УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу поліції №4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000089 від 27.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185, ч.2, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 332, ч.1 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13.10.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого відділу поліції №4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000089 від 27.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185, ч.2, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 332, ч.1 ст. 384 КК України, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33934061, та заборонити для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, в тому числі заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, передачі в управління, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33934061.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні слідчий наводить мету застосування арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33934061, а саме: збереження майна на яке спрямовано кримінальне правопорушення, а також заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати майно.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте суду не наведено достатніх даних на підтвердження того, що вказана квартира є майном, набутим в результаті вчинення дій, які мають ознаки, передбачені ч.1, ч.2 ст. 185, ч.2, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 332, ч.1 ст. 384 КК України, за фактами яких здійснюється кримінальне провадження №0000089 від 27.11.2012

Вказані обставини зазначені в обґрунтування клопотання не є достатніми і не можуть свідчить про обґрунтованість підозри за своїм змістом щодо заволодіння вказаної квартири, оскільки відсутні фактичні дані, які отримувалися в ході слідчих, розшукових дій, в підтвердження таких обставин.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, оскільки слідчий в суді не довів, що існує обґрунтована підозра у вчиненні вказаного злочину, не доведено відповідність нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 критеріям ст. 98 КПК України, співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність законних підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу поліції №4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000089 від 27.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185, ч.2, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 332, ч.1 ст. 384 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1