29 листопада 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що постанова винесена законно, обґрунтовано, з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, а тому просив відмовити в задоволенні скарги заявника.
Прокурор ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив наступне.
Однак, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий ОСОБА_5 неповно дослідив обставини кримінального провадження та передчасно прийняв рішення про його закриття.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Крім того, на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В судовому засіданні було встановлено, що слідчим під час досудового розслідування не було проведено перевірки усіх відомостей зазначених у заяві ОСОБА_3 про скоєння кримінального правопорушення.
Слідчим не було встановлено чи користувалась ОСОБА_7 допомогою сторонніх осіб для отримання доступу до автомобіля та чи мали стороні особи доступ до салону автомобіля, в якому знаходились особисті речі ОСОБА_3 , які після заволодіння автомобілем ОСОБА_7 зникли.
Також слідчим не було визнано автомобіль «Toyota Corola» д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні. При цьому, даний автомобіль не було вилучено у ОСОБА_7 , яка незаконно перешкоджає у користуванні даним автомобілем іншому співвласнику, яким являється ОСОБА_3 , згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 у справі №128/6295/14-ц.
Дана обставина свідчить про упередженість слідчого при здійсненні досудового розслідування.
Також слідчий не звернув увагу на зміст заяви ОСОБА_7 від 29.09.2017, в якій вона вказала, що техпаспорт від автомобіля та комплект ключів знаходить у ОСОБА_3 , а тому вона не має можливості користуватись автомобілем. При цьому, ОСОБА_7 в протоколі допиту від 30.09.2017 зазначала, що побачила свій автомобіль по проспекту Юності в м. Вінниця, та використовуючи свій комплект ключів заволоділа вказаним автомобілем. Вказані розбіжності та суперечності в поясненнях ОСОБА_7 свідчать про обґрунтовані сумніви у їх достовірності.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу слідчого на положення розділу ІІ Положення про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 570 від 06.07.2017, яким визначено, що на органи досудового розслідування покладаються такі завдання:
1) захист особи, суспільств а та держави від кримінальних правопорушень;
2) охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження;
3) забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції;
4) забезпечення відшкодування фізичним і юридичним особам шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями;
5) виявлення причин і умов, які сприяють учиненню кримінальних правопорушень, і вжиття через відповідні органи заходів щодо їх усунення.
На органи досудового розслідування можуть бути покладені й інші завдання, визначені законодавством України щодо кримінального провадження.
Органи досудового розслідування зобов`язані застосовувати всі передбачені законодавством заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: