, але не визначившись із корисним умислом щодо вказаного майна, не заволоділи ним. Крім того, співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , вирішивши уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини, підкинули до кімнати потерпілої ОСОБА_9 знаряддя злочину, якими вчинили умисне вбивство її сина - потерпілого ОСОБА_8 . Після чого, співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , покинули приміщення квартири, попередньо взявши із собою ключ, яким зачинили вхідні двері квартири.
Далі, будучи обізнаними про наявність раніше визначеного ними майна як об`єкту злочинного посягання у квартирі АДРЕСА_2 , де проживав потерпілий ОСОБА_8 та проживає потерпіла ОСОБА_9 , яка в силу свого віку та стану здоров`я не буде чинити їм опору, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , вступили між собою у злочинну змову на крадіжку, з метою таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло. Того ж дня, тобто07.08.2017 приблизно о 23.00 год., співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , дочекавшись темного часу доби, тим самим впевнившись, що їх злочинні дії не будуть поміченими сторонніми громадянами, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, прибули до квартири АДРЕСА_2 , де за допомогою раніше викраденого ключа відчинили вхідні двері та шляхом вільного доступу таємно проникли до житла, де в той час перебувала потерпіла ОСОБА_9 , яка не помітила їх проникнення. Впевнившись, що їх злочинні дії залишились не поміченими, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , таємно викрали майно, яке належало потерпілому ОСОБА_8 та потерпілій ОСОБА_9 ,а саме: телевізор марки «LG» діагональ 42, корпус чорного кольору, 2010 року випуску, вартістю 2000 гривень, мобільний кондиціонер марки «Сатурн», корпус бежевого кольору, 2011 року випуску, вартістю 3300 гривень; спортивний велосипед, 2009 року випуску, марка якого не встановлена, вартістю 1000 гривень, мобільний телефон марки «Nokia» 300 id 3767, корпус чорногокольору, вартістю 450 гривень,тим самим вжили всіх заходів, які вважали необхідними для досягнення своєї мети та доведення злочинного наміру до кінця, чим завдали, згідно висновку експерта №272 від 22.01.2018 матеріальної шкоди на загальну суму 6750 гривень.
Після чого, співучасники злочину ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, попередньо взявши із собою ключ, яким зачинили вхідні двері квартири, залишивши потерпілу ОСОБА_9 у приміщенні вказаної квартири, яка стала жертвою злочину та в силу свого віку та стану здоров`я не могла самостійно доглядати за собою, без будь-якого догляду та піклування. Тим самим, незаконно позбавили волі людину, за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, здійснене протягом тривалого часу, оскільки потерпіла була позбавлена волі та будь-якого піклування до 12.08.2017, тобто протягом 5 діб до звільнення її працівниками поліції.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України.

22 січня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України в межах кримінального провадження № 0001646.
Постановою заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 було винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001646, у кримінальне провадження № 0000152.

Постановою слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 було зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 26.01.2018 року.

Постановою слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 26.01.2018 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

03.03.2018 року ОСОБА_5 було затримано о 18 год. 35 хв.

04 березня 2018 року постановою слідчого СВ Індустріального ВП ВДП ГУНП в Дніпропетровській області було відновлено досудове розслідування.

05 березня 2018 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий у своєму клопотанні посилався на те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, за якими у сукупності підозрюваному загрожує застосуванням покарання у вигляді від 8 до 15 років позбавлення волі,тобто тяжкість майбутнього покарання свідчить про те, що підозрюваний, який не працевлаштований, розуміючи невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що підозрюваного вже було оголошено в розшук, та він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, маючи не зняту та непогашену судимість, таким чином до нього неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на те, що підозрюваний не з`являвся на виклики до слідчого, переховувався від органу досудового розслідування, був оголошений в розшук. та на обставини, викладенні у клопотанні.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозра обґрунтована тільки в частині ч. 3 ст. 185 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши документи по даних матеріалах, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, обґрунтовується зібраними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця злочину від 12.08.2017; протоколом огляду трупа від 12.08.2017;показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта № 388/НЕ від 12.09.2017 згідно якого смерть ОСОБА_8 , 1967 року народження настала від проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені, які ускладнились розвитком крововтрати, що підтверджено даними судово-медичної експертизи трупа; висновком судово-імунололгічної експертизи №1030/Н від 09.11.2017; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника та підозрюваного щодо недоведеності підозри ОСОБА_5 з огляду на наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_14 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість посилання захисника та підозрюваного щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України.

Таким чином, враховуючи наявну обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, існування ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування суду, що підтверджується тим, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування та його вже було оголошеного в розшук, враховуючи ступень тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній, найтяжчий з яких відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення маючи незняту та непогашену судимість, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Строк дії ухвали до 18 год. 35 хв. 07 березня 2018 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1