Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/283/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькрму кримінальне провадження №0000312 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоновершка Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середнього освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , такий, що не має судимостей,
визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 115 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно вироку суду обвинувачений вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за таких обставин.
Так, 27 жовтня 2017 року близько 21:40 години ОСОБА_8 перебував у житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , де разом з власником домоволодіння ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_10 вживали алкогольні напої.
У ході спільного вживання алкогольних напоїв, коли вказані особи перебували в приміщенні кухні цього ж будинку, на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Під час сварки, у той час коли ОСОБА_9 знаходився на дивані в положенні сидячи, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи досягнення злочинного результату у вигляді смерті останнього почав наносити йому кулаками обох рук удари в кількості не менше 5, в ділянку обличчя та по голові, внаслідок яких ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії наніс потерпілому ще не менше 5 ударів ногою в область грудної клітки та живота.
Після отримання вказаних ударів ОСОБА_9 не подавав ознак життя, після чого ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, взяв в будинку мотузку затягнув її під пахвами обох рук ОСОБА_9 , та за допомогою вказаної мотузки перетягнув тіло потерпілого в іншу кімнату цього ж будинку, в якій знайшов одяг, а саме куртку, кофту та покривала накинув їх на тіло потерпілого та підпалив його, з метою знищення тіла внаслідок дії на нього полум`я вогню, а сам втік з місця події.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 939 від 08.12.2017 року, встановлено, що при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки, 2 крововилива в м`які тканини грудної клітки та в м`які тканини грудної клітки зліва, двохсторонні закриті переломи ребер з крововиливом в міжреберні м`язи, зліва - 2-ге ребро по середньо ключичній лінії, 3,4,5,6,7,8,9,10-ті ребра по передньо - пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври в ділянці переломів 7,8-го ребер, справа 9,10-го ребра по лопатковій лінії, 500 мл. рідкої крові в лівій плевральній порожнині.
Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких, як небезпечні для життя в момент спричинення. Опікові поверхні з ознаками обвуглення, які виявлено на тілі ОСОБА_9 , утворилися в результаті дії термічного фактора (полум`я).
Причиною смерті ОСОБА_9 є шок, який розвинувся як наслідок закритої тупої травми грудної клітки з двосторонніми переломами ребер, про що свідчать дані судово - медичного дослідження трупа та дані судово - гістологічного дослідження.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок районного суду змінити та зменшити розмір призначеного йому покарання до семи років позбавлення волі.

Свої доводи мотивує тим, що саме потерпілий ОСОБА_9 , будучи у стані сильного алкогольного сп?яніння, став ініціатором конфліктної ситуації, а потім перший напав на нього та намагався його задушити.
Вважає, що районним судом також не враховано тієї обставини, що він приймав участь у бойових діях (антитерористичній операції), а тому має дещо інше сприйняття події загрози для життя та здоров?я внаслідок перенесеної психоемоційної травми. Проте, районний судом не надано цим обставинам належної оцінки, що й призвело до призначення йому досить суворого покарання.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного та просив вирок районного суду змінити в частині призначеного покрання на більш м`яке, думку прокурора, яка просила вирок районного суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, досудове і судове слідство проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних та всебічно досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції надав правильну та об`єктивну оцінку, і які відповідають фактичним обставинам справи.

