Єдиний унікальний номер 237/695/16-к
Номер провадження 11-кп/775/433/2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м.Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 9 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 9 листопада 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, українця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 29.12.2015 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, спричинив ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя від яких останній помер.

На зазначений вирок суду обвинуваченим подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та направити до суду першої інстанції для нового розгляду. Зазначає, що суд не звернув увагу, що на досудовому слідстві було порушено його право на захист. Також судом не з`ясовано чи дійсно він був в стані алкогольного сп`яніння. Судом не були перевірені доводи, щодо недозволених методів ведення слідства та застосування до нього психологічного та фізичного впливу. Зазначає, що інкримінуємий злочин він не вчиняв.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, при викладених у вироку обставинах, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Так сам обвинувачений та потерпіла в суді першої інстанції не заперечували факт виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим внаслідок якого обвинувачений наніс останньому два удари в грудну клітину.

Згідно висновку експерта № 255 від 04 березня 2016 року потерпілому з великою силою у короткий проміжок часу було нанесено множинні удари в голову, грудну клітину, верхні та нижні кінцівки, які не могли утворитись в результаті самостійного падіння з висоти власного зросту.

Суд першої інстанції оцінюючи докази дійшов до правильно висновку про недостовірність показань потерпілої в частині того, що потерпілий отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки вони спростовуються вказаними матеріалами провадження та викликані прагненням допомогти своєму сину уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи обвинуваченого про те, що матеріали провадження не містять прямих доказів вчинення ним інкримінує мого злочину є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами провадження та викликані бажанням уникнути відповідальності за вчинений злочин..

Доводи обвинуваченого про те, що обставиною, що обтяжує покарання судом першої інстанції визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння без проведення відповідних експертиз не є слушними, оскільки злочин він вчинив 29 грудня 2015 року, а відповідно до витягу з ЄРДР (а.к.п 2 т. 1) потерпіла звернулась до правоохоронних органів лише 30 грудня 2015 року о 06 годині, що унеможливило освідування обвинуваченого на стан сп`яніння під час вчинення злочину.

Разом з тим, факт вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями обвинуваченого та потерпілої наданими як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, а під час досудового розслідування йому не давали спілкуватись з адвокатом є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження, оскільки слідчі дії під час досудового розслідування, а також судовий розгляд в суді першої інстанції проводився в присутності захисника, який надавав обвинуваченому правову допомогу.

Не є слушними і доводи обвинуваченого щодо застосування стосовно нього фізичного та психологічного тиску з боку органу досудового розслідування, оскільки останній ні під час досудового розслідування, ні в суді першої інстанції винним себе не визнавав, а його вина у вчиненні ікримінуємого злочину доведена сукупністю доказів, які не ґрунтуються на його показаннях, отриманих під час досудового розслідування.

Крім того, з метою вжиття всіх передбачених кримінальним процесуальним законом заходів для перевірки заяви обвинуваченого про вчинення щодо нього злочину судом апеляційної інстанції органу надано доручення прокуратури про перевірку зазначених фактів в порядку ст. 206 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції не допущено істотних порушень кримінального закону та кримінального процесуального закону України, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Селидівського міського суду Донецької області від 9 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набуває законної чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з дня отриманням ним копії ухвали.

Судді