АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 667/5470/14
Номер провадження : 11-кп/791/834/17 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.5 ст.191 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року жовтня місяця 30 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

З участю прокурора: ОСОБА_5

Секретаря: ОСОБА_6

Обвинувачених: ОСОБА_7

Захисників: ОСОБА_8

Представників потерпілого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні у залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001587,за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 02 листопада 2015 року щодо: ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 04.06.2013 року за ч.1, ч.2 ст.205; ч.2, ч.3, ч.4 ст.190; ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19.06.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році»,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.5 ст.191 КК України на строк 10 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності; за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік. На підставі ст.ст.49, 74 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. За ч.1, ч.2 ст.209 КК України ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано у зв`язку з відсутністю події злочину.

Строк відбування покарання судом вказано рахувати з моменту затримання. Зараховано в термін відбування строку покарання час тримання ОСОБА_7 під вартою в період з 09.02.2011р. до 20.01.2012 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 обрано тримання під вартою 05.09.2017 року.

Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
Вирок щодо ОСОБА_10 за ухвалою апеляційного суду вступив в законну силу 25 жовтня 2016 року.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винними і засуджено за злочини, вчинені за таких обставин.
ОСОБА_7 , будучи на підставі протоколу №1 загальних зборів учасників ПП «Золоте Зерно» від 17.11.2009 р. учасником вказаного підприємства, з часткою в статутному фонді 51%, на якого відповідно до статуту покладено функції по керівництву, розподіленню напрямків використання прибутків, являючись уповноваженим довіреністю від 16.08.2010 р. та від 17.08.2010 р. знімати грошові кошти з рахунків підприємства, будучи вищим органом ПП «Золоте Зерно» вступив в змову з ОСОБА_10 , який згідно протоколу №1 загальних зборів учасників приватного підприємства «Золоте Зерно» від 17.11.2009 р. призначений на посаду директора вказаного підприємства, на якого статутом покладено функції постійного керівника органу управління, маючого повноваження на керівництво фірмою з правом підпису, для вчинення протиправних дій.
Так 05.07.2010 р. ОСОБА_10 уклав від імені ПП «Золоте Зірно» з республіканською зовнішньоторговельною фірмою «МТ-Інвест-Імпекс» (республіка Узбекистан) (далі по тексту РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс»), від імені якої виступав ОСОБА_12 , контракт №UZB-UA/05-07/2010- I.M., відповідно до умов якого ПП « Золоте Зерно» взяло на себе зобов`язання поставити до Республіки Узбекистан соняшникову олію в кількості 900 тонн на загальну суму 945 тисяч доларів США, з граничним терміном поставки загальної кількості товару до 10.09.2010р.
На виконання умов вищезазначеного контракту РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс»перерахувала на рахунок ПП «Золоте Зерно» № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Діамантбанк», в якості передплати за поставку соняшникової олії 751460 доларів США.
ОСОБА_10 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на заволодіння чужими коштами, шляхом привласнення грошових коштів, належних РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс», в серпні 2010 р. вступив в змову з засновником ПП «Золоте Зерно» ОСОБА_7 , згідно якої ОСОБА_13 та ОСОБА_14 мали конвертувати завідомо недостовірні документи, створюючи видимість легальних цивільно-правових угод з метою обернення на свою користь грошових коштів, які поступили на рахунок ПП «Золоте Зерно» № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Діамантбанк», в якості передплати.
1. З метою виконання домовленостей щодо створення видимості легальних цивільно-правових угод між ПП «Золоте Зерно» та РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс», ОСОБА_13 підбурив ОСОБА_15 , як керівника виробничої лабораторії ТОВ «Херсонес», скласти та видати завідомо недостовірні офіційні документи, а саме: протоколи випробування соняшникової олії, без проведення дослідження соняшникової олії. Таким чином ОСОБА_15 склала та 04.09.2010р. видала ОСОБА_10 протокол випробування №75 від 21.08.2010 р., вказавши в ньому, що соняшникова олія обсягом 400 тонн, отримана 20.08.2010р. від ПП «Золоте Зерно», не відповідає ДСТУ 4492:2205, І сорт за органолептичними показниками і перевищенню кислотного числа та не жирових домішок, та протокол випробування №76 від 21.08.2010р., вказавши в ньому, що соняшникова олія обсягом 400 тонн, отримана 21.08.2010р. від ПП «Золоте Зерно» не відповідає ДСТУ 4492:2005, І сорт за органолептичними показниками і перевищенню кислотного числа та не жирових домішок, проте соняшникова олія, що належить ПП «Золоте Зерно» у виробничій лабораторії ТОВ «Херсонес» не досліджувалась. Зазначені протоколи ОСОБА_13 передав ОСОБА_7 .
2. ОСОБА_10 , будучи об`єднаним єдиним умислом з ОСОБА_7 , зловживаючи наданим йому службовим становищем директора ПП «Золоте Зерно»:
- 16.08.2010р. склав та підписав грошовий чек №ЛЕ4367827 на видачу ОСОБА_7 10000 гривень на придбання сільськогосподарської продукції;
- 18.08.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367829 на видачу ОСОБА_7 6500 гривень на придбання сільськогосподарської продукції;

- 20.08.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367830 на видачу ОСОБА_7 10000 гривень на придбання сільськогосподарської продукції;

- 15.09.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367832 на видачу ОСОБА_7 150000 гривень на придбання сільськогосподарської продукції;

- 23.09.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367833 на видачу ОСОБА_7 100000 гривень на придбання сільськогосподарської продукції;