Так, при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України визнав повністю, однак зазначив, що не бажав смерті ОСОБА_9 , а злочин вчинив під дією алкоголю.
Вказав, що 27.10.2017 року близько 21.00 год., він прийшов до приміщення будинку потерпілого, де побачив останнього з ОСОБА_11 , які разом вживали спиртне. Після чого, приєднався до них та разом вживали алкогольні напої. Через хвилин 40 між ним та потерпілим виникла сварка, проте через що саме він не пам`ятає. Потім розпочалася бійка, оскільки ОСОБА_9 схопив його за рукою за шию та почав давити. Він наніс ОСОБА_9 близько п`яти ударів кулаком по обличчю, від чого той упав на підлогу, де у нього пішла кров носом. Потім, він наніс близько 5 ударів правою ногою в область грудної клітини та живота потерпілого, після яких останній перестав дихати і пульс був відсутній. Він зрозумів, що вбив останнього. Щоб приховати злочин, він взяв мотузку, за допомогою якої перетягнув тіло потерпілого до іншої кімнати, де поклав його посередині кімнати та за допомогою сірників підпалив його. Коли на потерпілому загорівся одяг, він пішов з будинку. По дорозі викинув мотузку, якою перетягував тіло та спортивну куртку, в яку був одягнутий, оскільки вони були зі слідами крові.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами:
- рапортом ст. інспектора чергового СРПП Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 , згідно якого 28.10.2017 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1871 від 28.10.2017 року, як виявлення неопізнаного трупу (а.к.п.2 т.1);
- даними протоколу огляду місця події від 28.10.2017 року із фототаблицею до нього, у ході проведення якого в жилій кімнаті №1 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , на підлозі в положенні лежачи на спині виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із ознаками насильницької смерті (а.к.п.9-15, 17-33 т.1);
- даними протоколу огляду місця події від 29.10.2017 року, в ході проведення якого на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , тобто по місцю проживання обвинуваченого, виявлено та вилучено одяг та взуття останнього з плямами та слідами речовини бурого кольору (а.к.п.170-171 т.1);
- копією лікарського свідоцтва про смерть № 950 від 30.10.2017 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 , став напад з використанням тупого предмету, з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.к.п.37-38 т.1);
- даними протоколу слідчого експерименту з додатками від 29.10.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого він на місці вчинення кримінального правопорушення показав обставини, механізм і спосіб вчинення ним вбивства ОСОБА_9 (а.к.п.72-73 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи № 939 від 08.12.2017 року, згідно з яким при судово - медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки, 2 крововилива в м`які тканини грудної клітки (2) в м`які тканини грудної клітки зліва, двохсторонні закриті переломи ребер з крововиливом в міжреберні м`язи, зліва - 2-ге ребро по середньо ключичній лінії, 3,4,5,6,7,8,9,10-ті ребра по передньо-пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври в ділянці переломів 7,8-го ребер, справа 9-10-го ребра по лопатковій лінії, 500 мл. рідкої крові в лівій плевральній порожнині. Шок. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Причиною смерті ОСОБА_9 являється шок, який розвинувся як наслідок закритої тупої травми грудної клітки з двосторонніми переломами ребер (а.к.п.82-87 т.1).
Проаналізувавши зазначені вище докази та обставини вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що взяті в сукупності всі вищеперераховані докази беззаперечно підтверджують причетність саме обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Перевіряючи апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 у тій частині, що потерпілий перший спровокував сварку, напав на нього і намагався його задушити,колегія суддів встановила, що вони є фактично аналогічними тим, що заявлялися ним під час судового розгляду даного кримінального провадження у суді першої інстанції, який перевіривши їх належними чином, та з урахуванням вищезазначених доказів, дав правильну оцінку про їх необґрунтованість, а тому вони не можуть слугувати підставою для визнання правомірними його дій щодо позбавлення життя потерпілого. Більше того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що обвинувачений отримав під час вказаного конфлікту з потерпілим будь-які тілесні ушкодження, у тому числі і в області шиї, які є характерні від вказаних ним дій потерпілого.

Крім того, колегія суддів не вбачає у діях потерпілого реальної загрози для життя та здоров`я обвинуваченого, що могло бути підставою такій мірі його захисту, яка мала місце у даній ситуації.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 і бажав їх настання, а тому колегія суддів вважає доведеним наявність у ОСОБА_8 прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, оскільки нанесена ним значна кількість цілеспрямованих ударів у ділянку обличчя та по голові, а також в область грудної клітки та живота ОСОБА_9 , перебувають саме у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті останнього.
За таких обставин, доводи обвинуваченого про вчинення ним вказаних протиправних дій у стані самозахисту є безпідставними, а тому правильно не враховані районним судом при постановленні даного вироку.
Отже, з огляду на викладене, аналізуючи сукупність досліджених районним судом у даному кримінальному провадженні доказів, колегія суддів вважає повністю доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115КК України, а тому приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Крім того, матеріали цього кримінального провадження не містять даних про істотні порушення процесуального закону під час досудового чи судового слідства, а також неповноту чи однобічність, яка б могла суттєво вплинути на правильність прийнятого районним судом рішення.

Перевіряючи даний вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому правильно врахував, що ОСОБА_13 вчинено умисний закінчений злочин, віднесений до категорії особливо тяжких, внаслідок якого настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Як особа, обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п.262,281,284 т.1), неодружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимостей.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 08.09.2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 обвинувачений є учасником бойових дій (а.к.п.260 т.1).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 503 від 21.12.2017 року встановлено, що в момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждав і в даний час не страждає. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відмічена аномалія характеру у вигляді емоційно-нестабільного розладу особистості, що не є проявом психічного захворювання і не впливає на його осудність. Підпадає під дію ст. 19 ч.1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.к.п.212-213 т.1).
Також, правильно враховано судом обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме його щире каяття та обставину, яка його обтяжує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Тому, з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, суд першої інстанції обгрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням в межах санкції статті обвинувачення, ближче до його мінімального розміру, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який умисно заподіяв смерть потерпілому, через що становить суспільну небезпеку для оточуючих.

Тобто вид та розмір призначеного йому покарання, на думку колегії суддів є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення - не встановила.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2