Справа № 317/792/18
№/п 1-в/317/108/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 р. Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю представника адміністрації ДУ «БВК(№99)» - ОСОБА_4

за участю засудженого: - ОСОБА_5 ,

за участю захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в режимі відеоконференцз`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, -

В С Т А Н О В И В:
У березні 2018 року до Запорізького районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.
В обґрунтування свого клопотання засуджений вказав, що відбуває покарання в ДУ «БВК (№99)», працює на виробництві установи, має заохочення, тому вважає, що він заслуговує на застосування відносно нього заохочувальної норми у вигляді заміни не відбутої частини покарання біль м`яким у вигляді обмеження волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні був присутній захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 , який підтримав клопотання свого підзахисного та просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні, представник адміністрації ДУ «БВК (№99)» ОСОБА_4 проти клопотання засудженого заеперчував.
Прокурор заперечував проти клопотання відносно засудженого ОСОБА_5 , вважає що засуджений не довів свого виправлення.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши висновок прокурора, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Вивчивши матеріали особової справи засудженого, характеристику, яка була надана адміністрацією колонії, суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений 22.12.2009 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за статтями 115 ч.2, п.4 Кримінального кодексу України до 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.03.2016 року ОСОБА_5 зараховано строк тримання під вартою з 27.06.2009 року по 01.02.2010 року (включно) на підставі статті 72 ч.5 КК України із розрахунку: 1 дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі.
З чого слідує:
Початок строку:27.06.2009 року Кінець строку: 21.11.2022 року
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.07.2009 року.
Під час тримання у Дніпропетровському ізоляторі, характеризувався негативно. Допустив одне порушення режиму тримання, яке виразилось у порушенні розпорядку дня. За що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення накладене до набрання вироком чинності, погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 15.03.2010 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», характеризується посередньо. Допустив сім порушень встановлених вимог та заборон, за що був притягнутий сім разів до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії, стягнення погашено у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має 11 заохочень від адміністрації установи, однак потребує періодичного спонукання до праці.
Працевлаштований на виробництві установи на дільниці «Поліетилен» бригада №81.
Підтримує взаємовідносини із засудженими позитивної і негативної спрямованості.
Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайній зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.
Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Виконує роботи із самообслуговування, має середній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться без ініціативи.
Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу до засуджених не приймає. Не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України було подано письмові заяви на участь у «Санітарно побутової» секції та «керівник соціально побутової роботи» однак участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.
Засудженим у 2017 році було закінчено навчання у навчальному центрі, та здобув спеціальність електро - зварювальника 2-го розряду.
У скоєному злочині вину визнає повністю, розкаюється.
За вироком суду позову не має.
Згідно наданої суду медичної довідки засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що за станом здоров`я засудженому можливо замінити не відбуту частину покарання на більш м`яке у вигляді обмеження волі.

Відповідно до ст. 118 КВК України, засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність.
Суду була надана довідка про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , згідно якої вбачається, що засуджений на виробництві виправної установи працевлаштований лише з січня 2018 року. У 2016 році не працював взагалі, а у 2017 році лише 2 місяці жовтень та листопад.
Суд звертає увагу і на те, що надані суду характеризуючи матеріали на засудженого ОСОБА_5 свідчать про те, що поведінка засудженого за час відбування покарання не була стабільно позитивною, засуджений часто порушував порядок відбування покарання, 4 рази був поміщений в ДІЗО та 2 рази в ПКТ.
На підставі вищевикладеного суд не може зробити висновок, що засуджений ОСОБА_5 дійсно довів своє виправлення та відносно нього може бути застосована заохочувальна норма, передбачена ст. 82 КК України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
Керуючись ст.82 КК України, ст.537, ч.2, ч.3 ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя: ОСОБА_1