Категорія:ч.2 ст.189, ч.2.ст.146, ч.2ст 289, КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

Обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000056 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Луцького міськраионного суду Волинської області від 02 березня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, має на утримані малолітню дитину, непрацюючий, раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2013 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ч. І ст. 70 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком З (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

засуджений за ч.2 ст.189 КК України на З (три) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 146 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.186 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.І ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, ОСОБА_8 частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськраионного суду Волинської області від 01.07.2013 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту його затримання 03 грудня 2О15 року, зарахувавши відповідно до частини ч.5ст.72 КК України, в строк відбуття покарання період перебування його під вартою з 03 грудня 2015 року по день вступу вироку в законну силу включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку суду, 05.08.2014 року ОСОБА_10 від ОСОБА_11 стало відомо про наявність у раніше незнайомого ОСОБА_12 значних коштів, що надходили йому на платіжну картку та автомобіля «ОРЛЕЬ Вестга», який був придбаний напередодні, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння транспортним засобом, майном ОСОБА_12 , ОСОБА_10 вступив у злочинну змову з раніше судимими за вчинення корисливих злочинів ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 з якими домовився про вчинення злочину.

з цією метою, 06.08.2014 року, близько 01 години будучи обізнаними про місце відпочинку ОСОБА_12 у розважальному комплексі «101 км», що в селі Піддубці Луцького району Волинської області по вулиці Київський, 97а, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою між собою, автомобілем марки «Рено Конго», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 та невстановленим досудовим розслідуванням автомобілем під керуванням ОСОБА_15 приїхали в с. Піддубці Луцького району, де ОСОБА_10 під вигаданим приводом вивів ОСОБА_12 із розважального комплексу та змусив сісти в автомобіль марки «Рено Конго», р.н.з. НОМЕР_1 , щоб вивезти його в безлюдне місце.

В подальшому, 06.08.2014 року, близько 01 години ЗО хвилин, знаходячись обабіч автошляху сполученням «Устилуг-Київ», неподалік села Піддубці Луцького району Волинської області, ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 погрожуючи застосуванням насильства, застосовуючи психічне насильство, що тривало близько ЗО хвилин та виразилось в залякуванні потерпілого спричиненням шкоди йому та його батькам, пред`явили вимогу в передачі їм платіжної картки із грошовими коштами на рахунку в сумі 200 тисяч гривень, а на відмову потерпілого виконати їхню вимогу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 нанесли близько трьох ударів по тулубу ОСОБА_12 , спричинивши йому фізичний біль. Дізнавшись про неможливість потерпілим негайно надати їм платіжну картку, яка знаходилась в одному із банкоматів міста Луцька, погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень та застосовуючи психологічний тиск, що виразився в повідомленні потерпілому неправдивої інформації ОСОБА_8 про наявність матеріальних претензій вигаданого клієнта банку, від імені якого ніби-то вони діють та з картки якого помилково надійшли грошові кошти ОСОБА_12 , повторно висловили вимогу добровільно та негайно передати їм грошові кошти.

Крім того, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи з відома інших учасників вчинення злочину, висловили вимогу в передачі їм належного ОСОБА_12 автомобіля марки «Опель Вектра», р.н.з. НОМЕР_2 .

Повернувшись до приміщення розважального комплексу «101км», що за адресою Луцький район с. Піддубці вул. Київська, 97а, ОСОБА_12 в супроводі ОСОБА_10 взяв ключі від належного йому вищезгаданого автомобіля, який мав на вимогу вказаних осіб перегнати на протилежну сторону дороги для уникнення небажаних свідків та фіксації камерами спостереження, де його чекав ОСОБА_13 .

В свою чергу, ОСОБА_12 не маючи можливості чинити опір вимагачам виконав незаконну вимогу останніх та «перегнав» свій автомобіль на протилежне узбіччя від розважального комплексу. Після цього, ОСОБА_13 з відома інших учасників злочину сів за кермо даного автомобіля та всупереч волі потерпілого, близько 02 години зо хвилин поїхав на ньому до магазину «Наш Край», що по проспекту Відродження, 18 в місті Луцьку, де їх уже чекали ОСОБА_14 та ОСОБА_8 .. В подальшому ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з іншими учасниками злочину, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , з багажника автомобіля марки «Опель Вектра», р.н.з. НОМЕР_2 , відкрито викрав сабвуфер іноземного виробництва вартістю 1800 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.

Усвідомлюючи, що для досягнення злочинної мети, а саме зняття коштів з платіжної картки ОСОБА_12 необхідно особисте звернення потерпілого у відділення ПАТ КБ «Надра» та з метою унеможливити його звернення до правоохоронних органів, учасниками групи - ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 прийнято рішення про незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_12 . Для цього останні залучили до вчинення злочину ОСОБА_16 , який вступив із ними в змову і в обов`язки якого входила постійна цілодобова присутність біля потерпілого, обмеження і заборона спілкування по мобільному телефону, повідомленнях, щодо можливого застосування насильства зі сторони ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 в разі невиконання їхніх вимог.