- 19.10.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367834 на видачу ОСОБА_7 2000 гривень на придбання сільськогосподарської продукції, які ОСОБА_7 завірив печаткою ПП «Золоте Зерно» та надав до АБ «Діамантбанк» м. Херсона, розташованого за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 81, для отримання по чеках, які містять завідомо неправдиву інформацію, грошові кошти на загальну суму 278500 гривень, які ОСОБА_7 та ОСОБА_10 після отримання обернули на свою користь та розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу, ОСОБА_10 , як директор ПП «Золоте Зерно», та ОСОБА_7 , як засновник даного підприємства, діючи спільно, ОСОБА_10 склав та підписав:

- 26.10.2010 р. грошовий чек №ЛЕ4367838 на видачу ОСОБА_10 42000 гривень на закупівлю сільськогосподарської продукції;

- 30.11.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367839 на видачу ОСОБА_10 40000 гривень на закупівлю сільськогосподарської продукції;

- 15.12.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367840 на видачу ОСОБА_10 650 гривень на закупівлю сільськогосподарської продукції;

- 27.12.2010 р. склав і підписав грошовий чек №ЛЕ4367841 на видачу ОСОБА_10 185000 гривень на закупівлю сільськогосподарської продукції, проте вніс до вищезазначених документів завідомо неправдиві відомості про те, що грошові кошти призначаються для придбання сільськогосподарської продукції, після чого ОСОБА_7 завірив дані чеки печаткою ПП «Золоте Зерно», а ОСОБА_10 надав до АБ «Діамантбанк» м. Херсон, що знаходиться за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 81, та отримав вищезазначені кошти в загальній сумі 267650 гривень, які обернули на свою користь.

Таким чином, шляхом виконання вищезазначених дій, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 привласнили грошові кошти, належні РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс», отримані ПП «Золоте Зерно» в якості передплати, на загальну суму 546150 гривень.

3. Крім того, ОСОБА_7 , будучи засновником ПП «Золоте Зерно» та ПП «Алата», фактично здійснюючи функції з управління та розпорядження їх коштами, як особисто, так і використовуючи директора ПП «Золоте Зерно» ОСОБА_10 , та директора ПП «Алата» ОСОБА_16 , 28.08.2010 р. досяг домовленості про укладення фіктивного договору про поставку насіння соняшника, з метою перерахування на рахунок «ФОП ОСОБА_16 », на виконання умов укладеного договору 350000 гривень, з метою їх подальшого зняття з рахунку та привласнення отриманих коштів.

30.08.2010 р., з метою реалізації намірів, направлених на привласнення грошових коштів, належних РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс», на рахунок «ФОП ОСОБА_16 » № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Правекс Банк», розташований за адресою : м. Херсон, бульвар Мирний, 3, з рахунку ПП «Золоте Зерно» № НОМЕР_1 АТ «Діамантбанк» у м. Херсоні, розташованого за адресою: пр. Ушакова, 81 в м. Херсоні, були перераховані 350000 гривень за поставку 125 тонн насіння соняшнику, з яких 300 тисяч гривень протягом серпня-грудня 2010 р. по грошових чеках №ЛГ5680276 від 31.08.2010 р.; №ЛГ5680277 від 11.10.2010 р.; №ЛГ5680278 від 13.10.2010 р.; №ЛГ5680279 від 15.10.2010 р.; №ЛГ5680280 від 26.10.2010 р.; №ЛГ5680280 від 28.10.2010 р.; №ЛГ5680282 від 08.11.2010 р.; №ЛГ5680283 від 23.11.2010 р.; №ЛГ5680284 від 28.12.2010 р. ОСОБА_16 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , направлені на привласнення грошових коштів, зняв зі свого рахунку та передав їх ОСОБА_7 50 тисяч гривень, з метою створення переконання щодо виконання умов укладеного договору, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , перерахував на рахунок ПП «Алата» для подальшого перерахування ФГ «Юкос і К» за поставку 12,195 тонн соняшникового насіння, яке було поставлено ПП «Золоте Зерно» з подальшою переробкою в соняшникове масло та поставлено РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс».

В результаті своїх спільних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 привласнили грошові кошти РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс», перераховані ПП «Золоте Зерно» в якості передплати за поставку соняшникової олії в загальному розмірі 300 тисяч гривень.

4. Крім того, ОСОБА_7 з ОСОБА_10 з метою привласнення грошових коштів РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс», вступили в змову з ОСОБА_17 , відповідно до якої ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , використовуючи завідомо недостовірні документи, створюючи видимість господарських операцій, мали перерахувати на рахунок приватного підприємства ВКФ «Укрінвест», розташованого за адресою: м. Херсон, пров. Янтарний, 5, кв. 1, під приводом придбання насіння соняшнику, грошові кошти, які в подальшому будуть конвертовані ОСОБА_17 з рахунку ВКФ «Укрінвест» в готівкову форму і передані ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а господарська операція між ПП «Золоте Зерно» та ВКФ «Укрінвест» носитиме безтоварний характер.

Так, з метою реалізації вищевказаного злочинного наміру, ОСОБА_10 , як директор ПП «Золоте Зерно», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 20.08.2011 р. з рахунку ПП «Золоте Зерно» № НОМЕР_1 , який відкритий АБ «Діамантбанк» в м. Херсоні, платіжним дорученням №6 від 20.08.2010 р., яке підписав сам, а ОСОБА_7 поставив печатку фірми, перерахував 310 тисяч гривень в якості передплати за поставку насіння соняшника на рахунок № НОМЕР_3 ВКФ «Укрінвест», відкритий в АБ «Діамантбанк» м. Херсона, розташований за адресою: пр. Ушакова, 81, м. Херсон.

