Провадження № 1-кс/331/129/2018
ЄУН 331/167/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , розглянувши його клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року, яке погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим відділом Олександрівскього ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області провадиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000117 від 22.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Відповідно до Примітки 1, ст.364 КК України - службовою особою у статті 368 цього Кодексу є особа, яка постійно чи тимчасово обіймає на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій чи адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до посадової інструкції завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, на ОСОБА_8 покладено наступні права та обов`язки:

п.1 розділу 1 керівництво діяльністю кафедри здійснює завідувач кафедри.

п.3 розділу 1 завідувач кафедри керує особовим складом кафедри.

п.5 розділу 2 організує та керує науково-дослідною роботою викладачів, виробничою практикою студентів, курсовими, кваліфікаційними та дипломними роботами.

п.19 розділу 2 організує ведення та оформлення документації кафедри, діловодства. Керує роботою лаборантів.

п.3 розділу 4 несе відповідальність за дотримання співробітниками кафедри виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, маючи відповідно до своїх службових обов`язків організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції пов`язані із викладацькою керівною діяльністю кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки у вказаному університеті, вчинила злочин за наступних обставин:

13.09.2017, близько 14.30 години, до ОСОБА_8 яка займає посаду завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, знаходячись у службовому кабінеті останньої, який розташований в будівлі Класичного приватного університету по вул. Жуковського 70-б звернулась за консультацією студентка 2 курсу, групи ММ-116 за спеціальністю код.056 «Міжнародні економічні відносини» Класичного приватного університету ОСОБА_9 з приводу узгодження питання проходження переддипломної практики, теми дипломної магістерської роботи та майбутнього захисту дипломної магістерської роботи. В ході вказаної консультації, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті схилити ОСОБА_9 до надання їй неправомірної вигоди, повідомила останній, що для успішної здачі переддипломної практики та майбутнього захисту дипломної магістерської роботи вона має надати їй неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США.

Крім того, ОСОБА_8 маючі на меті створити ситуацію, при якій ОСОБА_9 буде вимушена погодитись на її умови, а також схилити останню до надання неправомірної вигоди шляхом вимагання, повідомила що вона, як завідувач кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету має повноваження щодо погодження результатів переддипломної практики необхідної для подальшого захисту дипломної магістерської роботи, а також повноваження та авторитет серед викладачів Класичного приватного університету необхідні для успішного захисту дипломної магістерської роботи.

При цьому, 13.09.2017, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання неправомірної вигоди з ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомила останній, що в разі її згоди на вищевказані умови, вона має надати їй в якості авансу, неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США.

В подальшому, 11.10.2017, близько 10.00 години, завідувач кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету - ОСОБА_8 , знаходячись у своєму службовому кабінеті, який розташований в будівлі Класичного приватного університету по вул. Жуковського 70-б, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання від студентки 2 курсу, групи ММ-116 за спеціальністю код.056 «Міжнародні економічні відносини» Класичного приватного університету ОСОБА_9 неправомірної вигоди за погодження результатів переддипломної практики та майбутнього успішного захисту дипломної магістерської роботи отримала від останньої грошові кошти в розмірі 100 доларів США в якості авансу від загальної раніше оговореної суми неправомірної вигоди.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, в ультимативній формі наголосила на необхідності передачі другої її частини в розмірі 200 доларів США до кінця грудня 2017 року.

27.12.2017, близько 16.00 години, в ході телефонної бесіди з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повідомила останній, що у зв`язку із фінансовими проблемами, вона не має можливості передати їй раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, на що ОСОБА_8 погодилась на перенесення строків передачі неправомірної вигоди на січень 2018 року, яку ОСОБА_10 має перерахувати на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_8

09.01.2018, близько 11.00 години, ОСОБА_9 , виконуючи умови завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету - ОСОБА_8 в частині надання їй неправомірної вигоди за погодження результатів переддипломної практики та майбутнього успішного захисту дипломної магістерської роботи, знаходячись по вул. Парамонова 10 в м. Запоріжжя, використовуючи банківський термінал ПАТ КБ «Приват Банк» здійснила перерахування грошових коштів в розмірі 5 628,14 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_8 .

