Номер провадження: 11-кп/785/1319/17
Номер справи місцевого суду: 502/1421/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №502/1421/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 06.07.2017 року, -
встановив:
06.07.2017 року ухвалою Кілійського районного суду Одеської області задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку від 16.12.2015 року Прикубанського районного суду м. Краснодара Російської Федерації, який набрав чинності 29.12.2015 року відносно засудженого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого 16.12.2015 року вироком Прикубанського районного суду м. Краснодара Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до позбавлення волі строком на 10 років з відбуванням покарання в колонії суворого режиму без позбавлення права та штрафу у відповідність із законодавством України про кримінальну відповідальність,

Відповідно до оскаржуваної ухвали районного суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається засудженим за ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі із поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 відповідно до вироку від 16.12.2015 року Прикубанського районного суду м. Краснодар Російської Федерації, при приведенні його у відповідність із законодавством України рахується з моменту його затримання, тобто з 13.09.2015 року.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить поновити йому строк на оскарження ухвали районного суду, змінити ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу якою привести вирок Прикубанського районного суду м. Краснодар Російської Федерації від 16.12.2015 року, призначивши йому покарання у відповідності із законодавством України, із застосуванням положень ст.ст. 66, 68 КК України. При цьому, засуджений звертає увагу на неповноту судового розгляду та неврахування судом першої інстанції даних характеризуючих його особу, наявність у нього двох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику, які в силу ст.66КК України можуть бути визнані пом`якшуючими обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає, що строк на оскарження ухвали районного суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого який утримується під вартою з дня отримання ним копії оскаржуваної ухвали.
Відповідно до журналу судового засідання та оскаржуваної ухвали суду, клопотання Міністерства юстиції України було розглянуто у відсутність засудженого ОСОБА_8 01.08.2017 року засуджений ОСОБА_8 отримав копії оскаржуваної ухвали районного суду, про що свідчить його розписка (а.с.82), а тому строк на апеляційне оскарження для нього починається з 01.08.2017 року.
Враховуючи положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст.6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду.
На підставі викладеного строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційним судом встановлено наступне.
Міністерство юстиції України звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації відносно громадянина України ОСОБА_8 у відповідність із законодавством України.
Процедура розгляду судом вказаного питання передбачена ст.610 КПК України, якою визначено територіальну підсудність розгляду зазначеного клопотання, коло осіб, участь яких є обов`язковою в судовому розгляді, перелік документів, що подаються разом з клопотанням та повноваження суду при розгляді такого клопотання.
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06.07.2017 року дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України - правильно, судовий розгляд клопотання Міністерства юстиції України проведено з дотриманням вимог ст.610 КПК України.
Разом з цим, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що вирішуючи питання про задоволення клопотання Міністерства юстиції України суд першої інстанції, при визначені строку відбування покарання районний суд припустився помилки, і до такого висновку апеляційний суд приходить з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Прикубанського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 16.12.2015 року, який набрав чинності 29.12.2015 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до позбавлення волі строком на 10 років з відбуванням покарання в колонії суворого режиму без позбавлення права та штрафу. Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 рахується з моменту його затримання, тобто з 13.09.2015 року.

Згідно з вироком Прикубанського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 16.12.2015 року ОСОБА_8 засуджено за замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, не доведений до кінця, за обставин, які від нього не залежали.
Вказані дії ОСОБА_8 , за які його засуджено в Російській Федерації, є кримінальним злочином згідно із законодавством України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.610 КПК України засудженому ОСОБА_8 слід визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку Російської Федерації.
Кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_8 злочин передбачена ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах).
За таких умов районному суду слід було визначити засудженому ОСОБА_8 за ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, згідно з якими за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статі цього Кодексу. Санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає один вид основного покарання позбавлення волі на строк від 6 до 10 років (в редакції, чинній на час вчинення ОСОБА_8 злочину на 07.09.2015 року). Тому ОСОБА_8 за ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України не може бути визначено основне покарання більше ніж 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Таким чином, за вказаним кримінальним законом ОСОБА_8 слід визначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, що є меншим, ніж призначене за даний злочин вироком суду іноземної держави, однак є максимальним строком позбавлення волі, який передбачено кримінальним законом України, що відповідає положенням п.1 ч.4 ст.610 КПК України.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 слід обчислювати з 13.09.2015 року відповідно до дати, яка встановлена вироком Прикубанського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 16.12.2015 року.

Крім того, відповідно до Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення - запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Оскільки вирок суду іноземної держави стосовно ОСОБА_8 приведений у відповідність із законодавством України, і відповідно, у строк покарання вже зарахований строк тримання ОСОБА_8 під вартою з 13.09.2015 року у межах того кримінального провадження, вирок по якому і приведений у відповідність із законодавством України, зважаючи, що наведені вище вимоги законів України не містять жодних обмежень щодо того, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення, апеляційний суд вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк покарання час його попереднього ув`язнення, починаючи з 13 вересня 2015 року по час набрання вироком законної сили, тобто до 29 грудня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням того, що апеляційним судом змінюється ухвала Кілійського районного суду Одеської області від 06 липня 2015 року, в порядку ч.2 ст.404 КПК України ухвала Кілійського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року про роз`яснення ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532, 610 КПК України, п. b ч.1 ст. 9, ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ч.5 ст.72 КК України, апеляційний суд, -
постановив:
Поновити засудженому ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 06 липня 2015 року.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 06 липня 2015 року, якою вирок Прикубанського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 16 грудня 2015 року відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приведено у відповідність із законодавством України - змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Прикубанського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 16 грудня 2015 року за ч.1 ст.15 ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 16 грудня 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» №838-VIII, від 26 листопада 2015 року, зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 13 вересня 2015 року по 29 грудня 2015 року, включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.
В порядку ч.2 ст.404 КПК України ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року про роз`яснення ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року скасувати.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Копію даної ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4