Крім того, ОСОБА_10 , як директор ПП «Золоте Зерно», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 20.08.2011 р. з рахунку ПП «Золоте Зерно» № НОМЕР_1 , який відкритий АБ «Діамантбанк» в м. Херсоні, платіжним дорученням №7 від 25.08.2010 р., яке підписав сам, а ОСОБА_7 поставив печатку фірми, перерахував 290 тисяч гривень в якості передплати за поставку насіння соняшнику на рахунок № НОМЕР_3 ВКФ «Укрінвест», який відкритий в дирекції АБ «Діамантбанк» м. Херсона, розташований за адресою: пр. Ушакова, 81, м. Херсон.

Також, ОСОБА_10 , як директор ПІІ «Золоте Зерно», діючи за попередньою змовою з засновником зазначеного підприємства, ОСОБА_7 30.08.2011 р. з рахунку ПП «Золоте Зерно» № НОМЕР_1 . відкритий в АБ «Діамантбанк», платіжним дорученням №10 від 30.08.2010 р., яке підписав від свого імені, а ОСОБА_7 поставив на ньому печатку фірми, перерахував 2 мільйони 600 тисяч гривень на рахунок № НОМЕР_4 ПП «Золоте Зерно», який відкритий в Херсонському відділенні Центральної філії ПАТ «Кредобанк», розташованої за адресою: вул. Карла Маркса, 36, в м. Херсоні, а 31.08.2010 р. ОСОБА_10 використовуючи платіжне доручення №766593, яке підписав сам, а ОСОБА_7 поставив на ньому печатку фірми, перераховує 500 тисяч гривень з рахунку № НОМЕР_4 ПП «Золоте Зерно», відкритий в Херсонському відділенні Центральної філії ПАТ «Кредобанк», розташованої за адресою: вул. Карла Маркса, 36 в м. Херсоні, на рахунок № НОМЕР_3 ВКФ «Укрінвест», відкритий в АБ «Діамантбанк» м. Херсона, розташований за адресою: пр. Ушакова, 81, м. Херсон, під виглядом придбання насіння соняшнику.

01.09.2010 р. ОСОБА_10 , використовуючи платіжне доручення №775870 від 01.09.2010 р., яке підписав самостійно, а печатку фірми ставить ОСОБА_7 , перераховує 2 мільйони гривень з рахунку № НОМЕР_4 ПП «Золоте Зерно», який відкритий в Херсонському відділенні Центральної філії ПАТ «Кредобанк», розташованому за адресою: вул. Карла Маркса, 36, м. Херсон, на рахунок № НОМЕР_3 ВКФ «Укрінвест», відкритому в дирекції АБ «Діамантбанк» м. Херсона, розташованого за адресою: пр. Ушакова, 81, м. Херсон, під виглядом придбання насіння соняшнику.

Протягом серпня початку вересня 2010 р. ОСОБА_17 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , конвертував 3 мільйони 100 тисяч гривень, перерахованих від ПП «Золоте Зерно» на рахунок ВКФ «Укрінвест», з вищевказаного рахунку в готівку грошові кошти за коштами вищезазначених грошових чеків та передав їх ОСОБА_10 і ОСОБА_7 .

В результаті своїх дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 привласнили грошові кошти РЗТФ «МТ Інвест-Імпекс», перераховані ПП «Золоте Зерно» в якості передплати за майбутні поставки соняшникової олії шляхом проведення безтоварних операцій з ВКФ «Укрінвест» на загальну суму 3 мільйони 100 тисяч гривень.

Таким чином в результаті своїх протиправних дій, об`єднаних єдиним злочинним умислом, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 привласнили грошові кошти, належні РЗТФ «МТ Інвест-Імпекс», на загальну суму 3 мільйони 946 тисяч 150 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості.

Так, суд визнав невинуватими ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбачених ч.1, ч.2 ст.209 КК України у зв`язку з відсутністю події злочину мотивуючи це тим, що органом досудового розслідування не було встановлено, які саме дії вчинили обвинувачені з використанням незаконно отриманих грошових коштів, які б були спрямовані на приховування джерел походження зазначених коштів, а також тим, що відповідно до досліджених доказів, не знайшла свого підтвердження та обставина, що під час оформлення купівлі-продажу автомобілів «Hyundai Sonata», «Chery Tiggo», були використані саме грошові кошти, отримані ОСОБА_18 та ОСОБА_19 внаслідок їх протиправних дій. Крім того, відсутнє жодне підтвердження того, що кошти, внесені в якості оплати укладених угод на придбання автомобілів взагалі належали обвинуваченим, оскільки джерело їх походження не встановлено.

Крім того під час проведення досудового розслідування не була встановлена спеціальна мета легалізації - надання правомірного вигляду володінню, користуванню і розпорядженню предметами, визначеними в ст. 209 КК України.

Під час як досудового розслідування, так і судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_14 мав за мету довести законність походження коштів, а дії не були спрямовані на легалізацію коштів з метою надання правомірного вигляду їх набуття.

На думку суду дії обвинувачених були направлені на привласнення чужого майна з подальшим розпорядженням на власний розсуд. Крім того, навіть у разі доведеності факту використання обвинуваченими коштів, отриманих від «МТ Інвест-Імпекс», на придбання автомобілів - наведене лише б свідчило про те, що останні розпорядились коштами на власний розсуд, що і складає об`єктивну сторону ст. 191 КК України.

