Номер провадження: 11-сс/785/1815/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

слідчий: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2017 року, якою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого востаннє: 04.09.2012 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 12.09.2013 р. звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 10 місяців 29 днів, 31.05.2016 р. відносно ОСОБА_9 до суду направлено обвинувальний акт за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, підозрюваного у кримінальному провадженні за №0006939 від 02.11.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави ,-

встановив:
Оскарженою ухвалою клопотання слідчого - задоволено.
Застосовано до ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.
Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на січень 2017 року 32000 (тридцять дві тисячі) гривень (20 X 1600 = 32000).
Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 02.11.2017 р. 07 год. 00 хв. з моменту фактичного затримання підозрюваного. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.01.2018 р. о 07 год. 00 хв.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 03.11.2017 року скасувати, винести нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що недостатньо доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри у скоєнні злочину ОСОБА_9 . ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , позитивно характеризується сусідами за своїм місцем проживання. ОСОБА_9 тяжко хворіє невиліковною інфекційною хворобою та потребує постійного безперервного прийому ліків і нагляду лікарів. Сторона обвинувачення не надала доказів того, що ОСОБА_9 не виконував свої процесуальні обов`язки раніше, незаконно впливав на свідків, потерпілих, перешкоджав іншим чином досудовому розслідуванню.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.

Так, з наявних матеріалів справи випливає, що 02.11.2017 р. приблизно о 05 год. 00 хв., у ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , які знаходились за адресою: АДРЕСА_3 , біля підвального приміщення, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. При цьому предметом свого злочинного посягання визначили майно, яке може знаходитись у підвальному приміщенні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 , шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, зайшли до підвального приміщення, яке на той час знаходилось у користуванні ОСОБА_13 та в якому останній зберігав особисте майно. Після чого, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заволоділи майном потерпілого, а саме: двома електричними раритетними самоварами, вартістю 300 грн. кожний, металевою частиною старинної люстри, вартістю 500 грн., світломузикальним інструментом «Лік», вартістю 150 грн., блоком живлення, вартістю 50 грн., бронзовими частинами від 3 керамічних підсвічників, вартістю 70 грн. кожний, яке склали до сумки.
Далі, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , винесли сумку з вищевказаними речами та залишили її на дворі, біля входу до підвального приміщення та повернулись за іншим майном.
При цьому, виконавши всі дії, які вважали за необхідне, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками патрульної поліції.
Вказаним діями ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 намагалися спричинити потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.
02.11.2017 р. о 07 год. 30 хв. ОСОБА_12 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
03.11.2017 р. ОСОБА_12 повідомлено про зміну підозри у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
03.11.2017 р. слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 .
Ухвалою слідчого судді від 03 листопада 2017 року клопотання слідчого задоволено.
При постановленні ухвали слідчий суддя вірно зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 є запобігання спроб незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. ОСОБА_12 будучи раніше судимим за вчинення аналогічних злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий злочин. Крім того, ОСОБА_12 на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, що свідчить про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Викладені обставини, свідчать про відсутність перешкод для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вірно врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я, майновий стан (офіційно ніде не працює), ту обставину, що підозрюваний раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів.
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства, він має утримуватись під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності постійного місця роботи та обставин злочину, визначений слідчим суддею розмір застави апеляційний суд вважає обґрунтованим та помірним для підозрюваного.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177,178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргуадвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3