Справа № 333/6346/17
Пр. №1-кп/333/627/17
ВИРОК

Іменем України
01 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника: ОСОБА_5

за участю представника потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Талди-Курган Казахстан, громадянки України, українки, має вищу освіту, одруженої, являється приватним підприємцем ПП « ОСОБА_8 », має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
02 липня 2017 року, приблизно о 13 годині 27 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по проїжджій частині вул. Новокузнецької, зі сторони вул. Нагнибіди в напрямку вул. Автозаводської в м. Запоріжжі.

В цей час, на регульований світлофором пішохідний перехід, розташований по вул. Новокузнецької, в районі зупинки громадського транспорту «Ромакс», виїхав велосипедист ОСОБА_10 , який в порушенні вимоги п. 6.7 ПДР України почав перетинати проїжджу частину зліва направо по ходу руху автомобіля «Шевроле Авео».

Під час руху, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну змогу виявити червоний для себе сигнал світлофора, діючи в порушення вимоги п. 8.7.3. е) ПДР України де вказано: «Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух...», керований транспортний засіб перед світлофором не зупинила, а також діючи в порушення вимог розділу 34 (горизонтальна розмітка 1.12 (стоп-лінія) та п.16.3 ПДР України де вказано: «у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою LT2 (стоп-лінією)...» перетнула дорожню розмітку - 1.12 ПДР Україну та виїхавши на вищевказаний пішохідний перехід скоїла передньою частиною кузова наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КУ «МКЛЕтШМД».

Згідно висновку судової медичної експертизи № 2091 від 19.09.2017, у ОСОБА_10 відкрита черепно-мозкова травма: переломи правої і лівої тім`яних кісток, перелом правої скроневої та виличної кісток; забій та крововиливи під оболонки у правій півкулі головного мозку; рани правої тім`яної ділянці та правої вушної раковини; гематома м`яких тканин голови праворуч, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження що небезпечні для життя.

Закриті осколкові переломи відростків 6-го та 7-го шийних хребців, переломи відростків 1-го та 2-го грудних хребців, що проникають у канал хребта з забоєм та стисненням спинного мозку у шийному відділі у ОСОБА_10 сукупно кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження що небезпечні для життя.

Рани в ділянці правого плеча у ОСОБА_10 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого предмета (предметів). Виникнення усього встановленого комплексу тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 в умовах дорожньо-транспортної пригоди не виключається.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 8.7.3 е), 16.3 та розділу 34 (горизонтальна розмітка 1.12 (стоп-лінія) Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-437 від 28.08.2017, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнала повністю, щиро покаялася, підтвердила обставини вчинення злочину, викладених вище. Крім цього пояснила, що у неї на утриманні є неповнолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просила суд застосувати до неї вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році».
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування акту амністії до обвинуваченої.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України вказавши, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 та кваліфікує дії останньої за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України являється тяжким злочином вчинений з необережності, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, матеріально допомагала потерпілому під час проходження ним лікування у медичному закладі та інші обставини справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченої ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства.

Судом розглянуто питання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року зі змінами та доповненнями.

Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно ч.1 ст.5 зазначеного Закону дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до набрання ним чинності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону.

Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо:

а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачається звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обвинувачена ОСОБА_7 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має на утриманні одну неповнолітню дитину: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того ОСОБА_7 не позбавлена батьківських прав, раніше не судима та до неї протягом останніх десяти років не застосовувалась амністія або помилування, не входить до кола осіб, визначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», тобто до тих осіб, до яких амністія не може бути застосована.

Таким чином, ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного судом покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються: із залучення експерта при проведенні судової інженерно-транспортної експертизи №9-437 від 28.08.2017 року що становить 1581 грн. 92 коп. та із залучення експерта при проведенні судової інженерно-транспортної експертизи №9-404 від 17.07.2017 року що становить 1581 грн. 92 коп.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначені експертизи було проведено експертом спеціалізованої державної установи та документально підтверджені, суд стягує на користь держави з ОСОБА_7 витрати на залучення експерта.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання:

за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 не обирався.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного судом покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази: автомобіль «Шевроле Авео» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 .
Стягнути на користь держави з ОСОБА_7 витрати на залучення експерта в сумі 3163 грн. 84 коп.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1