Вважає, такі висновки суду хибними, та такими, що не відповідають матеріалам провадження.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 209 КК України настає у разі вчинення хоча б однієї з таких дій, що передували легалізації (відмиванню) доходів:

1) фінансової операції з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення предикатного діяння чи укладення угоди щодо них;

2) дій, спрямованих на приховання чи маскування: а) незаконного походження таких коштів або іншого майна; б) володіння ними; в) прав на такі кошти або майно: г) джерела їх походження; д) місцезнаходження; е) переміщення;

3) набуття, володіння або використання таких коштів чи іншого майна.

Так, відповідно до показів свідків, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до укладення 05.07.10. між приватним підприємством «Золоте Зерно», в особі директора ОСОБА_20 та республіканською зовнішньоторговою фірмою «МТ Інвест-Імпекс», республіка Узбекистан, в особі генерального директора ОСОБА_12 контракту № UZB -UA /05 - 07/2010 IM, відповідно до якого ПП «Золоте Зерно» взяло на себе зобов`язання поставити в Республіку Узбекистан соняшникову олію в кількості 900 тон, на суму 945000 доларів США та перерахування на рахунок ПП «Золоте Зерно», № НОМЕР_1 , який відкритий в Акціонерному банку «Діамантбанк», в якості передплати за поставку соняшникової олії 751460 доларів СІІІА не мали навіть офісу, будь якої техніки, тощо та видно було, що вони знаходяться в скрутному матеріальному становищі.

Більша частина з даних коштів була конвертована на протязі серпня - початку вересня 2010 року та передана ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , які розпорядилися ними на власний розсуд.

На думку обвинувачення, саме ці кошти було витрачено на придбання ОСОБА_7 автомобілів «Chery Tiggo», 2008 року випуску та «Hyundai Sonata», 2010 року випуску. Це підтверджується показами свідка. Крім того, про це також свідчить час придбання автомобілів (кінець серпня 2010 року).

В подальшому, діючи умисно обвинувачені з метою надання правомірного вигляду володінню, використанню, розпорядженню даними автомобілями, придбаними за привласнені грошові кошти, дані автомобілі оформили на підставних осіб ( ОСОБА_21 ) з оформленням їх таким чином:

- ОСОБА_7 , 07.12.2010 р. оформив у приватного нотаріуса ОСОБА_22 , довіреність на право володіння автомобілем CHERY TIGGO, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , а 30.09.2010 довіреність на право володіння автомобілем HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, на себе та фактично став законним власником майна.

Дані обставини також підтверджують:

- договір завдатку під час покупки автомобіля, укладений 01.09.2010 р. з ОСОБА_18 , який вніс 150550 грн. за покупку автомобіля «Нyundai Sonata», 2010 року випуску (том 5, а.п. 88);

- договір завдатку під час покупки автомобіля, укладений 30.08.2010 р. з ОСОБА_18 , який вніс 500 грн. за покупку автомобіля «Hyundai Sonata», 2010 року випуску (том 5, а.п. 89);

- договір №114012-R00460 купівлі-продажу автомобіля від 25.08.2010 p., відповідно до якого між TOB «Сі Ей Автомотів» та ОСОБА_21 досягнуто угоди про покупку автомобіля «Chery Tiggo» вартістю 109760 грн. (том 5, а.п. 90-94);

- протокол виїмки від 23.03.2011 р. у ХФ TOB «Український автомобільний холдинг», відповідно до якого вилучено копії документів, на підтвердження придбання ОСОБА_21 автомобіля (том 5, а.п. 119);

- акт прийому-передачі виконаних робіт від 30.09.2010 p., згідно якого ОСОБА_23 передано автомобіль «Hyundai Sonata», 2010 року випуску (том 5, а.п. 120);

- квитанція №59 про оплату ОСОБА_21 222900 гривень (том 5, а.п. 121);

- довідка-рахунок на автомобіль «Hyundai Sonata», 2010 року випуску, згідно якої власником є ОСОБА_21 (том 5, а.п. 122);

- договір купівлі-продажу ОСОБА_21 автомобіля «Hyundai Sonata», 2010 року випуску за 222900 гривень (том 5, а.п. 123-124);

- акт приймання-передачі №т96 від 25.09.2010 р. автомобіля «Hyundai Sonata», 2010 року випуску, одним із підписантів якого є ОСОБА_21 (том 5, а.п. 125)

Вважає, що за таких обставин вина ОСОБА_24 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.209 КК України доведена поза розумним сумнівом.

Крім того, призначаючи обвинуваченим покарання судом не акцептовано увагу на тому, що засудженими було вчинено особливо тяжкі злочини внаслідок яких постраждав імідж держави Україна, а не лише певна юридична особа.

Визнання невинуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.209 КК України, у зв`язку з відсутністю події злочину призвело до призначення покарання, яке не відповідає вимогам закону.

Просить вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 02 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; ч.2 ст.27, ч.1 ст.366; ч.1, ч.2 ст.209 КК України та призначити покарання за ч.5 ст. 191 КК України - 12 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 3 роки, з конфіскацією всього майна; за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України - 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 1 рік, застосувати ст.49, ст.74 КК України та звільнити ОСОБА_7 за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України від відбування покарання; за ч.1 ст.209 КК України - 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 3 роки, з конфіскацією майна одержаного злочинним шляхом та конфіскацією всього майна; за ч.2 ст.209 КК України - 9 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих га адміністративно- господарських функцій на 3 роки, з конфіскацією майна одержаного злочинним шляхом та конфіскацією всього майна; за ст.70 КК України - 12 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 3 роки, з конфіскацією майна одержаного злочинним шляхом та конфіскацією всього майна.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду, оскільки вважає, що суд неправильно застосовував відносно нього закон України про кримінальну відповідальність. Крім того, судове та досудове слідство було проведено неповно та однобічно. Не була проведена додаткова судово-бухгалтерська експертиза, на яку вказав апеляційний суд при попередньому розгляді справи, не допитані свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 (директор ТОВ Ікос і К) та інші.

