Номер провадження: 11-сс/785/1538/17
Номер справи місцевого суду: 522/5547/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

представника потерпілого: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року, якою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Спаськ-Дальній Росія, громадянина України, який зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, притягується Київським р/с м. Одеси до скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та Приморським р/с м. Одеси до скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

- підозрюваного у кримінальному провадженні №0008887 від 22.11.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ст. 257 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановиЛА:
Вказаною ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зміну підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено.

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_11 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 07.11.2017 року в Одеській установі виконання покарань - 21.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 08 вересня 2017 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року відносно ОСОБА_10 про продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 07 листопада 2017 року та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що в даному випадку немає обґрунтованої підозри, та доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_10 до даної справи, та необґрунтована відмова суду у задоволенні клопотання адвокатів про зміну запобіжного заходу. Також посилаються на те, що підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, також жоден ризик передбачений ст. 177 КПК України не доведений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, які підтримав свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи та додані захисником документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.

Так, з наявних матеріалів справи випливає, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, відомості про особу, свідчать про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, та можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини, які викладені в клопотання слідчого, були також підтверджені в судовому засіданні прокурором, який пояснив, що матеріалами кримінального провадження обґрунтовується підозра вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення. По справі проводяться відповідні слідчі дії, направлені на дослідження та отримання додаткових доказів на підтвердження факту вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя вірно зазначив, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Слідчий суддя врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст.177 КПК.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства, він має утримуватись під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 178, 194, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року, якою відносно ОСОБА_10 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4