Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/43/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду подання Олевського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком, стосовно -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має п`ятеро неповнолітніх дітей, не працюючого, засудженого 23.02.2017 року Олевським районним судом Житомирської області, за ч.3 ст.185 КК України на 4-ри роки позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання відповідно до ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на два роки, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 23 лютого 2017 року засуджений Олевським районним судом Житомирської області, за ч.3 ст.185 КК України на 4-ри роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на два роки, у відповідності до ст.76 КК України на нього покладені обов`язки: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно подання інспектора Олевського районного сектору з питань пробації ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_4 , за час перебування на обліку допустив 6 пропусків реєстрації, а саме: 04.07.2017, 21.11.2017, 05.12.2017, 19.12.2017, 02.01.2018 та 16.01.2018 року, без поважної причини, документів, які б свідчили про поважність неприбуття для реєстрації не подав.
ОСОБА_4 , був ознайомлений з умовами відбуття покарання у виді випробування, обов`язками покладеними на нього судом, та наслідками невиконання цих умов, про що надав власноручно підписку 30.05.2017 року (а.с.22), та цього ж дня, під розпис йому була оголошена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію і призначено перший та третій вівторок кожного місяця (а.с.28). Однак всупереч вимогам вироку суду засуджений на думку інспектора не виконав покладені на нього обов`язки, не з`являвся на реєстрацію до Олевського районного сектору з питань пробації.
У зв`язку з чим інспектор Олевського районного сектору з питань пробації ОСОБА_5 , звернулась до суду із вказаним поданням про скасування звільнення від покарання, відповідно до ч.2 ст.78 КК України, п.8 ч.1 ст.537 КПК України та ст.166 КВК України у відношенні ОСОБА_4 , оскільки останній на її думку не бажає стати на шлях виправлення та ухиляється від виконання обов`язків покладених на нього судом.
Представник Олевського районного сектору з питань пробації у судове засідання не з`явилася подавши до суду заяву щодо розгляду подання за відсутності представника. Подання підтримує.
ОСОБА_4 , у судовому засіданні пояснив, що дійсно він був засуджений 23.02.2017 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на 4-ри роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на два роки, у відповідності до ст.76 КК України з покладенням на нього відповідних обов`язків. Він знає про необхідність періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлення цього ж органу про зміну місця проживання, роботи або навчання, проте зазначив, що вказані в поданні пропуски реєстрації були допущенні ним з поважних причин, та були не навмисними, оскільки він 04.07.2017 року доглядав своїх трьох малолітніх дітей, так як його дружина із наймолодшою, четвертою малолітньою дитиною перебувала в КУ «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня», а в період з 21.11.2017 по 16.01.2018 року також доглядав своїх малолітніх дітей, бо в цей період його дружина також знаходилася на стаціонарі в КУ «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і у зв`язку із чим не мав можливості вчасно прибути до Олевського районного сектору з питань пробації. Також зазначив, що за час випробувального терміну нового злочину не вчинив, обов`язки, покладені на нього судом виконує, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні подання. У вчиненому щиро розкаюється, запевняє суд про те, що виконає покладені на нього обов`язки.
Прокурор у судовому засіданні подання інспектора Олевського районного сектору з питань пробації не підтримала, при цьому зазначивши, що засуджений є багатодітним батьком, його сім`я опинилася у складних життєвих обставинах та потребує соціальної підтримки. На її думку ОСОБА_4 , допустив пропуски реєстрації в уповноваженому органі з питань пробації з поважних причин, хоча і характеризується по місцю проживання негативно, під час випробування нових кримінальних правопорушень не вчинив і не притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення.
Так в силу ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Частиною першою статті 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Пунктом третім частини другої статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 8 частини 1 статті 537 цього Кодексу.
Частинами 3-5 статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченого статтями 318-380 цього Кодексу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Разом із тим, згідно до ч.1 ст.166 КВК України, слідує, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, (ч.2 ст.166 КВК України).
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень, (ч.3 ст.166 КВК України).
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується також у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконати і документально підтверджені, (ч.4 ст.166 КВК України).
Згідно підп. 5.3 п.5 розділу ІV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за № 270/1560 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за № 16/8615, де визначено, що якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Як зазначено у підп. 5.4 цього ж пункту, невиконання обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом.
Таким чином, розглянувши подання, а також матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що подання інспектора Олевського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком, відповідно до ч.2 ст.78 КК України, стосовно ОСОБА_4 , призначеного вироком Олевського районного суду Житомирської області 23.02.2017 року не підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Так приписами частини 2 статті 78 КК України визначено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Однак представником Олевського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не надано доказів та не слідує із особової справи, що ОСОБА_4 , умисно ухиляється та не виконує покладені на нього обов`язки, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що дійсно ОСОБА_4 , 23 лютого 2017 року був засуджений Олевським районним судом Житомирської області, за ч.3 ст.185 КК України на 4-ри роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній добросовісно виконує покладені на нього обов`язки вироком суду від 23.02.2017 року і тільки у липні 1 раз, листопаді - 2 рази, грудні - 2 рази 2017 року та січні місяці 2018 року два рази не з`явився до Олевського районного сектору з питань пробації (доказів щодо його належного повідомлення щодо явки у особовій справі відсутні), оскільки доглядав своїх малолітніх дітей, яких у нього на день розгляду подання є п`ятеро, (а.с. ос.спр., 82; а.с.подання 18-23), таким чином наявні об`єктивні обставини, які фактично позбавляли засудженого можливості прибути у встановлений день і час до уповноваженого органу пробації для реєстрації, що у судовому засіданні підтверджено та на думку суду не є умисною неявкою до Олевського районного сектору з питань пробації, а скоріше необережною бездіяльністю пов`язаною з його особистістю і не усвідомленням наслідків неявки до Олевського районного сектору з питань пробації. За місцем проживання ОСОБА_4 , відповідно до матеріалів особової справи характеризується негативно, наявні у особовій справі пояснення ОСОБА_4 , не свідчать про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Інформація, яка наявна в матеріалах особової справи засудженого щодо вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, (а.с.ос.спр.44, 49-51), не вказує на те, що засуджений вчинив нове кримінальне правопорушення під час перебування на обліку в Олевському районному секторі з питань пробації, а навпаки стверджує, (а.с.52), що вказане кримінальне правопорушення було вчинено до постановки на облік.
За таких обставин та враховуючи щиросердне каяття ОСОБА_4 , з приводу вчиненого, що вказує на наявність реальних намірів стати на шлях виправлення, наявності на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, а також той факт, що засудженим на час розгляду подання було відбуто частину випробувального строку, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення подання інспектора Олевського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, і вважає, що направлення засудженого ОСОБА_4 , для відбування призначеного судом покарання на даний час є недоцільним.
Приписами ч.6 ст.166 КВК України визначено, що у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
На підставі наведеного та керуючись: ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ч.2 ст.78 КК України, п.8 ч.1 ст.537, ч.2 п.3 ст.539, ст.ст.372, 395 КПК України та ст.166 КВК України суд, -
Подання інспектора Олевського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, відповідно до ч.2 ст.78 КК України, стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, утримуваного п`ятьох неповнолітніх дітей, не працюючого, засудженого 23.02.2017 року Олевським районним судом Житомирської області, за ч.3 ст.185 КК України на 4-ри роки позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання відповідно до ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на два роки, - залишити без задоволення.
Особову справу № 25/2017 відносно ОСОБА_4 - повернути до Олевського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для здійснення подальшого контролю.
Копію ухвали вручити засудженому ОСОБА_4 , прокурору Коростенської місцевої прокуратури та направити до Олевського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1