Також не було відкрите кримінальне провадження відносно заступника директора з фінансових питань ОСОБА_27 , який перевів грошові кошти в сумі 139500 доларів США без документального підтвердження, а потім зазначену суму в позовну заяву включила Узбецька фірма РЗТФ «МТ Інвест Імпекс», хоча позовну заяву до Господарського суду вони не подавала, як це передбачено умовами контракту та Законом України «Про господарську діяльність юридичних осіб».

Крім того, будучи засновником ПП «Золоте зерно» він не міг бути посадовою особою.

Просить вирок суду в частині визнання його винним за ч.5 ст.191 КК України скасувати, а кримінальне провадження повернути в той же суд на новий судовий розгляд.

В доповненнях до апеляційної скарги просить звільнити його від кримінальної відповідальності через те що він як засновник ПП «Золоте зерно» не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності через Закон № 314-7 про кримінальну відповідальність юридичних осіб від 01.09.2014 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, кримінального закону, невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що в судовому засіданні ОСОБА_7 давав покази, які повністю підтверджуються матеріалами провадження, а саме: в частині оформлення повноважень як директора ПП «Золоте Зерно» ОСОБА_10 та відкриття відповідних рахунків в банках підтверджені копією Статуту ПП «Золоте Зерно»; копіями паспортів на ім`я ОСОБА_28 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 ; договором банківського рахунку № РКО 105/53 від 23.07.2010 р.; заявою про відкриття поточних рахунків в АТ «Діамантбанк» від 23.07.2010 р.; копією протоколу №1 Загальних зборів ПП «Золоте Зерно» від 17.11.2009 р.; наказом №7 від 04.08.2010 р. про призначення на посаду ОСОБА_27 ; наказом №8 від 16.08.2010 р. про відсторонення від посади ОСОБА_27 ; картками із зразками підписів і відбитком печатки ОСОБА_10 та ОСОБА_27 . Наведені докази також спростовують позицію ОСОБА_10 про те, що доступу до статутних документів він з початку 2010 р. не мав, оскільки саме з липня 2010 р. саме ним здійснювалось оформлення банківських рахунків. До того ж, в судовому засіданні ОСОБА_10 не заперечував щодо того, що особисто він оформлював банківські рахунки від імені ПП «Золоте Зерно».

У вироку суд зазначив, що показання обвинувачених про те, що безпідставно були перераховані кошти в сумі 139,5 тисяч доларів США на рахунок транспортної компанії, спростовані показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_27 .

З такими висновками суду не погоджується, оскільки вони суперечать показанням свідка ОСОБА_12 , який під час допиту в залі суду зазначив, що на його думку все, що трапилось відбулось з вини ОСОБА_27 , звільнення якого було йому тільки «на руку», так як це дозволило йому уникнути відповідальності. ОСОБА_29 не мав навіть поняття про те, яким чином повинні виконуватись такі угоди.

Зазначені свідчення суд взагалі не взяв до уваги та не дав їм належної оцінки, хоча повинен був прийняти рішення щодо постановлення окремої ухвали для вирішення питання щодо проведення перевірки стосовно причетності ОСОБА_27 до вчинення даного кримінального правопорушення.

Також, суд не дав належної оцінки доказам, які фактично підтверджують відсутність в діях ОСОБА_7 прямого умислу на привласнення коштів, які належали РЗТФ «МТ Інвест-Імпекс», а саме: показанням ОСОБА_27 , який пояснив, що контракт був підписаний між ПП «Золоте Зерно», від якого діяв ОСОБА_10 та РЗТФ «МТ Інвест-Імпекс», від якого діяв ОСОБА_12 , а ОСОБА_29 ніякого відношення до цього не мав.

До того ж, суд не зазначив у своєму вироку чому він не прийняв до уваги інші докази, які були отримані в залі суду під час слухання провадження і які підтверджують відсутність умислу у ОСОБА_7 на привласнення коштів, які належали РЗТФ «МТ Інвест-Імпекс», а саме показаннями свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , які пояснили, що саме ОСОБА_10 виконував всі необхідні дії як представник ПП «Золоте Зерно», а не ОСОБА_7 .

Крім того, у вироку зазначено, що висновки органу досудового розслідування в частині розміру коштів, які привласнили обвинувачені, узагальнено на підставі висновку експерта №22768 від 17.12.2012 р., відповідно до якого за період з 09.08.2010 р. до 31.12.2010 р. на рахунок в доларах США ПП «Золоте Зерно» в АБ «Діамантбанк» 10.08.2010р. отримано 751460 доларів США від РЗФ «МТ Інвест-Імпекс», республіка Узбекистан та розписано подальше використання зазначених коштів.

