Справа № 487/7740/15-к
Провадження № 1-в/487/92/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації Аногда., розглянувши подання Заводського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиціїпро скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення в місця позбавлення волі відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Засудженого 05.11.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст. 75 КК України із випробуванням строком 2 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язаного: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, -

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_4 перебуває на обліку Заводського районного сектору з питань пробації з 18.12.2015 року. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Систематично не виконує обов`язок покладений на нього вироком суду у вигляді явки до інспекції для реєстрації.

24.12.2015 року гр. ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про правові наслідки ухилення від відбування покарання та виконання обов`язків покладених на нього вироком суду, також цього ж дня його було ознайомлено з постановою про встановлення днів явки до інспекції для реєстрації, згідно якої він зобов`язаний з`являтися уповноваженого органу з питань пробації у 4 вівторок кожного місяця.

До кримінальної відповідальності за час іспитового строку не притягувався, притягувався до адміністративної відповідальності 04.09.2016 року за ст. 173 КУпАП та ст. 178 КУпАП, 09.03.2017 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 08.04.2017 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

25.08.2016 року гр. ОСОБА_4 без поважної причини не з`явився до інспекції для реєстрації, за це 06.09.2016 року був попередженим про те, що в разі подальшого невиконання покладених судом обовязків, звільнення від відбування покарання з випробуванням буде скасовано.

26.10.2016 року ОСОБА_4 знову допустив неявку на реєстрацію без поважної причини, пояснив що знаходився на роботі. 10.11.2016 року вдруге був попереджений про недопустимість неявок на реєстрацію без поважної причини, та змінено дні явок на реєстрацію другий та четвертий вівторок місяця.

Після двох попереджень та зміни днів явок на реєстрацію ОСОБА_4 знову 10.01.2017 не зявився на реєстрацію без поважних причин. 11.01.2017 року втретє був попереджений про недопустимість неявок на реєстрацію без поважних причин.

26.01.2017 року в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі Заводським районним судом було відмовлено.

Після відмови суду ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і знову допустив неявку на реєстрації, а саме 25.04.2017 року, 13.06.2017 року.

19.06.2017 року начальник Заводського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиціїзвернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення ОСОБА_4 в місця позбавлення волі, оскільки останній постійно не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, у вигляді явки до інспекції для реєстрації, уникає спілкування з працівниками міліції та інспекції, контролювати його поведінку неможливо.

В судовому засідання інспектор Аногда. підтримав подання та просив його задовольнити, у зв`язку з тим, що інспекції не відомо про його постійне місце проживання, у зв`язку з чим, контролювати поведінку засудженого неможливо.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення його в місця позбавлення волі, у зв`язку з тим, що він працює не офіційно, має на утриманні неповнолітню дитину.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення його в місця позбавлення волі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

З матеріалів особової справи №2/2015 вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 13.11.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст. 75 КК України із випробуванням строком 2 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язаного: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації

24.12.2015 року гр. ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про правові наслідки ухилення від відбування покарання та виконання обов`язків покладених на нього вироком суду, також цього ж дня його було ознайомлено з постановою про встановлення днів явки до інспекції для реєстрації, згідно якої він зобов`язаний з`являтися уповноваженого органу з питань пробації у 4 вівторок кожного місяця.

До кримінальної відповідальності за час іспитового строку не притягувався, притягувався до адміністративної відповідальності 04.09.2016 року за ст. 173 КУпАП та ст. 178 КУпАП, 09.03.2017 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 08.04.2017 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

25.08.2016 року гр. ОСОБА_4 без поважної причини не з`явився до інспекції для реєстрації, за це 06.09.2016 року був попередженим про те, що в разі подальшого невиконання покладених судом обовязків, звільнення від відбування покарання з випробуванням буде скасовано.

26.10.2016 року ОСОБА_4 знову допустив неявку на реєстрацію без поважної причини, пояснив що знаходився на роботі. 10.11.2016 року вдруге був попереджений про недопустимість неявок на реєстрацію без поважної причини, та змінено дні явок на реєстрацію другий та четвертий вівторок місяця.

Після двох попереджень та зміни днів явок на реєстрацію ОСОБА_4 знову 10.01.2017 не зявився на реєстрацію без поважних причин. 11.01.2017 року втретє був попереджений про недопустимість неявок на реєстрацію без поважних причин.

26.01.2017 року в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі Заводським районним судом було відмовлено.

Після відмови суду ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і знову допустив неявку на реєстрації, а саме 25.04.2017 року, 13.06.2017 року.

Проте в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 повідомив, що він має постійне місце проживання, на даний час працює неофіційно, має на утриманні неповнолітню дитину. Не з`являвся до інспекції у зв`язку з тим, що знаходився на роботі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 166 ч. 2 КВК України, ст. 78 ч.2 КК України, ст. 537 п. 8 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Заводського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиціїпро скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївського області протягом семі діб з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1