В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпрілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівному кримінальне провадження № 0006796 від 10.11.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 10.11.2015, приблизно о 18 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кавказька зі сторони вул. Пушкіна в напрямку вул. Литовська в м. Рівне, навпроти Обласної державної адміністрації по вул. Майдан Просвіти, 1 в м.Рівне, в порушення вимог п. 12.2, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правила дорожнього руху), при виникненні небезпеки для руху негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частішу по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право по ходу руху транспортного засобу, хоча мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування із зупинкою транспортного засобу до місця наїзду на пішохода.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніосклетної травми: субтильної нестабільності правого колінного суглоба з вивихом правої гомілки, розриву передньої хрестоподібної зв`язки та задньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, розриву медіального комплексу зв`язок правого колінного суглобу, травматичного розриву синтеза правого крижового - здихвинного зчленування; закритої черпно - мозкової травми у вигляді струсу головного мозку; забійної гематоми тім`яної ділянки, які відносяться до середніх тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я .
Порушення ОСОБА_4 п.18.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо - транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась та заявила клопотання про застосування до неї ЗУ " Про амністію в 2016 році", оскільки вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти застосування відносно ОСОБА_4 . ЗаконуУкраїни Про амністію в 2016 році".

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні не заперечували проти застосування до ОСОБА_4 ЗУ " Про амністію в 2016 році".

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених.

Судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як і орган досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, що помякшують покарання обвинувачених суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриття злочину.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Що стосується особи обвинуваченої, то суд враховує, що вона має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима. ОСОБА_4 має на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз"яснені судом правові наслідки застосування амністії. При цьому остання заявила, що бажає, щоб до неї застосували акт амністії та надала письмову заяву на звільнення від покарання згідно з актом амністії. При цьому обвинувачена ОСОБА_4 не підпадає під перелік осіб, визначених в ст. 9 ЗУ " Про амністію у 2016 році" та в ст. 4 ЗУ " Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року, до яких амністія не застосовується.

За ст. 13 ЗУ " Про амністію в 2016 році", дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд приходить до переконання, що обвинуваченій має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України.

Згідно п. "в" ст. 1 ЗУ " Про амністію в 2016 році" - звільняються від відбування покарання особи не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Відповідно до ст. 3 ЗУ " Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за цим вироком на підставі пункту " в" ст. 1 ЗУ " Про амністію в 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд -

З А С УД И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, іспитовим терміном на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов"язки періодично з"являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі пункту " в" ст. 1 ЗУ " Про амністію в 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1