Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/621/18
Провадження № 1-кп/553/144/2018
В И Р О К
Іменем України
03.04.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
представника потерпілого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000289, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтава, українки, громадянки України, освіти середньої, не працюючої, одруженої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10.03.2018 року о 01год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-МАРКЕТ», який розташований за адресою: м.Полтава, вул.Миру, 9 діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, скориставшись тим що її дії ніхто не помічає, таємно викрала з полиці вищезазначеного магазину шоколад молочний Milka з начинкою зі смаком ванілі та печивом Орео 300г. в кількості 2шт. загальною вартістю 157,6грн. та шоколадно-горіхову пасту Nutella 350г. вартістю 90,9грн., що належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», після цього з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» майнової шкоди на загальну суму 248,5грн.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.1 ст.185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнала свою вину у скоєному, щиро розкаялася.
28.03.2018 року між обвинуваченою та потерпілим укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 , зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти з`ясуванню обставин під час розгляду справи у суді.
Потерпілий ОСОБА_4 , погоджується з кваліфікацією діяння обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має.
Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачена підтримали угоду про примирення та просили її затвердити, прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, які визначені ст.65 КК України. Відсутні інші підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в затверджені угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні всі підстави для затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Речові докази підлягають поверненню власнику. Процесуальні витрати відсутні.
З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 28.03.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000289.
ОСОБА_5 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 850грн.
Речові докази: диск з записами камер спостереження зберігати в матеріалах провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Полтави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1