Провадження № 11-кп/792/651/17
Справа № 677/909/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження №0000252 від 09 травня 2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Красилівського районного суду від 05 вересня 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Красилівського районного суду від 05 вересня 2017 року,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Маків Дунаєвецького району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, судимий 18 листопада 2015 року Збаразьким районним судом за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 05 травня 2017 року у зв`язку з відбуттям покарання;

визнаний винуватим:

-за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 09 травня 2017 року, зараховано у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 09 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.

Судом вирішено питання про судові витрати та речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість за вчинення умисного злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вчинив нові умисні злочини проти власності.

Так, близько 23-ї години 30 хвилин 08 травня 2017 року ОСОБА_7 , маючи намір заволодіти майном ОСОБА_9 , через незамкнене вікно проник до домогосподарства АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно, з корисливих мотивів намагався викрасти мікрохвильову піч вартістю 920 грн., однак був виявлений потерпілим та втік, тобто з незалежних від нього причин не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, вчинивши незакінчений замах на крадіжку.

Крім того, близько 00 годин 15 хвилин 09 травня 2017 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою скоєння крадіжки, через незамкнену металеву хвіртку зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_3 та через незамкнені двері проник у підсобне приміщення. Звідти умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав електричну кутову шліфувальну машинку марки «Енергомаш» вартістю 724 грн. 61 коп.; електродриль марки «Колібр» вартістю 827 грн. 98 коп.; електричний саморобний подовжувач, вартість якого не встановлено; мотузку туристичну довжиною 42 м, вартість якої не встановлено; спінінг марки «Challenge 240» з двох секцій довжиною 2,4 м вартістю 102 грн. 60 коп.; телескопічну вудку марки «Kalipso 2106» з шести секцій довжиною 2,1 м вартістю 83 грн. 79 коп.; безінерційну котушку марки «Globe TEP 3001 bb» з підшипником вартістю 102 грн. 60 коп.; безінерційну котушку марки «Cobra» з трьома підшипниками вартістю 102 грн.60 коп.; спортивну сумку марки «LEADHAKE» вартістю 53 грн. 20 коп.; головний убір, вартість якого не встановлено, що належать ОСОБА_10 , чим завдав йому матеріальну шкоду на загальну суму 1 997 грн. 38 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у місцевому суді.

Посилався на порушення його права на захист, оскільки він не був забезпечений захисником при першому допиті, йому не була надана медична допомога, а визнавальні показання його змусили дати під впливом фізичного та психологічного тиску.

Уважав, що всі докази сфабриковані працівниками поліції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив вирок суду скасувати та закрити провадження у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого.

Посилався на невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження висновків суду про доведеність вини ОСОБА_7 , неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Уважав, що згідно показань потерпілого ОСОБА_11 він лише приблизно впізнав особу, яка намагалась здійснити крадіжку з його будинку, оскільки бачив її зі спини в умовах недостатньої видимості. В подальшому потерпілий змінив свої показання, які не були категоричними, та було видно, що він сумнівається в тому, що дійсно обвинувачений намагався вчинити крадіжку, а тому суд, на переконання захисника, мав критично оцінити їх.

Зазначав, що твердження обвинуваченого щодо його непричетності до крадіжки майна ОСОБА_10 не спростовані, а свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 лише вказали, що обвинувачений лежав біля криниці на одній з вулиць с. Радісне, сумка з викраденими речами знаходилась на видному місці на узбіччі на відстані 80-100 м та могла бути залишено будь-якою іншою особою. Також свідки зазначили, що в обвинуваченого в кишені вони виявили панаму, яка належала потерпілому, тобто фактично було проведено обшук особи, протокол не складався, а поняті не залучались.

Судом залишено поза увагою пояснення потерпілого ОСОБА_10 про те, що крадій біг по асфальтованій дорозі босим. Тому з огляду на відстань від будинку потерпілого, де був виявлений ОСОБА_14 , ступні його ніг мали бути пошкоджені. Однак, після проведення огляду будь-яких ушкоджень у нього виявлено не було, що виключає його причетність до вчинення цієї крадіжки.

З огляду на викладене та відповідно до вимог ст.62 Конституції України захисник уважав, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та просив вирок суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які частково підтримали апеляційні скарги з викладених у них мотивів; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна оцінка.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому не визнав та стверджував, що крадіжок не вчиняв, був п`яний та їхав додому з м. Хмельницького, вийшов не на тій зупинці і вирішив подрімати біля криниці на вулиці, де його виявили поліцейські.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_7 спростовані сукупністю наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_11 у суді показав, що, почувши гуркіт в хаті, побачив тінь злодія, який намагався викрасти мікрохвильову піч через відчинене вікно, однак не встиг. Тікаючи, злодій обернувся, а тому він запам`ятав його обличчя.

Під час пред`явлення для впізнання потерпілий ОСОБА_11 опізнав ОСОБА_7 як особу, що намагалась вчинити крадіжку з його будинку. Це підтверджено протоколом слідчої дії від 25 травня 2017 року.

Доводи апелянтів про те, що в суді ОСОБА_11 давав непослідовні показання та за умов недостатньої видимості не міг бачити злодія, є надуманими. Ці доводи належним чином перевірені та оцінені місцевим судом як такі, що жодним чином не виключають винуватості обвинуваченого і не виправдовують його.

Потерпілий ОСОБА_10 у суді підтвердив, що почув шум у веранді та побачив обвинуваченого, якого хотів наздогнати, але не зміг та викликав поліцію. Коли біг за злодієм, той загубив шльопанці. В подальшому сумка з викраденими у нього речами була виявлена поблизу ОСОБА_7 , який лежав біля криниці, а в його кишені знайшли панамку, яка належала йому (потерпілому). Зазначав, що службовий собака привів їх від шльопанців до криниці, де лежав ОСОБА_7 .

Такі показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , актом застосування службового собаки від 09 травня 2017 року, відомостями протоколу огляду місця події.

Згідно протоколу медичного обстеження для встановлення стану сп`яніння №64 від 09 травня 2017 року, ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння, був босий, із саднами на стопах.

У ході слідчого експерименту ОСОБА_7 у присутності захисника показав та детально розповів про обставини вчинення ним крадіжки майна потерпілого ОСОБА_15 , будь-яких заяв з приводу застосування до нього фізичного чи психологічного примусу не робив.

Тому судом надана належна оцінка твердженням ОСОБА_7 про порушення його права на захист та застосування до нього недозволених методів слідства, з якою погоджується і колегія суддів.

З огляду на викладене, доводи апелянтів про відсутність достовірних доказів вчинення крадіжок саме обвинуваченим на увагу не заслуговують і спростовуються наведеними доказами.

Вартість викрадених речей підтверджена висновками експерта №419 т від 16 травня 2017 року та №263 від 17 травня 2017 року.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і дійшов переконливих висновків про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, та у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом обґрунтовано визнано рецидив злочинів.

Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 раніше судимий, на шлях виправлення не став, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив умисні злочини, суд дійшов переконливого висновку про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого щодо скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Красилівського районного суду від 05 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2