Так, ОСОБА_13 позбавляючи можливості вільно пересуватися ОСОБА_12 незаконно утримував його з відома інших учасників злочину, зокрема ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 в автомобілі марки «Опель Вектра», р.н.з. НОМЕР_2 , приблизно до 08 години 06.08.2014 року. Після цього, діючи згідно попередньої домовленості ОСОБА_8 сів за кермо вказаного автомобіля, яким співучасники незаконно заволоділи, незаконно утримуючи ОСОБА_12 проїхав із ним до автомийки, що по вулиці Набережній в м. Луцьку, де із метою подальшої реалізації помив даний автомобіль та із салону та багажника повикидав у смітник особисті речі ОСОБА_12 , тим самим позбавив його можливості довести належність йому даного автомобіля та придбаних попередньо речей. Під час цього, ОСОБА_8 представився потерпілому співробітником Служби безпеки України, продемонструвавши відповідне посвідчення, яке останній сприйняв як дійсне та висловив погрози щодо застосування насильства при зверненні до правоохоронних органів, подолавши таким чином волю останнього до опору та будь-якої надії на допомогу, після чого близько 09 години 10 хвилин ОСОБА_8 привіз ОСОБА_12 у відділення ПАТ КБ «Надра», розташоване за адресою м. Луцьк, Київський майдан, 1 для отримання картки із наявними на ній грошовими коштами.

В подальшому, з`ясувавши час необхідний для відновлення картки, що становив не менше трьох робочих днів, вказаними особами, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було організовано перебування ОСОБА_12 під їх постійним наглядом. Таким чином, з 06.08.2014 року року по 09.08.2014 року ОСОБА_12 був незаконно позбавлений волі та знаходився в період часу приблизно з 15 години по 19 годину 06.08.2014 року в приміщенні мотелю «Гуцул», що по АДРЕСА_2 під наглядом ОСОБА_14 , з 19 години 06.08.2014 року по 09 годину 07.08.2014 року у приміщенні квартири АДРЕСА_3 під наглядом ОСОБА_16 , з 12 години 07.08.2014 року по 12 годину 09.08.2014 року у приміщенні квартири АДРЕСА_4 під наглядом ОСОБА_16 та з 15 години 11.08.2014 року по 09 годину 12.08.2014 року у готелі «Транзит+», що по вулиці Луцькій, 8 в селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області під наглядом ОСОБА_16 . Перевезення потерпілого ОСОБА_12 з приміщень готелів та квартир до відділення банку здійснював ОСОБА_8 автомобілем марки «Рено Конго», р.н.з. НОМЕР_1 , чим унеможливлював звернення потерпілого до сторонніх осіб про допомогу.

Крім цього, 06.08.2014 року після вчинення вимагання платіжної картки ПАТ КБ «Надра» із наявними на ній грошовими коштами, належними ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що для досягнення злочинної мети, а саме зняття коштів з платіжної картки ОСОБА_12 необхідно особисте звернення потерпілого у відділення ПАТ КБ «Надра» та з метою унеможливити його звернення до правоохоронних органів, учасниками групи- ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було прийнято рішення про незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_12 . Для цього останні залучили до вчинення злочину ОСОБА_16 , який вступив із ними в змову і в обов`язки якого входила постійна цілодобова присутність біля потерпілого та обмеження і заборона спілкування по мобільному телефону, повідомленнях, щодо можливого застосування насильства зі сторони ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 в разі невиконання їхніх вимог.

Після того, як ОСОБА_8 у відділенні ПАТ КБ «Надра» № 0202, що по проспекту Соборпост, 42а/37 в місті Луцьку, дізнався про відсутність коштів на рахунку ОСОБА_12 , його 12.08.2014 відпущено додому.

Крім цього, 06.08.2014 року, близько 01 годину ЗО хв., ОСОБА_8 знаходячись обабіч автошляху сполученням «Устилуг-Київ» неподалік села Піддубці Луцького району Волинської області, діючи повторно з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою із ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , в ході вчинення вимагання платіжної картки ПАТ КБ «Надра», належної ОСОБА_12 із грошовими коштами на рахунку в сумі 200 тисяч гривень, висловили вимогу в передачі їм належного ОСОБА_12 автомобіля марки «Опель Вектра», р.н.з НОМЕР_2 , що перебував на автостоянці розважального закладу «101 км», що за адресою Луцький район с. Піддубці вул. Київська, 97а.

Повернувшись до приміщення розважального комплексу «101км», що за адресою Луцький район с. Піддубці вул. Київська, 97а, ОСОБА_12 , в супроводі ОСОБА_10 , взяв ключі від належного йому вищезгаданого автомобіля, який мав на вимогу вказаних осіб перегнати на протилежну сторону дороги, для уникнення небажаних свідків та фіксації камерами спостереження, де його чекав ОСОБА_13 .