У зв`язку з тим, що експертиза була виконана неналежним чином і не можливо було встановити розмір матеріальної шкоди, яка була спричинена посадовими особами ПП «Золоте Зерно» РЗФ «МТ Інвест-Імпекс» ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01.04.2014 р. кримінальну справу було направлено для проведення додаткового розслідування з вказівкою призначення експертизи саме для визначення розміру матеріальної шкоди. Однак, зазначену експертизу неможливо було провести у зв`язку з відсутністю бухгалтерських документів ПП «Золоте Зерно», оскільки в даному кримінальному провадженні не було встановлено обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному процесі, а тому не можна казати про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, в діях ОСОБА_7 .

Просить вирок суду стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляції, представника потерпілого, який не підтримав апеляції, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях та останнє слово обвинувачених, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про невинуватість засуджених ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1, 2 ст. 209 КК України та винність засудженого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 190 та ч. 2 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджується зібраними по справі та дослідженими в суді доказами, заперечення проти звинувачення детально розглядалися судом і спростовані наведеними у вироку доказами: -

Так, засуджений ОСОБА_7 фактично вину часково визнав і у ході судового слідства неодноразово пояснював, що дійсно вони працюючи посадовими особами ПП «Золоте Зерно» співпрацювали з РЗТФ «МТ Інвест-Імпекс», де отримали від останнього грошові кошти в сумі 750 тисяч доларів США, а також акредитив в сумі 189 тисяч доларів США в рахунок поставки соняшникової олії до Узбекистану, але контракт не виконали і кошти зникли.

ОСОБА_7 пояснював що автомобілі купувалися для ОСОБА_31 за її особисті кошти.

Доказами вини є:

Так, за статутом ПП «Золоте Зерно», в редакції від 17.11.2009 р. (том 5. а.п. 95-105) ОСОБА_7 , і ОСОБА_10 діяли як службові особи. Так засновником (учасником) являється ОСОБА_7 а ОСОБА_10 являється директором (30.08.2010) ПП «Золоте Зерно», за протоколом загальних зборів №1 від 17.11.2009 р. (том 2. а.п. 226-231, 245; том 3. а.п. 13-14. том 5. а.п. 107) та наказу №1 від 31.08.2010 р. про призначення директором ПП «Золоте Зерно» ОСОБА_10 (том 3. а.п. 10). відомості про що внесено і до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 3. а.п. 11-12).

Контракт №UZB-UА/05-07/2010 - І.М. від 05.07.2010 р. з додатковою угодою №1 до нього від 02.08.2010 р. свідчить про наявність цивільно-правових зобов`язань між ПП «Золоте Зерно» та РЗТФ «МТ Інвест-Імпекс» який укладено між ПП «Золоте Зерно» в особі ОСОБА_10 , та РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс», від імені якої виступав ОСОБА_12 , яким передбачено поставку олії соняшникової об`ємом 900 тонн на загальну вартість 945 тисяч доларів США. Строк поставки товару до 10.09.2010 р. (том 3. а.п. 15-21).

Цим спростовуються доводи в апеляціях ОСОБА_7 ОСОБА_10 та захисників про те що вони не були службові особи та твердження про неумисний характер їх дій.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , підтвердив, що в 2010 р. займав посаду генерального директора РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс». Відповідно до доручення асоціації харчової промисловості Узбекистану було доручено закупити рослинну олію для потреб населення держави, а тому між РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс» та ПП «Золоте Зерно» 05.07.2010 р. було укладено контракт, відповідно до якого останнє взяло на себе зобов`язання поставити до Узбекистану 900 тонн соняшникової олії. На валютний рахунок даного підприємства було перераховано 751,5 тисяч доларів США, а також виставлено акредитив на суму 189 тисяч доларів США.

Зустрів його ОСОБА_32 , як фінансовим директором ПП «Золоте Зерно», та ОСОБА_33 , як юрист підприємства. За посередництва ОСОБА_34 , оскільки його компанія перед тим вже здійснювала поставку олії до Узбекистану. Після 09.08.2010 р. з ОСОБА_19 , як з директором ПП «Золоте Зерно», та ОСОБА_18 , як з засновником даного підприємства був підписаний контрак. Йому вказали маслоперебні заводи та номери цистерн олії.

Через два тижні зателефонував ОСОБА_35 і повідомив, що його звільнено з посади і усіма грошовими коштами, отриманими за контрактом, розпоряджається ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та поросив вжити заходів. Він зв`язався з представниками ПП «Золоте Зерно», які його запевнили, що контракт буде виконаний і всі грошові кошти на рахунку в Банку, з приводу чого надали йому гарантійний лист від 22.ОН.2010 підписаний директором «Діамантбанку». Пізніше стало відомо, що дане письмо Банком не оформлялось і є фальшивим, а грошових коштів на той момент на рахунку вже не було.

Всупереч твердженням апелянтів вже на той час дії засуджених свідчили про умисел заволодіти коштами РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс» та узгодженість в їх діях.

Заборгованість на день звернення з заявою про вчинений злочин складала близько 390 тисяч доларів США, а також 189 тисяч доларів США у вигляді акредитиву, який було повернуто, оскільки він встиг вжити заходів для цього. Загалом було поставлено близько 240 тонн соняшникової олії.

