Справа № 203/4575/17
Провадження № 1-кп/206/424/17
У Х В А Л А
15.12.2017року Колегія Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участі прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 ,

- ОСОБА_10 ,

потерпілого - ОСОБА_11 ,

представника потерпілого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у залі суду в м. Дніпро у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002131 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

14 грудня 2017 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002131 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив направити обвинувальний акт за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для подальшого обєднання з кримінальним провадженням стосвно ОСОБА_13 , крім того зазначив, що розмір шкоди у обвинувальному акті зазначено не вірно, вона є дещо заниженою. Також заявив клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали.

Представник потерпілих ОСОБА_12 вважала, що не має підстав для повернення обвинувального акту прокурору, підтримала думку прокурора про об`єднання кримінальних проваджень та направлення даного акту до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для об`єднання справ, додала, що дійсно зазначена у обвинувальному акті матеріальна шкода є меншою, ніж є насправді.

Захисиники-адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримали думку про об`єднання кримінальних проваджень та направлення даного акту до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Потерпілий підтримав думки прокурора та представника потерпілих.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 просив змінити ОСОБА_10 запобіжний захід на домашній арешт, оскільки прокурором недоведені ризики.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 просив змінити ОСОБА_10 запобіжний захід на домашній арешт, оскільки прокурором недоведені ризики.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 просила змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 на домашній арешт, через недоведеність ризиків та наявність на його утриманні неповнолітньої доньки.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника-адвоката, заперечував проти продовження строків тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання захисників-адвокатів.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, проте як встановлено в судовому засіданні ані прокурор, ані представник потерпілого та потерпілий, не згоді із розміром шкоди зазначеним в обвинувальному акті.

Відсутність в обвинувальному акті конкретизованого формулювання обвинувачення особи унеможливлює якісний і повний її захист.

Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

У рішенні від 09.10.2008 року, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Вказаний недолік обвинувального акту, його не конкретність, порушують право обвинувачених, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення вони обвинувачуються, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинувачених на захист.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим суд враховує, що останні обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, знаючи про покарання можуть ухилитись від суду, також можут впливати на свідків та потерпілих.

Посилання сторони захисту на наявність на утриманні ОСОБА_10 неповноліньої дитини не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно наданих суду відомостей останній виповнилось 18 років, а батько який є інвалідом 2 групи, мешкає разом із дружиною, яка хоча і є особою пенсійного віку та не позбавлена можливості піклуватись про чоловіка.

Отже ризики, які виправдовують тримання їх під вартою не зменшилися, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, тобто до 12.02.2018 року.

Разом з цим, суд вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ст. 182 КПК України, виходячи з того, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Враховуючи те, що сума шкоди завданої злочином згідно обвинувачення складає 2221561,91 грн., то 15000000, 00 грн. буде достатньою сумою для внесення у якості застави кожному з обвинувачених. Зазначена сума підлягає внесенню на розрахунковий рахунок 7442, одержувач: ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, банк одержувача ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, код ОКПО 26239738, МФО 820172.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на особи обвинувачених та склад кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються, у разі їх звільнення з-під варти під заставу вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки із визначених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 194 КПК України.

Крім того потерпілим було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 42000,00 грн. та 100000,00 доларів США, а також моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пунктом 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, позивач звільняється від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Разом з тим, одночасно із вимогою про відшкодування майнової шкоди позивач просить стягнути з відповідача 200000,00 грн. моральної шкоди, що не оплачена судовим збором. Пільги щодо сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди не передбачені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1, п. 1.2.2 ч. 2 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 640 грн.

Статтею 121 ЦПК України, передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120цьогоКодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди повинен бути залишений без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, ч.3 п.3 ст.314 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні 0002131 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, для усунення виявлених недоліків, у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 12 лютого 2018 року включно щодо кожного з обвинувачених.

Одночасно визначити обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 1500000 (один мільйон пятьсот тысяч)грн. 00 коп. на кожного окремо, дана сума є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/.

У разі звільнення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Зазначені обов`язки діятимуть два місяці з дня звільнення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

У разі звільнення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Зазначені обов`язки діятимуть два місяці з дня звільнення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в термін, визначений п. 2 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України в частині повернення обвинувального акту прокурора.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3