Провадження № 1-кс/344/3446/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000427, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 03.02.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під

№ 0000427 за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що 11 вересня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у: протоколах допитів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколах допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколах огляду предметів (відеозаписів); та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель

АДРЕСА_1 , не працюючий, з середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимий: вироком Івано-Франківського міського суду від 30.03.2009 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік; вироком Івано-Франківського міського суду від 22.06.2011 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки; вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.10.2013 до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, 10.11.2016 до Івано-Франківського міського суду скеровано обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , будучи неодноразово раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, зокрема таємного викрадення чужого майна, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення таких злочинів, на шлях виправлення не став та під час обраного йому Івано-Франківським міським судом 08.11.2016 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, повторно підозрюється у вчиненні майнових злочинів. Окрім цього, ОСОБА_4 офіційно не працює, міцних соціальних зв`язків і постійно джерела доходу немає, систематично вчиняє злочини та з метою отримання коштів може знову їх вчинити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає підозру необґрунтованою, а наведені прокурором ризики - не доведеними, просив відмовити в задоволенні даного клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 11 вересня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відносно ОСОБА_4 в Івано-Франківському міському суді розглядається кримінальне провадження та йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_4 з`являється у судові засідання та на виклики до слідчого.

Підстав для зміни вказаного запобіжного заходу на тримання під вартою суд не вбачає.

Крім того, суд враховує і стан здоров`я ОСОБА_4 , який хворіє відкритою формою туберкульозу.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 06 жовтня 2017 року.