Спростовано твердження ОСОБА_7 про наявність тільки цивільно-правових відносин, оскільки умови контракту були виконанні частково саме завдяки діям ОСОБА_36 А

Вина також підтверджується:

Договором банківського рахунку №РКО №105/53 від 23.07.2010 р., укладений з ПП «Золоте Зерно», в особі директора ОСОБА_10 (том 2, а.п. 238), заявою про відкриття поточних рахунків а АТ «Діамантбаик» за підписом ОСОБА_37 07.2010р. в доларах США., євро та рублях (том 2, а.п. 242-244),копією протоколу № 1 загальних зборів ПП «Золоте Зерно» від 17.11.2009 р. (том 2, а.п. 245; том 3, а.п. 13-14), наказом №7 від 04.08.2010 р. про призначення ОСОБА_27 заступником директора по фінансам ПП «Золоте Зерно», підписаний ОСОБА_19 , з яким ОСОБА_27 був ознайомлений цього ж дня (том 2, а.п. 246),наказом №8 від 16.08.2010 р., за підписом ОСОБА_10 , відповідно до якого за невиконання функціональних обов`язків ОСОБА_27 відсторонено від раніше займаної посади (том 2, а.п24.),картками із зразками підписів і відбитком печатки ОСОБА_10 та ОСОБА_34 (том 2. а.п. 250-252), довіреністю від імені ПП «Золоте Зерно» від 16.08.2010 р., оформлену на ім`я ОСОБА_7 , за підписом ОСОБА_10 , якою останньому надано право в АБ «Діамант» вносити та одержувати готівку в касі банку, подавати платіжні доручення, одержувати виписки тощо (том 2, а.п. 248-249).

В судовому засіданні на підставі вказаних доказів було встановлено що ОСОБА_10 мав доступ до статутних документів, а ОСОБА_14 знімав готівку в банківських установах що спростовує їх твердження в судовому засіданні та в апеляціїх проте що ОСОБА_10 не мав доступу до документів а ОСОБА_7 про те що він лише контролював виконаня контракту.

Твердження обвинувачених та їх захисників в апеляціях про те, що ОСОБА_27 безпідставно були перераховані кошти в сумі 139,5 тисяч доларів США на рахунок транспортної компанії, а також що саме з вини останнього не було виконано умови контракту спростовані показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_27 про що обгрунтовано суд вказав у вироку.

В судовому засіданні було спростовано твердження ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_38 було пераховано 80 тисяч гривень які той розтратив, так як вказана сума до загального обсягу обвинувачення не включена і ОСОБА_39 та ОСОБА_40 не інкримінована та ОСОБА_32 винний у невиконанні умов контракту так як той був звільнений з займаної посади через нетривалий час після прийняття, так і не розпочавши виконання контракту.

В судовому засіданні було встановлено що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 заволоділи 350 тисяч гривень через ФОП « ОСОБА_41 » ввівши в оману ОСОБА_16 що підтверджуеться оформленням ними завідомо недостовірних офіційних документів, свідченнями свідка ОСОБА_16 про те що він підписав фіктивний документ оскільки реальних поставок від нього ПП «Золотому Зерну» не було а грошові кошти що ним знімались з рахунку він передавав ОСОБА_42 .

За ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 18.09.2014 р. (том 1. а.п. 348-349) ОСОБА_16 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Провина ОСОБА_7 , підтверджуеться поясненнями свідка ОСОБА_17 щодо фіктивної діяльності ВКФ «Укрінвест» де від ПП «Золоте Зерно» ВКФ «Укрінвест» було перераховано три транші - перший: 380 тисяч гривень, другий - близько 300 тисяч гривень, а останній близько 2,5 мільйонів гривень.

Готівкові грошові кошти він знімав і передавав ОСОБА_39 і ОСОБА_43 .

Що ПП «ВКФ «Укрінвест» являлось фіктивним підприємством підтверджено постановою про притягнення в якості обвинуваченого від 20.07.2011 р.. відповідно до якої ОСОБА_17 пред`явлено обвинувачення за вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 366 КК України, договором банківського рахунку №РКО 003/53 від 18.11.2008 р., укладений з ПП «ВКФ «Укрінвест» (том 4, а.п. 78);статутом ПП «ВКФ «Укрінвест»;копіями грошових чеків за період з 02.08.2010 р. до 29.10.2010 р. про зняття ОСОБА_44 на закупівлю товарів грошових коштів, розміщених на рахунку ПП «ВКФ «Укрінвест» (том 4, а.п. 99-120), хоча останній участі в діяльності фірми не приймав, а всіма коштами розпоряджався саме ОСОБА_17 .

Також вина засуджених підтверджується показання свідків ОСОБА_45 .. ОСОБА_46 за фактом отримання недостовірних документів щодо випробування соняшникової олії, які в подальшому мали бути використані для створення видимості виконання зобовязань.

ОСОБА_19 , і ОСОБА_18 було вчинено ряд як безпосередніх дій, направлених на службову підробку, так і певні дії спрямовані на спонукання інших осіб до вчинення відповідних дій. Суд у вироку обґрунтовано вказав що обсяг повідомленої в цій частині підозри знайшов своє підтвердження під час судового розглядуна підставі досліджених судо доказів.

А саме :

чеками про сплату ОСОБА_39 з рахунку ПП «Золоте Зерно»: 20.08.2010 р. ЛЕ4367830 на 10 тисяч гривень; 18.08.2010 р. ЛЕ4367829 на 6.5 тисяч гривень; 23.09.2010 р. ЛЕ4367833 на 100 тисяч гривень; 16.08.2010 р. ЛЕ 4367827 на 10 тисяч гривень; 19.10.2010 р. ЛЕ4367834 на 2 тисячі гривень; 15.09.2010 р. ЛЕ4367832 на 150 тисяч гривень; 15.12.2010 р. J1E4367840 на 65 тисяч гривень на закупівлю сільгосппродукції (том 2. а.п 321. 322. 323. 325. 331. 333. 335):

чеками про сплату ОСОБА_40 з рахунку ПП «Золоте Зерно»: 20.11.2010 р. ЛЕ4367839 на 40 тисяч гривень; 26.11.2010 р. ЛЕ 4367838 на 42 тисячі гривень; 27.12.2010 р. ЛЕ4367741 на 1 85 тисяч гривень на закупівлю сільгосппродукції (том 2. а.п 330. 332, 334):

чеком ЛГ9430983 від 21.09.2010 р. про сплату ОСОБА_39 грошових коштів в сумі 150 тисяч гривень на закупку сільгосппродукції (том 4, а.п. 48).