Після здійснення перерахування грошових коштів на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зателефонувала останній та повідомила про здійснення раніше оговореної банківської операції яка полягала у наданні ОСОБА_8 другої частини неправомірної вигоди, після чого, ОСОБА_8 підтвердила свої зобов`язання в частині погодження результатів переддипломної практики та майбутнього успішного захисту дипломної магістерської роботи студентки 2 курсу, групи ММ-116 за спеціальністю код.056 «Міжнародні економічні відносини» Класичного приватного університету ОСОБА_9 .

Таким чином встановлено достатню кількість доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. який кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданого йому службового становища, поєднаний з вимаганням неправомірної вигоди.

Безпосередньо після отримання ОСОБА_8 , неправомірної вигоди було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року.

В ході вказаного обшуку, виявлено та зафіксовано відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі відшукано предмет кримінального правопорушення банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_8 , грошові кошти, здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також чорнові записи підтверджуючі причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.
В ході проведення вказаного обшуку були вилучені предмети і документи, які мають значення для досудового розслідування, а саме:

?Мобільний телефон Huawei P10;

?Мобільний телефон Nomi I504;

?Мобільний телефон Nokia 5700c;

?Грошові кошти в сумі 3239 гривень;

?Банківські картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ;

?3 флеш карти;

?4 аркуші паперу формату А-4 з чорновими записами;

?3 блокноти з чорновими записами.

На підставі викладеного, посилаючись на ч. 1, 5 ст. 170 КПК України, просить суд накласти арешт на вищезазначене майно та документи, які були вилучені в ході обшуку, проведеного в квартирі АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити, посилаючись на ч. 5 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив слідчого суддю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що це клопотання є передчасним, оскільки органом досудового розслідування наразі не встановлена належність вилученого майна, тобто не встановлено чи належить це майно саме підозрюваній чи іншим особам.

Підозрювана ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення всіх учасників процесу, кожного в окремості, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № № 0000117, внесенего до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , групі прокурорів Запорізької місцевої прокуратури №1 у складі: прокурора ОСОБА_11 , прокурора ОСОБА_7 , та слідчому СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення чорнових записів, блокнотів, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації (флеш накопичувачів, жорстких дисків, тощо), засобів мобільного зв`язку, банківських карток.
09 січня 2018 року після отримання ОСОБА_8 неправомірної вигоди на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено наступне:

?Мобільний телефон Huawei P10;

?Мобільний телефон Nomi I504;

?Мобільний телефон Nokia 5700c;

?Грошові кошти в сумі 3239 гривень;

?Банківські картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ;

?3 флеш карти;

?4 аркуші паперу формату А-4 з чорновими записами;

?3 блокноти з чорновими записами.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
При вирішенні питання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку 09.01.2018 року в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , слідчий суддя враховує згідно ч.2 ст. 173 КПК України:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З протоколу про проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року вбачається, що особисто у ОСОБА_8 були вилучені матеріальні обєкти, які можуть бути конфісковані у разі визнання її винною у скоєнні кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон Huawei P10, грошові кошти в сумі 3239 гривень, банківські картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 .

На відшукання та вилучення іншого майна, яке підпадає під ознаки ст. 98 КПК України та яке було вилучено в ході про проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , було прямо надано дозвіл ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року, а тому необхідність накладення на нього арешту у слідчого судді відсутня.

Також, окрім зазначеного, правовою підставою для арешту майна, є передбачені п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України загальні правила застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме:

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Вказані речі та документи будуть використані як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

- може бути виконане завдання кримінального, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням. Вказані речі та документи забезпечать швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, відповідно до завдання кримінального провадження.

Накладення арешту на вказані речі та документи не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки речі та документи не несуть інформації та не є речами, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказані предмети є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року, задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке були вилучено в ході обшуку, проведеного 09 січня 2018 року в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , а саме на:

?Мобільний телефон Huawei P10;

?Грошові кошти в сумі 3239 гривень;

?Банківські картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
12.01.2018