Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 680/270/17
Провадження № 1-кп/670/9/18

УХВАЛА
13 квітня 2018 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02.01.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Віньковецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 02 січня 2017 року близько 18 год. у приміщенні магазину «Явір», що по вул. Центральна, 36, с. Заміхів Новоушицького району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ході розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останній умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв із поверхні полиці холодильника, який розташований у приміщенні магазину «Явір», у праву руку кухонний ніж, після чого вийшов з магазину, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , який знаходився на відстані близько двох метрів від вхідних дверей магазину, та умисно наніс йому один удар ножем в область задньої поверхні грудної клітини зліва, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани по задній поверхні грудної клітини зліва; лівобічного гемотораксу (кров в лівій половині грудної клітки), які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 3 від 06.01.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке небезпечне для життя в момент заподіяння.

У ході судового розгляду кримінального провадження прокурор заявив клопотання про направлення обвинуваченого на повторну амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу у Львівську обласну клінічну психіатричну лікарню, вважаючи, що висновок первинної експертизи № 159 від 23.03.2017 року суперечить матеріалам справи та викликає сумніви щодо його правильності.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Крім того, захисник вказував на необґрунтованість клопотання.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та захисника, доходить такого.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст. 332 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.
Частиною 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено обов`язкове звернення до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Крім того, в абзаці 3 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» роз`яснено, що для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, суди мають призначати психолого-психіатричну експертизу.
Згідно з п. 1.2.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за № 705/3145), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.
Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріали (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.
Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав частково.

Показав, що із потерпілим ОСОБА_6 був незнайомий. Ввечері 02.01.2017 року накинувши на халат куртку, він пішов у магазин за пивом. Привітавшись із присутніми та поздоровивши їх із Новим роком, ОСОБА_7 підійшов до прилавка. У цей момент у приміщення магазину зайшов якийсь чоловік і також став біля прилавка. Обвинувачений сказав йому, «і тебе з Новим роком», подав руку для привітання, однак той у відповідь висловився до нього нецензурно. Обвинувачений опустив руку, та оскільки чоловік був одягнутий у форму, запитав його, чи він служив в АТО, на що почув, «а воно тобі треба, пішов ти ». Ці слова ОСОБА_7 сприйняв на свою адресу як приниження, і така зарозуміла поведінка з боку потерпілого обурила його. Як і де він узяв ніж, не пам`ятає, а лише почув зойк потерпілого і його слова «Вітя, ти що дурний?». Саме у цей момент він побачив у своїх руках ніж, і зрозумів, що зробив щось недобре. Також обвинувачений вказував, що по характеру він запальний, емоційний, у нього були провали пам`яті та нервові зриви.

Потерпілий ОСОБА_6 показав у судовому засіданні, що зайшовши 02.01.2017 року у магазин, привітався із присутніми, а з чоловіками за руку. Однак ОСОБА_7 руку йому не подав, а натомість запитав, «а де з Новим роком». ОСОБА_8 вказане питання проігнорував, та стоячи біля прилавка, повернувся до обвинуваченого, який був у збудженому стані, спиною. Потім ОСОБА_7 запитав, чи він служив в АТО. ОСОБА_8 промовчав, а на повторне запитання відповів, яка йому різниця, де він служив. Близько п`яти хвилин вони обмінювались між собою словесними фразами, а коли потерпілий вийшов на вулицю, ОСОБА_7 вийшов слідом за ним, виразився нецензурно, і ОСОБА_8 відчув удар ножа у спину.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив у суді, що перебуваючи у магазині став свідком словесної перепалки між потерпілим та обвинуваченим, але в її суть не вникав і нецензурних виразів не чув. Лише пам`ятає, як ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_10 із словами «з Новим роком», на що останній відповів, що «Новий рік уже закінчився». Після цього обвинувачений запитав його, чи він з АТО, а у відповідь потерпілий сказав, «що ти від мене хочеш». Потім ОСОБА_9 перейшов у другу половину магазину вибирати товар, а через кілька хвилин почув як ОСОБА_7 сказав «викликайте швидку».

За показаннями свідка ОСОБА_11 , продавця магазину с. Заміхів, ОСОБА_7 запитав ОСОБА_10 , чому він не привітався та не поздоровив зі святом, на що потерпілий відповів, що свято уже закінчилось. Також вона чула слова потерпілого, «а яка тобі різниця». Із приміщення магазину спочатку вийшов потерпілий, обвинувачений за ним. Повернувшись назад, ОСОБА_7 тримав руки на голові, був у шоковому стані, просив дати йому телефон, щоб викликати поліцію і швидку допомогу, бо він щось зробив.

