233 № 233/3473/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 повністю підтримав доводи заяви та просив відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадженні відносно ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, через захисника надав суду заяву про розгляд заяви про відвід судді у його відсутності. Заяву про відвід судді підтримує в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні вважав заяву необґрунтованою, в заяві, викладені факти, перекручені та не відповідають дійсності. Вважає, що головуючий суддя ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні діяв в межах Кримінального процесуального закону України, а тому підстав для відводу судді немає.
Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши заяву про відвід судді, приходить до таких висновків.
Згідно ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Захисником ОСОБА_4 , ані в письмовій заяві, ані в судовому засіданні не доведено слідчому судді, які саме існують обставини, що унеможливлюють участь головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Викладені в заяві про відвід судді доводи свідчать лише про його незгоду з діями та рішеннями головуючого судді, у т.ч. які передбачені нормами діючого КПК України, та можуть бути предметом розгляду при перегляді в апеляційному порядку судового рішення, прийнятого за результатом розгляду кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що заявлений відвід не ґрунтується на законі і не підлягає задоволенню, оскільки захисником не наведено жодних переконливих підстав, передбачених ст. 75 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КПК України, слідчий суддя ,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1