ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за ч.1 , ч.2 ст. 259 КК України,
встановив:
26.09.2017 року, близько 21 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в буд. АДРЕСА_1 , діючи умисно, зі свого мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1101», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому знаходився стартовий пакет мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_2 , достовірно знаючи, що поширювана ним інформація є неправдивою, розуміючи, що таке повідомлення породить паніку та страх серед населення та порушить громадську безпеку, здійснив телефонний дзвінок до оператора лінії «103» Хмельницького обласного центру екстремальної медичної допомоги та медицини катастроф та повідомив диспетчеру швидкої медичної допомоги завідомо неправдиву інформацію, про підготовку вибуху через замінування приміщення Хмельницького міського перинатального центру по вул. Хотовицького, 6 в м. Хмельницькому, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.
Крім того, 26.09.2017 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в буд. АДРЕСА_1 , діючи умисно зі свого мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1101», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в середині якого знаходився стартовий пакет мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_2 , достовірно знаючи, що поширювана ним інформація є неправдивою, розуміючи, що таке повідомлення породить паніку та страх серед населення та порушить громадську безпеку, здійснив телефонний дзвінок до оператора лінії «101» Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України в Хмельницькій області та повідомив диспетчеру завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху шляхом замінування приміщення Лісогринівецької ЗОШ 1-3 ступенів, що по АДРЕСА_2 , який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, та призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.
Тобто, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 259 КК України, якзавідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками та ч.2 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідкам, вчинене повторно.
17 листопада 2017 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на таких умовах:
- ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 259 КК України в обсязі згідно повідомленої йому підозри;
-сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання: за ч.1 ст. 259 КК України - у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 259 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 5 років. Згідно ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки. Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 259 КК України, один з яких відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким кримінальним правопорушенням. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 259 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який за місцем проживання зарекомендував себе з посередньої сторони, на обліку у лікаря нарколога не перебуває суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 , угоду про визнання винуватостізатвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі із встановленням випробувального терміну та покладеними обов`язками
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 17 листопада 2017 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_4 ,угоду про визнання винуватостіу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 259 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 259 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ч.2 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти з зали суду.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя: