АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/1448/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2222/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне переправлення осіб через державний кордон України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 622/1448/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.332 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2017 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Ханой, В`єтнам, громадянки України, пенсіонерки, до затримання безробітної, заміжньої, з вищою філологічною освітою з російської мови, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає фактично за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винною вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, та призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)». Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати від дня фактичного затримання, з 11 червня 2015 року. Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання за даним вироком, строк з 11 червня 2015 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: два дні позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року), період з 21 червня 2017 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку: один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 21 червня 2017 року). Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодилася обвинувачена, яка подала апеляційну скаргу, в якій просить просить вирок районного суду скасувати, посилається на те, що жодних злочинів не вчиняла.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не пілоягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Одеси, у першій декаді травня 2015 року, але не пізніше 10.05.2015, отримала пропозицію від невстановленої в ході слідства особи на ім`я « ОСОБА_9 » організувати переїзд чотирьох громадянок Соціалістичної Республіки В`єтнам, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з території Соціалістичної республіки В`єтнам (далі СРВ) до м. Одеси (Україна). У зв`язку з викладеним, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що у вказаних вище чотирьох громадянок СРВ відсутні будь-які документи, які б надавали їм можливість законного перетину державного кордону України та подальшого їх законного перебування на території України, прийняла рішення щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску. Так, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 18.05.2015 звернулась в ході телефонної розмови до раніше знайомого їй громадянина України, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, мешканця прикордонного району Сумської області, з пропозицією зустріти зазначених вище громадянок СРВ 18.05.2015 о 22 годині на околиці с. Безимено (РФ) та перевести їх на територію України в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України, після чого доставити їх до себе додому в с. Широкий берег Великописарівського району Сумської області та очікувати на подальші вказівки від ОСОБА_7 . На вказану пропозицію особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, дав свою згоду. В подальшому особа, матеріали відношенні якого виділені в окреме провадження, як колишній співробітник ДПС України, орієнтуючись в розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПС України, розуміючи порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземцями, а також порядок та термін їх перебування на території України, на виконання спільного з ОСОБА_7 злочинного умислу, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, згідно досягнутої із ОСОБА_7 злочинної домовленості, 18.05.2015 вирушив в напрямку лінії державного кордону України, в район н.п. Леміщено (Золочівський район, Харківська область), де за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 о 22 годині на нього з боку Російської Федерації на околиці с. Безимено чекали вказані вище громадянки СРВ. Після прибуття до місця перетину державного кордону України поблизу н.п. Леміщено (Золочівський район, Харківська область), дотримуючись заходів обережності, впевнившись у відсутності нарядів ДПС України, особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, перетнув державний кордон України та зустрів на околиці н.п. Безимено (РФ) 4 громадянок Соціалістичної Республіки В`єтнам, які очікували на нього згідно домовленостей із ОСОБА_7 . Реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, здійснив незаконне переправлення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через державний кордон України з території РФ на територію України на напрямку н.п. Безимено (РФ) - н.п. Леміщено (Україна) в Золочівському районі Харківської області. Надалі особа, матеріали відношенні якого виділені в окреме провадження, діючи згідно попередньої домовленості з ОСОБА_7 , прослідував з ними до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , про що в телефонному режимі повідомив ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, звернулась до раніше знайомого їй та особі, матеріали відношенні якого виділені у окреме провадження, таксиста, громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якому не було достовірно відомо про вчинений нею та особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, злочин, з проханням забрати за місцем проживання останнього чотирьох пасажирів, та відвести їх до м. Харкова, де поселити до готелю. На вказану пропозицію ОСОБА_14 погодився і 21.05.2015 на своєму автомобілі моделі «ВАЗ-2106» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », прослідував до місця проживання особи, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, за вищевказаною адресою, де за вказівкою останнього до вказаного автомобіля здійснили посадку 4 громадянки СРВ. В подальшому ОСОБА_14 прослідував до м. Харкова, де за проханням ОСОБА_7 поселив зазначених 4 громадянок СРВ до готелю поблизу ТЦ «Барабашово». Далі, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел на організацію незаконного переправлення чотирьох громадянок СРВ через державний кордон України та їх доставку до м. Одеси, з метою конспірації, вирішила перевезти зазначених вище громадянок СРВ з м. Харкова до м. Одеси транспортним засобом, який здійснює нерегулярні пасажирські та вантажні перевезення. Так, вона, дізнавшись про час та місце відправлення вантажно-пасажирського автобусу сполученням «Харків-Одеса», в телефонній розмові з ОСОБА_14 попросила останнього перевезти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з готелю до місця відправлення автобусу, стоянки супермаркету «Класс», який розташовано на пр. 50 років СРСР, на що той дав свою згоду та виконав її прохання. В подальшому ОСОБА_7 прибула в район місця відправлення автобусу сполученням «Харків-Одеса». Після того, як ОСОБА_14 доставив чотирьох громадянок СРВ з готелю до місця відправлення автобусу, ОСОБА_7 зателефонувала на його мобільний телефон та попросила передати телефон одній із громадянок СРВ, після чого в телефонній розмові вона проінструктувала громадянок СРВ про спосіб пересадки з автомобіля в автобус, а саме, що їм необхідно виходити з машини по двоє з проміжком часу в 5 хвилин. Однак, при здійсненні цільових профілактичних заходів на Валківському посту ДПС УДАІ в Харківській області співробітниками ГУДМС в Харківській області в автобусі марки «Мерседес», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було виявлено чотирьох громадянок СРВ, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у яких були відсутні документи, які б надавали їм право законного перебування на території України. Крім того, ОСОБА_7 , упродовж своєї злочинної діяльності, маючи злочинний умисел, направлений на повторну організацію незаконного переправлення через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску двох громадян В`єтнаму, а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з території України на територію Російської Федерації, в середині травня 2015 року, але не пізніше 22.05.2015, звернулась в ході телефонної розмови до раніше знайомого їй громадянина України - особи, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, мешканця прикордонного району Сумської області, з пропозицією здійснити незаконне переправлення зазначених вище двох громадян В`єтнаму на територію РФ через державний кордон України з території України в Золочівському районі Харківської області на напрямку н.п. Леміщено (Україна) - н.п. Безимено (РФ), на що останній дав свою згоду. Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на організацію незаконного переправлення двох громадян СРВ через державний кордон України, здійснила доставку двох громадян В`єтнаму, а саме: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з м. Одеси до м. Харкова, куди прибула разом із ними 22.05.2015 року та зупинилась в готелі «Феліса», що знаходиться поблизу ТЦ «Барабашово». В подальшому ОСОБА_7 , діючи повторно, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення зазначених двох громадян СРВ через державний кордон України, звернулась до раніше знайомого їй та особі, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, таксиста, громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якому не було достовірно відомо про вчинений нею та особою, матеріали відношенні якого виділені у окреме провадження, злочин, з проханням забрати з готелю «Феліса» двох громадянок В`єтнаму та відвезти їх до місця проживання особи, матеріали у відношенні якого виділені у окреме провадження, На вказану пропозицію ОСОБА_14 , нічого не підозрюючи, погодився, і 22.05.2015 року о 16 годині 30 хвилин на своєму автомобілі моделі «ВАЗ-2106» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » прибув до готелю «Феліса», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Люсинська, б. 43. Після цього до його автомобілю здійснили посадку два громадянина В`єтнаму (чоловік та жінка). Далі, ОСОБА_14 прослідував до місця проживання особи, матеріали у відношенні якого виділені у окреме провадження, за адресою: АДРЕСА_3 , де за вказівкою особи, матеріали у відношенні якого виділені у окреме провадження, заїхав до його двору та висадив двох громадян В`єтнаму, де в подальшому співробітниками СБ України та військовослужбовцями ДПСУ протиправні дії вказаних вище осіб були зупинені.
Допитана у судовому засіданні в суді першої інстанції, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала частково та пояснила суду, що має вищу філологічну освіту із російської мови та відповідно розуміє російську мову, не розуміє лише українську, тому їй не потрібен перекладач із в`єтнамської мови, а лише з російської мови на українську, у зв`язку з чим вона відмовилася від послуг перекладача з російської мови на в`єтнамську. Суду дала показання, що умислу на скоєння злочину, що їй інкриміновано не мала, дійсно лише бажала допомогти землякам. Так, її знайомий ОСОБА_17 сказав, що є особа на ім`я ОСОБА_9 у якого є 4 дівчини, які бажають їхати у Москву працювати, а вона може їм допомогти їх перевезти. Вона дала своєму знайомому ОСОБА_18 номер телефону, щоб той з`ясував кого забирати і коли. ОСОБА_18 забрав із Москви і його водій 7 осіб. Вона просила ОСОБА_18 лише дівчат забрати. ОСОБА_18 сам забрав ще трьох. Не знала всіх обставин переправлення. ОСОБА_19 їй зателефонував, просив грошей перевести, питав чи є люди. Вона телефонувала дізнатися де вони знаходилися раніше. ОСОБА_19 все сам робив. ОСОБА_19 зателефонував, сказав що люди у нього, вона дала номер телефону Чінь, щоб вони далі спілкувалися. Чінь вирвав листи з паспорту з Російською візою і ховав у ОСОБА_19 . Їх підставив ОСОБА_9 . ОСОБА_19 вона не говорила, щоб забрав паспорти і не просила забрати сумки, лише сказала щоб привіз без речей. Чінь сказав, що ОСОБА_19 сказав щоб привозив гроші, він віддасть людей. ОСОБА_19 сумлінно виконував роботу тому ОСОБА_9 має платити. ОСОБА_19 та ОСОБА_18 ніколи не вимагали грошей. Чінь сказав, що не знає ОСОБА_19 і не бажає напряму кошти отримувати. Вона перерахувала ОСОБА_19 гроші 800 доларів через її картку, які просив передати Чінь ОСОБА_19 за те, що вони перевезли людей із Росії в м.Харків. Вона просила таксиста передати телефон і розмовляла з однією із дівчат, спитала чи є поїсти та сказала щоб пішли поїсти по дві особи. Щодо другого епізоду пояснила, що ОСОБА_15 був переправлений на територію України іншими каналами. Коли у нього виникла необхідність потрапити в Росію, батько ОСОБА_20 попрохав її допомогти переїхати останньому в м.Харків, та надавав їй кошти на витрати по переїзду по Україні. Вона допомогла ОСОБА_21 і ще одній дівчині, яка була із ним, переїхати із м.Одеси до м.Харкова. В м.Харкові вони зупинилися в готелі Феліса, наступного дня після приїзду їх забрав знайомий ОСОБА_19 таксист на ім`я ОСОБА_22 . ОСОБА_19 сказав ОСОБА_22 , що необхідно забрати цих людей. Отримала за свої послуги 300 доларів і 42 тис. гривень, що становило приблизно 2 тис. доларів і ще обіцяв гроші. В розмові із ОСОБА_19 вживала термін «коробки», використовуючи його замість слово «людина», розуміла про що йде мова.
Колегія суддів уважає, що вина ОСОБА_7 у скоєнні вказаних злочинів, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказів, а саме:
- показаннями, допитаного у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 , який пояснив суду, що із ОСОБА_7 , яку він називав « ОСОБА_23 » познайомився у 2012 році, коли він, звільнившись із державної прикордонної служби, працював на ринку «Барабашово». Він повідомив ОСОБА_7 , що колись працював у прикордонній службі і ОСОБА_7 звернулася до нього за допомогою у переправленні із Російської Федерації через державний кордон чотирьох дівчат громадянок В`єтнаму, потім 22 травня 2015 року ще двох осіб. ОСОБА_7 зателефонувала йому на початку травня 2015 року та сказала, щоб він забрав із Російської Федерації та привіз на територію України 4 громадянки В`єтнаму, після чого забрав їх та відвіз до себе додому до Сумської області. Сказала, що за напрямком н.п.Безимене його будуть чекати. Він приїхав на місце, поза пунктом пропуску перетнув державний кордон, так як, як колишній співробітник прикордонної служби, знав де і як це зробити. Перейшовши кордон, він побачив осіб 4 громадянок В`єтаму, що чекали, вони були самі. Він узяв їх речі та вони пішли із ним, перевів їх через державний кордон та на авто перевіз до свого дому, де вони пробули 1 ніч. ОСОБА_7 просила годувати їх та добре з ними поводитися. Він розмовляв за телефоном із « ОСОБА_24 » ( ОСОБА_7 ) та таксистом, останній приїхав та забрав 4 громадянок В`єтнаму, з його слів він віз їх на таємну квартиру. Потім через 2 дні ОСОБА_7 знов зателефонувала, попросила перевезти ще двох осіб. Під час цих подій вона неодноразово телефонувала, висловлювала прохання переправити через державний кордон України своїх знайомих, пояснювала, що їм не можна офіційно переходити через державний кордон України. Просила, щоб їх не впіймали, так як іншим чином неможливо. Привіз ще двох осіб той же таксист, коли заїхали у двір одразу з`явилося СБУ та прикордонники і всіх затримали. Це було 22 травня 2015 року. ОСОБА_7 керувала всім, казала куди та коли їхати, де та кого забирати. Первинно вказала, що його чекатимуть у н.