За висновку експерта №22768 від 17.12.2012 р. (том 4,а.п. 138-146). за період з 09.08.2010 р. до 31.12.2010 р. на рахунок в доларах США ПП «Золоте Зерно» в АБ «ДіамантБанк» 10.08.2010 р. отримано 751460 доларів США від РЗФ «МТ Інвест-Імпекс», республіка Узбекистан, 12.08.2010 р. сплачено 139500 доларів США фірмі «Trans-Holding L.L.C.», 20 доларів було використано у зв`язку з помилковим перерахуванням по невірно вказаним реквізитам, інші кошти 611940 доларів США перераховано на продаж з подальшим зарахуванням на гривневий рахунок.

ПП «Золоте Зерно» за досліджуваний період було отримано на гривневий рахунок суми у національній валюті, виручені за продаж іноземної валюти від РЗФ «МТ Інвест-Імпекс», а саме: 61 1904 доларів США - 4818370,74 грн.

Дані суми було використано:

441 150 грн. - знято готівкою (та повернуто 64800 грн).

2601700 грн. - переведено на власний рахунок фірми у ПАТ «Кредобанк»

350000 грн. - сплачено ПП «ВКФ «Укрінвест» передплата за насіння соняшнику

600000 гри. - сплачено ПП «ВКФ «Укрінвестр» передплата за насіння соняшнику

660000 грн. - сплачено ФГ «Юкос і К» за насіння соняшнику (та отримано 81754 грн.)

70000 грн. - сплачено ФОП Новікову на переробку насіння соняшнику.

153045 грн. - оренда цистерн та транспортно-експедиційні послуги ТОВ «Івітек», а також

було сплачено на інші поточні потреби підприємства у сумі 92215,46 грен.Банківські витрати 79761,06 грн., доходи від утримання коштів на банківських рахунках15189.19 грн.

Також 27.12.2010 р. ПП «Золоте Зерно» в АБ «ДіамантБанк» було отримано на гривневий рахунок суми у національній валюті, виручення за продаж іноземної валюти 18960 євро, отримані від «перерахування коштів згідно інв. 01 та 02 від 17.12.2010 р., контр. BMD ZZ 17-12-2010 DDU/ ПЛ-к SPOLKA ZOO.» - 197775,36 грн.

Дані суми було використано:185000 грн. - знято готівкою

на інші поточні потреби підприємства в сумі 10633,60 грн.

залишок коштів на кінець 31.12.2010 р. склав 2174,25 грн.

З рахунків ПП «Золоте Зерно», які було відкрито в АБ «ДіамантБанк» РЗФ «МТ Інвест-Імпекс» за період з 09.08.2010 р. по 31.12.2010 р. не було повернуто будь-яких коштів.

Свідчення свідків ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , а також досліджений обсяг бухгалтерської та податкової документації дійсно підтверджує вжиття заходів службовими особами ПП «Золоте Зерно», спрямованих на часткове виконання умов укладеного контракту.

Судом було встановлено що розрахунок з ФОП « ОСОБА_49 » відбувався лише за фактом виконаного замовлення. Співробітництво тривало 3-4 місяці, припинилось, оскільки ПП «Золоте Зерно» перестало надавати сировину для переробки.

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 діяли за попередньою змовою, узгоджено, зі спільним умислом, виконуючи дії, що утворило об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, пов`язаного і привласнення грошових, маючи на меті досягнення єдиного результату - привласнення коштів, що ними і було виконано.

Колегія суддів вважає що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, а виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст.209 КК України є обґрунтованим і винесене судом на підставі досліджених доказів.

За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виправдувальний вирок постановляється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Так обвинувачений ОСОБА_7 вину за ч. 1 ст.209 КК України не визнав, заперечивши факт належності витрачених коштів РЗТФ «МТ-Інвест-Імпекс».

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що автомобілі придбані за їх кошти. Свідчення підтверджуються матеріалами справи.

Органом досудового розслідування не було встановлено, які саме дії вчинили обвинувачені з використанням незаконно отриманих грошових коштів, які б були спрямовані на приховування джерел походження зазначених коштів та що кошти напридбання автомобілів «Hyundai Sonata», «Chery Tiggo» були використані саме грошові кошти, отримані ОСОБА_18 внаслідок протиправних дій.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене засудженому ОСОБА_39 покарання в мінімальних межах санкції ч. 5 ст. 191 КК України, пов`язане з позбавленням волі з позбавлення спеціального права, відповідає вимогам ст.ст. 65, 69-1 КК України та вимогам п. 1,2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та є необхідне й достатнє для їй виправлення та попередження нових злочинів. При призначені покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливо тяжкий злочин, особу підсудного:

ОСОБА_7 характеризується позитивно, до подій 2010 р. до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, завдану матеріальну шкоду не відшкодував, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого судом встановлено не було, в зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційних скарг в частині необхідності пом`якшення чи призначення быльш суворого покарання, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 02 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити - без змін.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін та покарання рахувати з 05.09.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 09.02.2011року по 20.01.2012 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2