БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1149/16-к
Провадження № 1-кс/497/454/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2017 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград в порядку ст.107 ч.1 КПК України без застосування засобів фіксування кримінального провадження, скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:
13 грудня 2017 року на розгляд слідчого судді передано скаргу ОСОБА_3 , якою він просить прийняти рішення, яким зобов`язати прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 розглянути факти, викладені ним особисто в зверненні на ім`я Президента України поданого згідно Закону України «Про звернення громадян» щодо сфабрикованого обвинувачення відносно його сина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України

В обґрунтування скарги зазначив, що 30.10.2017 року він звернувся з заявою на ім`я Президента України про зобов`язання Генерального прокурора України розглянути факти незаконного обвинувачення його сина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст..286 ч.1 КК України.

Однак дана заява була спрямована до Генеральної прокуратури України, потім до прокуратури Одеської області, а потім до Ізмаїльської місцевої прокуратури, та прокурором ОСОБА_5 надано відповідь з якою він категорично незгоден.

В судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу, наполягав на її задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в скарзі.

Підтвердив, що на ім`я Президента України він звертався з заявою відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а наразі оскаржує дії прокурора згідно вимог КПК України до слідчого судді.

Усі доводи його скарги стосуються безпосередньо незаконного, як на його думку, звинувачення сина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального злочину за ст.286 ч.1 КК України, обвинувальний акт відносно якого розглядається Болградським районним судом Одеської області.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури стверджував про необґрунтованість, безпідставність скарги ОСОБА_3 ..

Пояснив, що дану скаргу заявник подав на підставі ст.303 КПК України до слідчого судді, та стверджує про безпідставність обвинувачення, яке пред`явлено його сину ОСОБА_7 за ст.286 ч.1 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000302 від 02.06.2016 року. Однак, заявник не наділений тим необхідним статусом, що визначений положеннями ст.303 КПК України, який необхідний для подачі скарги. Заявник не є адвокатом, не є стороною кримінального провадження в якому розглядається обвинувальний акт відносно його сина ОСОБА_7 ..

Крім того, досудове розслідування по кримінальному провадженню закінчено, та обвинувальний акт розглядається судом, а тому дії прокурора взагалі не можуть бути оскаржені.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень визначений зовсім іншим процесуальним законодавством, про що доведено до відома заявника.

Прокурор просив в задоволенні скарги відмовити, або повернути заявнику як таку, що подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Вивчивши суть та доводи скарги та ознайомившись з документами доданими до скарги, заслухавши пояснення усіх учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.
Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.
Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.
Скарга в кримінальному провадженні це засноване на законі звернення суб`єктів кримінального процесу до органу державної влади або посадової особи, службової особи, уповноваженої на її прийом і вирішення, із приводу передбачуваного або дійсного порушення прав або законних інтересів, обмеження свобод, допущеного в процесі кримінального провадження, із вимогою про його усунення.
Предметом скарги в досудовому провадженні є незаконні й (або) необґрунтовані дії, бездіяльність, рішення суб`єктів, які наділені владними повноваженнями у кримінальному провадженні.
Статтею 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Тобто, частина 1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення виключно на досудовому розслідуванні.
Під час розгляду скарги заявника ОСОБА_3 встановлено, що усі доводи скарги зводяться до оскарження дій слідчих, прокурорів в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000302 від 02.06.2016 року за обвинуваченням сина заявника ОСОБА_7 за ст.286 ч.1 КК України.

Разом з цим, по-перше, заявник не має відповідного правового статусу в кримінальному провадженні, який згідно положень ст.303 КПК України дає йому право на подачу скарги до слідчого судді; по-друге, скарга може бути подана виключно в рамках досудового розслідування, тоді як досудове розслідування закінчено, і обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 розглядається Болградським районним судом Одеської області.

Жодною нормою кримінального процесуального законодавства України не передбачено оскарження відповіді (рішення) прокурора, наданої (го) заявнику за наслідками розгляду його звернення на підставі Закону України «Про звернення громадян».

Саме ст.ст15, 16 Закону України «Про звернення громадян» визначено порядок розгляду заяв громадян, та оскарження рішень прийнятих за наслідками розгляду таких заяв.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора вчинити певні дії - задоволенню не підлягає.
За наслідками розгляду названої скарги заявника ОСОБА_3 в рамках діючого кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя зобов`язаний постановити рішення, чітко визначені ст. 307 КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309 ч.2, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 від 13 грудня 2017 року відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1