Із показів свідка ОСОБА_12 вбачається, що вона того дня перебувала у магазині с. Заміхів, та пам`ятає як туди зайшов одягнутий в халат ОСОБА_7 , який зі всіма привітався і був у гарному настрої. Через кілька хвилин у магазині з`явився ОСОБА_13 . ОСОБА_7 запитав його, чому він не привітав із Новим роком, а потерпілий відповів, що Новий рік уже пройшов. Після цього між ними почалась словесна перепалка, яка на думку свідка виникла через непривітну поведінку ОСОБА_14 . ОСОБА_15 також чула, як обвинувачений питав потерпілого, чи він з АТО, а ОСОБА_8 у свою чергу запитав ОСОБА_16 , чи він моджахед. Нецензурної лайки від них свідок не чула. Коли ОСОБА_8 вийшов із магазину, ОСОБА_7 одразу пішов за ним, а через хвилину повернувся, був схвильований, взявся за голову, і сказав, що він щось наробив, і треба викликати швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_17 показав, що потерпілий доводиться йому рідним дядьком, і того дня він був у нього вдома в гостях. Повернувшись підвечір додому автомобілем, ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_7 вдарив його ножем у спину. Також дядько розповів про розмову, яка відбулась у нього з обвинуваченим у магазині, під час якої ОСОБА_7 висловлював до нього претензії, що він не подав йому руки.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_18 , дружини обвинуваченого, останній ввечері пішов в халаті в магазин купити пива. Через деякий час він забіг додому, був дуже схвильований, тримався за голову, на її питання, що сталось, говорив, що він зробив щось погане, але не знає що, і почав просити дати йому телефон, щоб викликати поліцію та швидку допомогу.

За матеріалами справи, слідчим у кримінальному провадженні було призначено судову-психіатричну експертизу.
Водночас експертами Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 було проведено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, та згідно висновку судово-психіатричного експерта № 159 від 23.03.2017 року ОСОБА_5 в момент скоєння кримінального правопорушення не в повній мірі міг розуміти значення своїх дій та не в повній мірі міг керувати ними, та є обмежено осудним на момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_5 під час конфлікту із ОСОБА_6 перебував у стані вираженого емоційного напруження, що призвело до звуження його свідомості, його поведінка була імпульсивною, негнучкою (рухи були стрімкі, виконувались з великою силою, носили стереотипний характер). ОСОБА_19 в стані фізіологічного афекту не перебував, та під час конфлікту із ОСОБА_6 перебував у стані вираженого емоційного напруження, що може розглядатись як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання.

Разом з тим, необхідно вказати на п. 7 ч. 1 ст. 66 КК України, в якому вплив сильного душевного хвилювання на вчинення злочину, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого, визначається як обставина, що пом`якшує покарання, або слугувати для кваліфікації дій за ст. 123 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне у стані сильного душевного хвилювання.
З цього випливає, що для належного вирішення питання необхідно встановити сукупність певних фактів, а саме: наявність в особи в момент вчинення діяння фізіологічного афекту; наявність причинного зв`язку між настанням афекту і діями потерпілого; протизаконність насильства (неправомірність дій) або тяжка образа (аморальність дій) з боку потерпілого щодо обвинуваченого або його близьких.
Оскільки у ході судового розгляду кримінального провадження були отримані нові свідчення обвинуваченого, потерпілого та свідків, які експертам при проведенні первинної експертизи не були відомі, суд вважає, що з метою визначення психічного стану обвинуваченого, який передбачає застосування спеціальних психологічних знань, необхідно призначити додаткову комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити психологам та психіатрам Хмельницької обласної психіатричної лікарні.
Керуючись ст. 91, ст. 242, ст. 332, ст. 350, ст. 369, ст. 372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про направлення обвинуваченого на повторну амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу задовольнити частково.
Призначити у кримінальному проваджені № 0000002 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, додаткову комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причини від виконання покладених на них обов`язків, що передбачена статтями 384 та 385 КК України.
На вирішення експертів поставити такі запитання:
1. Чи були викликані суспільно-небезпечні дії обвинуваченого ОСОБА_5 станом сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту, фрустрації, іншого реактивного стану), та які психологічні причини обумовили настання цього стану ?
2. Чи міг обвинувачений у такому стані передбачати наслідки своїх дій ?
3. Якою мірою встановлені дії потерпілого могли вплинути на психічний стан обвинуваченого та якою мірою вони стали причиною його наступної поведінки по відношенню до потерпілого ?
4. Чи могла поведінка потерпілого викликати в обвинуваченого стан сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту) ?
У розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 у разі необхідності, на вимогу експертів, з`явитися до експертної установи для проведення експертизи.
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти до отримання висновку експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1