Справа № 359/2605/18
Провадження №1-в/359/236/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника БВК-119 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з Бориспільською БВК-119, заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

в с т а н о в и в:

04.04.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник БВК відносно задоволення заяви заперечував, оскільки засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення та не довів це своєю працею.

Ознайомившись із думкою засудженого, представника колонії та прокурора, клопотанням та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із особової справи, ОСОБА_4 засуджено вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2012 за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2014 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2012, за ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років. Дана ухвала набрала законної сили 04.08.2014.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Однак з характеристики з місця відбування засудженим покарання вбачається, що ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі знаходиться з 06.11.2014. Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 23.11.2014. За час відбування покарання характеризується посередньо. Не тривалий час був працевлаштований на виробництві установи та за сумлінну працю заохочувався у 2015 правами начальника установи. На даний час на виробництві установи не працевлаштований та бажання щодо працевлаштування немає. До майна яким користується при виконанні дорученої роботи ставиться не завжди дбайливо. Не завжди утримує своє спальне місце та при ліжкову тумбочку в чистоті та має охайний вигляд. Не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених та не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціальну-корисну активність в організації їх роботи. Засуджений ОСОБА_4 за час відбування кримінального покарання не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, оскільки на даний час має недостатній ступінь виправлення.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому застосування по відношенню до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання є передчасним.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволенні клопотання.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом трьох днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1