Справа № 161/3093/18 Провадження №11-сс/773/126/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника володільця майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна (ЄРДР № 00000747),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивує ти, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2018 року невстановлена особа, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала із автомобіля мобільний телефон. По даному факту 25 лютого 2018 року до ЄРДР за № 00000747 внесено відомості з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході оперативних заходів встановлено, що до вищеописаної події причетні три особи чоловічої статі, що пересувались за допомогою транспортного засобу «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 . За добровільною згодою ОСОБА_9 було проведено огляд місця події, а саме транспортного засобу, в ході якого були виявлені відповідні речі, які мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні. З метою їх дослідження органом досудового розслідування, слідчий просить накласти на них арешт.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12 березня 2018 року в задоволені клопотання слідчого, відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що тимчасово вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є предметами та засобами вчинення злочину, необхідні для встановлення обставин кримінального правопорушення, а повернення тимчасово вилученого майна може призвести до втрати слідової інформації про обставини вчинення даного злочину. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя вказаних вимог закону не дотримався. Твердження апелянта про незаконність ухвали слідчого судді є слушними.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів провадження вбачається, що по факту таємного викрадення із автомобіля мобільного телефону 25 лютого 2018 року до ЄРДР за № 00000747 внесено відповідні відомості з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно протоколів огляду місця події, за добровільною згодою ОСОБА_9 було проведено огляд транспортного засобу «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено технічний паспорт на автомобіль та в добровільному порядку видано телефон марки «Мейзу» ІМЕІ1: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_4 . За добровільною згодою ОСОБА_10 видано два мобільних телефони марки «Самсунг» серійний номер НОМЕР_5 ІМЕІ1 НОМЕР_6 ІМЕІ2 НОМЕР_7 із сім-карткою «Лайфселл» № НОМЕР_8 ;мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 без сім-картки, які мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України та має значення речових доказів. Наведена слідчим та прокурором мета арешту - виправдовує потреби кримінального провадження та відповідає принципам розумності і співмірності обмеження права власності, а також завданням кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України. Тоді як повернення тимчасово вилученого майна може призвести до втрати слідової інформації. Також є достатні підстави вважати, що спірне майно зберегло на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:

-технічний паспорт серії НОМЕР_11 ; автомобіль марки «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон марки «Самсунг» серійний номер НОМЕР_5 ІМЕІ1 НОМЕР_6 ІМЕІ2 НОМЕР_7 із сім-карткою «Лайфселл» № НОМЕР_8 ;

-мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 без сім-картки;

-мобільний телефон марки «Мейзу» ІМЕІ1: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: