ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/54/18
Номер провадження 1-кп/580/73/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

з участю секретаря - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Міляш, Чебаркульськоґо району, Челябінської області, Російської федерації, громадянки України, пенсіонерки, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

по ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_1 згідно довідки від 25.07.2016 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, 1 квітня 2015 року, разом із чоловіком ОСОБА_6 перемістилися з тимчасово окупованої території за адресою: АДРЕСА_1 , до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Так, 25.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до адміністративного приміщення Управління соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації, яке розташоване за адресою: м. Лебедин, вул. Сумська, 12, з письмовою заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, право на отримання якої передбачено Постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Переслідуючи корисливі мотиви, шляхом обману працівників вказаної установи, відповідальних за прийом документів, з метою отримання з державного бюджету грошових коштів, у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, умисно, всупереч вимогам ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінетів міністрів України № 505 від 01.10.2014, не зазначила в заяві для призначення вказаного виду допомоги, відомостей про наявність у власності її чоловіка ОСОБА_6 будинку та надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2015, а саме в графі: «Інформація щодо наявності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції» з наданих відповідей «Так» чи «Ні», підкреслила варіант «Ні» та в графі про зазначення місцезнаходження житла» особисто вписала слово «ні». Відомості, зазначені в даній заяві мали суттєве значення при прийняття рішення про призначення, нарахування та виплату їй вказаного виду грошової допомоги. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 23.09.2016 останній призначено соціальну допомогу за період з 25 липня 2016 року по 24 січня 2017 року в розмірі 1768, 00 грн. щомісячно.
Керуючись єдиним умислом, направленим на продовження незаконного отримання грошових коштів, 25 січня 2017 року ОСОБА_1 , знову звернулася до адміністративного приміщення Управління соціального захисту населення Лебединської РДА, яке розташоване за адресою: м. Лебедин, вул. Сумська, 12, з письмовою заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, в якій знову умисно не зазначила, в заяві для призначення вказаного виду допомоги відомостей, про наявність у власності її чоловіка ОСОБА_6 будинку та надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2015, а саме в графі: «Інформація щодо наявності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції» з наданих відповідей «Так» чи «Ні», підкреслила варіант «Ні» та в графі про зазначення місцезнаходження житла» особисто вписала слово «ні». Відомості, зазначені в даній заяві мали суттєве значення при прийняття рішення про призначення, нарахування та виплату їй вказаного виду грошової допомоги.
Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 15 лютого 2017 року останній призначено соціальну допомогу за період з 25 січня 2017 року по 24 липня 2017 року в розмірі 1768, 00 грн. щомісячно.
Рішенням про припинення допомоги переміщеним особам на проживання від 12 липня 2017 року ОСОБА_1 припинено виплату у зв`язку з виявленням уповноваженим органом подання недостовірної інформації, згідно вимог п. 12 Порядку-надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Таким чином, на підставі вищевказаних заяв ОСОБА_1 було призначено та виплачено грошові кошти в сумі 1768,00грн. щомісячно в якості щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг за 2016 рік 9239,23 грн., за 2017 рік - 10608,00 грн., а всього на загальну суму 19847,23 грн.
У підписаних ОСОБА_1 заявах для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, зазначено про те, що подаючи їх, вона підтверджує достовірність наданої інформації та повідомлена про відповідальність за подання недостовірної інформації.
У зв`язку із вчиненням умисних протиправних дій, які виразились у заволодінні в період з 25 липня 2016 року до 12 липня 2017 року шляхом обману та зловживання довірою бюджетними грошовими коштами, сплаченими Управлінням соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації ОСОБА_1 в якості щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на загальну суму 19 847,23 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та пояснила, що раніше, після переміщення з зони проведення АТО вона проживала у своєї дочки у м. Києві. Потім вони придбали будинок у с. Бішкінь Лебединського району. Коли отримувала допомогу не зазначила відомості про те, що у неї є будинок, для того, щоб отримати кошти та відремонтувати будинок. Вона вже частково відшкодувала кошти з пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового розслідування, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченою та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_1 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, так як вона вчинила шахрайство заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою

При обранні міри покарання ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, мотиви його вчинення, позитивну характеристику по місцю проживання, її вік, визнання своєї вини, часткове відшкодування шкоди та вважає за необхідне призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки її можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання по цьому закону у виді 510 грн. штрафу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2