Справа № 300/517/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2017смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гвоздавка, Любашівського району, Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше не судимого згідно вимог ст.89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 06.09.2012 року приблизно о 17-00 годині, маючи у розпорядженні та користуванні згідно нотаріально завірених довіреностей від 13.09.2010 року транспортні засоби, а саме: вантажний сідловий тягач марки «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп контейнеровоз марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був завантажений яблуками вагою біля 22 тонн, діючи всупереч вимогам п.2.3. (а) Правил дорожнього руху України (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов"язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу), перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектацію транспортного засобу- вантажного сідлового тягача, на якому робоча гальмівна система знаходилася у непрацездатному стані по причині несправності гальм передньої осі та причині неконструктивного кріплення трубопроводу управління пневматичними гальмами напівпричепу контейнеровоза, яке міг об`єктивно визначити та відмовитись від подальшого руху, однак, будучи самовпевненим та розраховуючи на свій незначний водійський досвід, виїхав з м.Мукачево Закарпатської області на автодорогу «М-06» сполученням «Київ-Чоп» та рухаючись у напрямку м. Городок Львівської області, не забезпечив безпеку дорожнього руху, завідомо знаючи, що керований ним вищевказаний транспортний засіб є технічно- несправним, під час проїзду крутого спуску Абранського перевалу, що перед населеним пунктом с.Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, внаслідок відмови гальм не впорався з керуванням та під час проїзду стаціонарного поста ДАІ, розташованого на 717 км+ 400 м., в населеному пункті с.Нижні Ворота допустив зіткнення з транспортними засобами, а саме: автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 та автомобілем марки «Mercedes- Benz» моделі «814D», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 .
Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN» моделі «Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому правої ключиці без зміщення.
Невиконання водієм ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок чого потерпіла отримала вищезазначені тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся. Пояснив суду, що дійсно 06.09.2012 року не справився з керуванням автомобілем через відмову гальм.
Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.
Представник потерпілої ОСОБА_6 під час судового розгляду справи пояснив, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулася 06.09.2012 року на автотрасі "Київ -Чоп" потерпіла ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці без зміщення. Через цю обставину, потерпіла зазнала моральної шкоди, яку оцінює у 100 000 гривень та просить стягнути з цивільного відповідача власника транспортного засобу «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 .
Цивільний відповідач ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення цивільного позову заперечив, вважає його безпідставним.
Крім визнання своєї винуватості, вина обвинуваченого доведена також матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо- транспортної пригоди з фототаблицею та схемою від 06.09.2012 року, де відображено дату, час та місце вчинення ДТП, описано погодні умови та відображено елементи проїзної частини в місці зіткнення транспортних засобів, місце їх розташування після зіткнення (а.с.7-23, т.1); протоколами огляду транспортних засобів: автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіля «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа контейнеровоза марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіля марки «Mercedes- Benz» моделі «814D», реєстраційний номер НОМЕР_4 від 14.09.2012 року, у яких відображено зовнішні пошкодження транспортних засобів та локалізацію їх місцехнаходження (а.с.,а.с.153-155, 156-158, 159-164, т.1); висновком експерта №246 від 03.10.2012 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 внаслідок ДТП отримала середнього ступеня тілесне ушкодження (а.с.4-7, т.2), висновком судової автотехнічної експертизи №22/171 від 24.09.2012 року, згідно якої на момент огляду та експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа контейнеровоза марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 не відповідала вимогам на експлуатацію, знаходилася у непрацездатному стані по причині несправності гальм передньої осі тягача та по причині неконструктивного кріплення трубопроводу управління пневматичними гальмами напівпричепу контейнеровоза, що призвело до перегорання його полотна від несправного глушника; несправність гальмівної системи виникла перед настанням даної ДТП, під час руху автомобіля, і виявити її водій міг перед виїздом (а.с.74-93, т.2); висновком судової транспортно- трасологічної експертизи №22/172 від 05.11.2012 року, відповідно до якої кут між поздовжніми осями транспортного засобу «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа контейнеровоза марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем «VOLKSWAGEN» моделі «Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_3 у момент первинного контактування становить величину близько 20+/-5 градусів (а.с.98-109, т.2), висновком судової автотехнічної експертизи №22/249 від 07.11.2012 року, згідно якої для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа контейнеровоза марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п.2.3 (а); 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України та зобов"язаний був перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу; з технічної точки зору причиною виникнення ДТП стала несправність гальмівної системи автомобіля «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа контейнеровоза марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка знаходиться в причинному зв"язку з настанням даної пригоди (а.с.116-118, т.2).
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставини справи, які ніким не оспорюються.
Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину, і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України - як порушення правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу винуватого: раніше не судимий згідно вимог ст.89 КК України, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами справи, що пом`якшують покарання є щире каяття ОСОБА_5 .
Обтяжуючих обставин справи згідно ст.67 КК України немає.
З досудової доповіді Воловецького районного сектору з питань виконання покарань та пробації від 15.09.2017 року вбачається, що згідно статистичних факторів оцінки ризиків вчинення повторного правопорушення, ступінь ймовірності вчинення повторного злочину є середнім; виправлення обвинуваченого, на думку фахівця органу з питань пробації, є можливим без позбавлення волі.
З врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе за умови призначення покарання в межах санкції інкримінованої статті.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році", звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.
Представник потерпілої заперечень проти звільнення обвинуваченого від відбування основної міри покарання не висловив.
Прокурор у судовому засіданні проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від відбування основного і додаткового покарання не заперечував.
Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Пунктом "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено: звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Згідно з ст.15 Закону України "Про амністію у 2016 році" особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не позбавлений батьківських прав стосовно нього, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, клопотання про застосування щодо обвинуваченого амністії подано 11.10.2017 року - в межах строку дії Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування стосовно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судових експертиз у сумі 1441 гривень 20 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди у сумі 100000 гривень слід задоволити частково, виходячи з наступного.
Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 07.05.2008 року підтверджено, що власником транспортного засобу вантажного сідлового тягача марки «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп контейнеровоз марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_10 (а.с.105, т.1).
У відповідності до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року (з подальшими змінами) роз"яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань ОСОБА_9 , яка в результаті ДТП отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, змушена була докладати зусиль для відновлення свого звичного життєвого ритму, можливості реального відшкодування з боку цивільного відповідача, розмір відшкодування завданої моральної шкоди слід визначити в сумі 15 000 гривень.
У задоволенні решти цивільного позову необхідно відмовити.
Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 (а.с.25-26, т.3)- слід повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп контейнеровоз марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 - переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 (а.с.183, т.2)- необхідно повернути власнику ОСОБА_10 ; автомобіль марки «Mercedes- Benz» моделі «814D», реєстраційний номер НОМЕР_4 - переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 (а.с.169-172, т.1)- слід повернути власнику ОСОБА_12 .
Запобіжний захід обвинуваченому не застосовано.
Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році"-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного та додаткового покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у сумі 1441 гривень 20 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 15 000 гривень моральної шкоди.
У задоволенні решти цивільного позову-відмовити.
Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль «RENAULT» моделі «MAGNUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп контейнеровоз марки «SCHWERINER», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_10 ; автомобіль марки «Mercedes- Benz» моделі «814D», реєстраційний номер НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_12 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний термін з часу його проголошення.
Суддя ОСОБА_1