В свою чергу, ОСОБА_12 , не маючи можливості чинити опір вимагачам, виконав незаконну вимогу останніх та «перегнав» свій автомобіль марки «Опель Вектра», р.н.з НОМЕР_2 , на протилежне узбіччя від розважального комплексу. Після цього, ОСОБА_13 , з відома інших учасників злочину, сів за кермо даного автомобіля та, всупереч волі потерпілого, близько 02 години ЗО хвилин поїхав на ньому до магазину «Наш Край», що по проспекту Відродження, 18 в місті Луцьку, де їх уже чекали ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , при цьому незаконно заволодів документами на автомобіль, які знаходились в бардачку автомобіля, а саме свідоцтвом серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу марки «Опель Вектора» р.н.з. НОМЕР_2 , довіреністю серії ВРЕ № 979147 від імені ОСОБА_17 від 24.02.2011 року, довіреністю серії ВРЕ № 549374 від імені ОСОБА_18 від 28.01.2011 року, договором страхування, що не становлять матеріальної цінності, та були необхідні для подальшої реалізації транспортного засобу.

Таким чином, в ніч на 06.08.2014 року ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 реалізовуючи свої злочинні наміри, отримали від ОСОБА_12 ключі від його транспортного засобу та перебуваючи біля розважального комплексу «101км», що в селі Піддубці Луцького району по вулиці Київській, 97а, незаконно заволоділи автомобілем марки «Опель Вектра», р.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судової експертизи № 89 від 21.11.2014 року становить 44970 гривень, який в подальшому реалізували та отримані кошти обернули на свою користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 06.08.2014 року, близько 03 години, ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «Наш Край», що по проспекту Відродження, 18 в

місті Луцьку, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 з багажника автомобіля марки «Опель Вектра», р.н.з. НОМЕР_2 , у присутності потерпілого ОСОБА_12 , який був ними незаконно обмежений у пересуванні, відкрито викрали сабвуфер іноземного виробництва вартістю 1800 гривень, чим спричинили ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 06.08.2014 року, близько 10 години, ОСОБА_8 знаходячись біля приміщення магазину «Наш Край», по вулиці Шевченка, 50 в місті Луцьку, діючи повторно, з єдиним злочинним умислом, направленим на заволодіння майном ОСОБА_12 , за попередньою змовою із ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , у присутності ОСОБА_12 , який був незаконно позбавлений волі та обмежений у виборі місцеперебування, з автомобіля марки «Опель Вектра», р.н.з. НОМЕР_2 , відкрито викрали музичні колонки «РІОМЕЕЯ» вартістю 800 гривень та магнітолу «РІОNЕЕR« вартістю 1100 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1900 гривень.

Крім того, 06.08.2014 року, близько 23 години, ОСОБА_8 знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де незаконно утримувався потерпілий ОСОБА_12 , перебуваючи під наглядом ОСОБА_16 , діючи повторно, з єдиним злочинним умислом, направленим на заволодіння майном ОСОБА_12 , за попередньою змовою із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у присутності ОСОБА_16 , який не був обізнаний щодо їхніх намірів, та потерпілого ОСОБА_12 відкрито викрали комп`ютерні колонки, бувші у використанні іноземного виробництва вартістю 120 гривень, які знаходились на столі кімнати, магнітолу іноземного виробництва, бувшу у використанні вартістю 200 гривень, яка знаходилась у картонній коробці на шафі кімнати та вентилятор вартістю 120 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 440 гривень.

В поданій апеляційній скарзі з доповненнями до неї захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим. Посилається на те, що ОСОБА_8 вину у вчинених злочинах визнав повністю, сприяв їх розкриттю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, у вчинені злочинів виконував другорядну роль. Просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання, також прохає зарахувати обвинуваченому строк його перебування під вартою за попереднім вироком, зарахувавши час перебування його під вартою з 11 листопада 2011 року по 17 лютого 2012 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , також не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію своїх дій, вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суровим. Посилаючись на ті ж самі доводи, що і його захисник ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_20 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_20 підлягють до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.З ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та їх кваліфікація є правильною.

При цьому у відповідності до вимог ч.З ст. 349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Твердження захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційних скаргах про призначення останньому надто суворого покарання є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції урахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про його особу, а саме те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, на обліках в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, роль у вчиненні злочинів ОСОБА_8 є другорядною, крім того обвинувачений щиро розкаявся, що судом правильно віднесено до обставини, що пом`якшує покарання.

Однак ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив нові злочини під час іспитового терміну, не працює, не має постійного джерела доходу, збитків не відшкодував, ухилявся від досудового розслідування, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Врахувавши усі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник суд, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції статтей, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, яке за розміром є ближче до мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.289 КК України.

Доводи обвинуваченого та його захисника, які наведені в апеляційних скаргах, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при призначенні покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Разом з тим, доводи обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 щодо зарахування покарання обвинуваченому, за правилами ч.5 ст.72 КК України, строк його перебування під вартою за попереднім вироком, заслуговують на увагу.

Як вбачається з вироку Луцького міськрайонного суду від 11 листопада 2011 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і перебував останній під вартою до 17 лютого 2012 року. Строк тримання під вартою ОСОБА_8 слід зарахувати в строк відбування покарання, оскільки остаточне покарання першому визначене з застосуванням ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПУ України, Апеляційний суд Волинської області,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 20] 7 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни

В силу ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_8 під вартою за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2011 року. з 11 листопада 2011 року по 17 лютого 2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді