Справа №705/4282/17
1-в/705/734/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані заяву засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла письмова заява засудженої ОСОБА_5 , у якій просить суд застосувати до неї вимоги п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, так як вона є інвалідом ІІІ групи.
Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання доставлена не була, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та застосування відносно засудженої ОСОБА_5 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_5 не підпадає під застосування п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» з наступних підстав. ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до якого, на підставі ст. 71 КК України, приєднано частину невідбутого вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 20.11.2012 р. за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, ОСОБА_5 засуджена 02.02.2015 р. вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, по якому приєднано вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2014 р. Таким чином, засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання за злочини передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким. Стаття 1 ЗУ «Про амністію застосовується до засуджених, які відбувають покарання за злочини невеликої та середньої тяжкості. Оскільки одним із злочинів за яким ОСОБА_5 відбуває покарання є тяжкий злочин, просить суд відмовити у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_5 .

Представник установи в судовому засіданні покладалася на думку суду.

Суд, вислухавши думку прокурора та позицію представника установи, вивчивши письмові матеріли додані до заяви та матеріали особової справи засудженої, вважає, що заява до задоволення не підлягає.

У відповідності до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі підлягають засуджені, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи. Разом з тим, у статті визначено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України.
Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2012 року за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року.
Таким чином, ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України. У відповідності до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, а злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України відносяться до тяжких злочинів.
Ураховуючи наведене, до засудженої ОСОБА_5 не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона засуджена, в тому числі за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який відноситься до тяжких злочинів.
На підставі викладеного та керуючись Закон України «Про амністію у 2016 році» суд,
У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_1