Справа № 467/634/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

представника потерпілої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000103 від 13 березня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

27 червня 2017 року прокурор направив до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 від 13 березня 2017 року яким висунув ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме : у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникнення до іншого приміщення.

Обвинувальним актом від 08 вересня 2017 року прокурор змінив обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 , оскільки в попередньому обвинувальному акті, ані у викладі встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставинах справи, ані у формулюванні висунутого обвинувачення, не було зазначено такої складової об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, як спосіб проникнення до іншого приміщення.

З урахуванням зміненого обвинувачення, суд визнав доведеним, що 12 березня 2017 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивами, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом відсування двох цеглин, якими були підперті вхідні двері, проник до приміщення недільної школи, яка розташована по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав дві чавунні плити розміром 700х400 мм, вартістю 300,00 грн. кожна та чавунні дверцята вартістю 150,00 грн., якими розпорядився на власний розсуд чим заподіяв юридичній особі - Релігійній громаді парафії на ім`я Успіння Божої Матері Вознесенської єпархії Української православної церкви с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав суду, що коли точно не пам`ятає, він через центральний вхід зайшов на територію церкви, де знаходиться приміщення бувшої радіостанції, вхідні двері до якої були підперті двома цеглинами. Відкинувши їх ногою, він відчинив двері та побачив там дві плити та чавунні дверцята. Вирішивши їх викрасти, він викинув плити та дверцята через вікно на територію стадіону. А потім поклав їх до мішка, який знайшов в цьому ж приміщенні. Викрадене здав в пункт прийому металобрухту.

Представник потерпілого юридичної особи Релігійної громади парафії на ім`я Успіння Божої Матері Вознесенської єпархії Української православної церкви с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської ОСОБА_6 був присутній в підготовчому судовому засіданні, будь-яких клопотань перед судом не заявляв, на судовий розгляд справи з`явився під час оголошення прокурором зміненого обвинувачення.

17 серпня 2017 року подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За такого, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, зокрема, судом були досліджені :

-протокол слідчого експерименту від 12 червня 2017 року з фототаблицею, проведеного за участю понятих, з якого сліду, що ОСОБА_5 добровільно розповів та показав обставини вчинення ним крадіжки металевих плит та дверцят ;

-висновок експерта № 09/3-116 від 23 травня 2017 року, з якого вбачається, що середня ринкова вартість чавунної плити розмірами 700х400 мм, у комплекті із запираючими кружками, бувшої у використанні станом на 13 березня 2017 року могла становити 300,00 грн. ;

-довідка магазину «Торговий дім», згідно якої вартість чавунних дверцят до чавунної плити встановить 150,00 грн.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, доведених перед судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в приміщення.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на Д обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації, в силу ст. 89 КК України не судимий; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особливості й обставини вчинення правопорушення, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України.

При цьому суд переконаний, що дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Про можливість належної соціалізації та допустиму репутацію обвинуваченого свідчить характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Приймаючи рішення про міру покарання суд враховував, окрім вищевикладеного, досудову доповідь відносно обвинуваченого, складену та долучену до матеріалів кримінального провадження начальником Арбузинського МРВ з питань пробації.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не встановив.

При цьому зазначені прокурорам в обвинувальному акті обставини, що пом`якшують покарання, як то щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, в ході розгляду провадження перед судом не доведені.

Так, обвинувачений в судовому засіданні не висловлював будь-яких думок з приводу вчиненого, а лише давав правдиві показання, що на переконання суду не може вважатись достатньою підставою для висновку про його щире розкаяння у вчиненому.

Окрім цього, суду є незрозумілим твердження прокурора у обвинувальному акті про наявність щирого каяття або активного сприяння розкриттю злочину, оскільки дані обставини можуть бути самостійними, а їх зазначення через сполучник «або» свідчить про невизначеність позиції прокурора.

У будь-якому випадку наявність вказаних пом`якшуючих обставин перед судом не доведена.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання на даному етапі немає.

Долю речових доказів двох чавунних плит та дверцят до печі, совка, визнаних такими згідно постанови старшого слідчого СВ Арбузинського ПВ Братського ГУНП в Миколаївській області від 14 березня 2017 року, належить вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 989 грн. 60 коп., які підтверджені довідкою Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки :

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Речові докази по справі дві чавунні плити та дверцята від печі, а також совок, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Арбузинського ВП Бртського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути представнику потерпілого юридичної особи - Релігійної громади парафії на ім`я Успіння Божої Матері Вознесенської єпархії Української православної церкви с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської ОСОБА_6 , як представнику законного володільця.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

На підставі ч. 2 ст. 126 КПК України сторони кримінального провадження та експерт мають право оскаржити вирок в частині визначення розміру процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Суддя ОСОБА_1