АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

16 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
представника ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000044 від 19.01.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, було задоволено клопотання детектива Національного бюро другого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на банківські рахунки ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» (), відкриті у ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) та у ПАТ Акціонерний банк «Південний» (МФО 328209), та на видаткові операції по цих рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та заробітної плати, у кримінальному провадженні №0000044 від 19.01.2018 року, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_9 , як виду покарання, яке належить йому на праві власності.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання детектива підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України для арешту майна.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року та у задоволенні клопотання детектива Національного бюро другого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що кошти, які знаходяться на арештованих рахунках належать ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» і вказані кошти не можуть бути власністю підозрюваного ОСОБА_9 , що унеможливлює конфіскацію майна. Вважає, що детективом не наведено жодної правової підстави для накладення арешту на майно. Зазначає, що слідчим суддею не враховано співрозмірність обмеження права власності, а також наслідки арешту для інших осіб, оскільки арешт майна у даному випадку порушує право законного власника, яким є ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв».

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 05.02.2018 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, детективами та старшими детективами Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000044 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

31.01.2018 року детектив Національного бюро другого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» (), відкриті у ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) та у ПАТ Акціонерний банк «Південний» (МФО 328209), та на видаткові операції по цих рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та заробітної плати, у кримінальному провадженні №0000044 від 19.01.2018 року, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_9 , як виду покарання, яке належить йому на праві власності.

05.02.2018 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання детектива про арешт майна було задоволено.

Разом з тим, дослідивши обставини кримінального провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до помилкового висновку про необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки відомостей за матеріалами провадження про повідомлення підозри ОСОБА_9 немає, при цьому підстав, передбачених ч. 4 ст. 170 КПК України за матеріалами судового провадження не вбачається.

Окрім цього, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно підпадає під критерії, визначені ст. 170 КПК України, також не містить під собою правового підґрунтя, тому як дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання детектива про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів ставиться критично до тверджень слідчого судді про те, що майно може бути використано для забезпечення у майбутньому конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, детектив в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.

Так, хоча в клопотанні детектив вказує на необхідність накласти арешт на майно з метою можливої конфіскації майна, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного, а також існування необхідності арешту майна і мети накладення арешту на це майно.

Повідомлення про підозру будь-кому в даному кримінальному провадженні в матеріалах провадження відсутнє.

Як вважає колегія суддів, стороною обвинувачення не надано достовірних даних того, що майно відповідає критеріям ст. 170 КПК України, тому посилання слідчого судді на дану обставину є безпідставним.

При цьому, в розумінні ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на грошові кошти, проте слідчим суддею накладено арешт на банківські рахунки, що суперечить положенням закону.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання детектива, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000044 від 19.01.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, якою було задоволено клопотання детектива Національного бюро другого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на банківські рахунки ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» (), відкриті у ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) та у ПАТ Акціонерний банк «Південний» (МФО 328209), та на видаткові операції по цих рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та заробітної плати, у кримінальному провадженні №0000044 від 19.01.2018 року, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_9 , як виду покарання, яке належить йому на праві власності скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання детектива Національного бюро другого відділу детективів другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погодженого із прокурором п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» (), відкриті у ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) та у ПАТ Акціонерний банк «Південний» (МФО 328209), та на видаткові операції по цих рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та заробітної плати, у кримінальному провадженні №0000044 від 19.01.2018 року, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_9 , як виду покарання, яке належить йому на праві власності відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 с і к