Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
27 березня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000061 від 27.10.2017 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України,
з участю
прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,
володільця майна ОСОБА_7 , представника ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 задоволено частково , та накладено арешт на майно, а саме: 1) на 20 пластикових пляшок об`ємом 1 літр кожна, наповнених коричневою рідиною з характерним запахом спирту; 2) дві скляні пляшки об`ємом 0,7 літра, кожна наповнених коричневою рідиною, згідно етикеток «Бурштинівка», на пляшках присутні марки акцизного податку; 3) чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 10 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту;4)чотири пластмасових каністри орієнтовним

об`ємом 30 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, які вилученні у ході проведеного обшуку 06.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду №569/1615/18 від 07.02.2018 року, шляхом заборони будь- якій особі у будь який спосіб розпоряджатись та використовувати майно, до прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0000061 від 27.10.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України. В решті клопотання, зокрема в частині накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 , слідчому відмовлено.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя зазначив, що оскільки вилучена алкогольна продукція, яка є матеріальними об`єктами та зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути використана як доказ по кримінальному провадженні, та є необхідною в якості об`єкта дослідження для проведення криміналістичних експертиз, тому необхідно накласти арешт на це майно. Разом з тим, правових підстав для арешту транспортного засобу «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя не вбачає, оскільки він не є предметом злочинів, передбачених стст.199,204 КК України, і санкції цих статтей не передбачають конфіскації та /або спеціальної конфіскації майна.

В поданій апеляційній скарзі прокурор прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не забезпечив проведення неупередженого розгляду справи та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що призвело до порушення принципу рівності та змагальності сторін. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги той факт, що обшук транспортного засобу «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , проводився на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 07.02.2018, якою встановлено достатньо підстав вважати, що вказаним транспортним засобом ОСОБА_7 транспортує з метою збуту незаконно виготовлені підакцизні товари. Тому, на думку апелянта, вказаний автомобіль слугує засобом вчинення кримінального правопорушення, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Зазначає, що транспортний засіб «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучені в ході обшуку та незаконно виготовлена алкогольна продукція і спирт, відповідно до постанови слідчого від 16.08.2017 року, визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів даному кримінального провадження, однак слідчий суддя, всупереч вимогам КПК України, в ухвалі зазначив, що вищевказаний транспортний засіб не є речовим доказом, крім того, слідчий суддя при розгляді клопотання не урахував подані слідчим докази, зокрема копії протоколу огляду місця події із додатками, постанови про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні, копії протоколу допиту оперативного працівника ГУ ДФС у Рівненській області, ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення огляду та інших документів, не надавши їм правової оцінки та не

спростувавши доводи слідчого. Стверджує, що розгляд клопотання відбувся без участі прокурора, оскільки повідомлення про розгляд слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно та призначення судового засідання на 13 березня 2018 року до прокуратури області не надходило. Просить ухвалу слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 скасувати, та задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку володільця майна ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора належить до задоволення із наступних підстав.
Згідно матеріалів судової справи, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 27 жовтня 2017 року (а.с.3) , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом незаконного придбання з метою збуту, транспортування та зберігання з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв з присутніми на них підробленими марками акцизного податку за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.5 вищезазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з аналізу положення ч.1 ст.98 КПК України слідує, що лише після того, як слідчий, прокурор встановить належність певних матеріальних об`єктів до кримінального провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення), він складає вмотивовану постанову про визнання їх та приєднання до кримінального провадження як речових доказів.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що постановою старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_6 від 06 березня 2018 року визнано речовими доказами наступне майно : автомобіль марки «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 , 20 пластикових пляшок об`ємом 1 літр кожна, наповнених коричневою рідиною з характерним запахом спирту, дві скляні пляшки об`ємом 0,7 літра, кожна наповнених коричневою рідиною, згідно етикеток «Бурштинівка», на пляшках присутні марки акцизного податку, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 10 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 30 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту.
Однак слідчий суддя , за наявності постанови слідчого від 06 березня 2018 року про визнання речовими доказами ухвалив рішення про накладення арешту лише на 20 пластикових пляшок об`ємом 1 літр кожна, наповнених коричневою рідиною з характерним запахом спирту, дві скляні пляшки об`ємом 0,7 літра, кожна наповнених коричневою рідиною, згідно етикеток «Бурштинівка», на пляшках присутні марки акцизного податку, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 10 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 30 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту.
При цьому відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту на на автомобіль марки «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя покликається на те, що транспортний засіб не є предметом злочинів, передбачених ст.ст.199,204 КК України, санкція цих статтей не передбачає конфіскацію та /або спеціальну конфіскацію майна.
При апеляційному розгляді прокурором ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_6 підтверджено необхідність проведення слідчих дій щодо автомобіля «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 .

За таких обставин, за наявності постанови слідчого про визнання речовими доказами від 06 березня 2018 року , колегія суддів вважає, що висновки суду, викладені в ухвалі від 13 березня 2018 року, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що тягне за собою скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, визначених п.2 ч.3 ст.407 КПК України.
Задовільняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на автомобіль марки «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 , 20 пластикових пляшок об`ємом 1 літр кожна, наповнених коричневою рідиною з характерним запахом спирту, дві скляні пляшки об`ємом 0,7 літра, кожна наповнених коричневою рідиною, згідно етикеток «Бурштинівка», на пляшках присутні марки акцизного податку, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 10 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 30 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту , колегія суддів керується положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути в подальшому використані як доказ злочину (злочинів), та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення , відчуження.
Крім того, колегія суддів наголошує, що у випадку , якщо в подальшому застосування цього заходу відпаде потреба, власник або володілець цього майна має право звернутися до слідчого судді про скасування арешту майна відповідно до вимог ст.174 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року про арешт майна, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно , задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Bora» державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 , 20 пластикових пляшок об`ємом 1 літр кожна, наповнених коричневою рідиною з характерним запахом спирту, дві скляні пляшки об`ємом 0,7 літра, кожна наповнених коричневою рідиною, згідно етикеток «Бурштинівка», на пляшках присутні марки акцизного податку, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 10 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, чотири пластмасових каністри орієнтовним об`ємом 30 літрів, кожна, наповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, які вилученні у ході проведеного обшуку 06.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду №569/1615/18 від 07.02.2018, шляхом заборони будь-якій особі у будь-який спосіб розпоряджатись та використовувати майно , до прийнятття рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :

______________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3