УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року

м. Київ
Справа № 596/982/15-к

Провадження № 51-5136ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4
встановив:
За вирокомТернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2016 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 212 КК та виправдано у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та надану неправильну оцінку наявним в матеріалах кримінального провадження доказам, просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_4 судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху з наданням йому семиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання. Також прокурору було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах строку на усунення недоліків, прокурор повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, він не усунув.
Як вже зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, Суд звернув увагу прокурора на те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. Тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак, ставлячи питання про необхідність скасування постановлених щодо ОСОБА_4 судових рішень, прокурор знову не конкретизував, яких порушень вимог закону допустився апеляційний суд, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення і були б безумовною підставою відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваного судового рішення касаційним судом з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу.
Викладені у повторній касаційній скарзі прокурора доводи, знову зводяться до надання оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що як вказував Верховний Суд при залишенні касаційної скарги без руху, в силу статей 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Верховний Суд повторно зазначає, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що прокурор не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Повернути касаційну скаргу прокурора на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 , разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3