п.Безимено в Російській Федерації, де він мав забрати людей, з боку України це був н.п.Леміщене, там від пункту пропуску 150 метрів є лісосмуга, де були 4 дівчини громадянки В`єтнаму. Просила перевести осіб поза пунктами пропуску з території Російської Федерації до України, щоб вони не були помічені прикордонними нарядами. Грошові кошти на утримання дівчат він отримав перерахованими на картку. Пояснив також, що також був засуджений за вказаний злочин у співучасті із ОСОБА_7 у 2015 році. Підтвердив надані ним показання під час проведення слідчого експерименту, та добровільне їх надання, зауважив, що дати та інша інформація у протоколах зазначені правильно, підтвердив зміст телефонних розмов із ОСОБА_7 стосовно переправлення зазначених осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску. Події переправлення осіб через державний кордон відбувалися з 18 по 22 травня 2015 року.
- даними, що містяться у вироку Золочівського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року, яким ОСОБА_19 засуджено за 2 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки за незаконне переправлення 18.05.2015 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 через державний кордон України та усунення перешкод для незаконного переправлення 22.05.2015 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 через державний кордон України (т.3 а.с.42-44);
-даними, що містяться у фототаблиці, схемі та протоколі проведення слідчого експерименту від 29 травня 2015 року за участі ОСОБА_19 , в ході якого останній на місцевості показав, де в Золочівському районі Харківської області здійснював в ніч з 18 на 19.05.2017 року зустріч та незаконне переправлення через державний кордон України 4 громадянок В`єтнаму ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , Чан Тхі Хоай Фіонг з Російської Федерації, за вказівкою ОСОБА_7 (т.2 а.с.93-104);
-даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 травня 2015 року, фототаблиці до нього та довідки, згідно яких ОСОБА_19 на знімку №4 впізнав ОСОБА_25 , як особу, на прохання якої він здійснював переправлення 4 громадян В`єтнаму через державний кордон України з Російської Федерації поза пунктом пропуску (т.2 а.с. 43-46);
-даними, що містяться у клопотанні про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 26 травня 2015 року, відповідним журналом судового засідання за результатами розгляду відповідного клопотання та аудиозаписом допиту слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова свідка ОСОБА_11 відображеному на лазерному диску. Так, в ході даного допиту свідок ОСОБА_11 дала показання, що вона прибула до України приблизно 19 травня 2015 року, точної дати не пам`ятає, з метою знайти роботу. Права на в`їзд вона не мала, так як не зверталася до державних органів України задля отримання в`їзних документів. До України потрапила вона та її чотири подруги пішки. Потім після переходу через кордон вона знаходилася вдома у чоловіка, який їм допомагав перейти кордон, (вказала на ОСОБА_19 ). При перетині кордону ОСОБА_19 йшов попереду, вона із дівчатами позаду, він жестами показував куди рухатися. Без нього вони б не змогли потрапити до України. Вони прожили у ОСОБА_19 1 день та 1 ніч, після чого на таксі інший чоловік їх відвіз до м. Харкова у готель. Дорогою у таксі водій дав їй слухавку та вона розмовляла із жінкою, яка їй пояснила коли приїде автобус, щоб вони пересіли до автобусу та виходили по двоє. Жінка розмовляла в`єтнамською мовою. Хто ця жінка вона не знає (т.2 а.с.57-63);
-даними, що містяться у фототаблиці, схемі та протоколі проведення слідчого експерименту від 29 травня 2015 року за участі ОСОБА_11 , в ході якого остання на місцевості показала, де в Золочівському районі Харківської області було здійснено її зустріч та незаконне переправлення 18.05.2015 року через державний кордон України разом із її подругами 3 громадянками В`єтнаму з Російської Федерації, за допомогою ОСОБА_19 (т.2 а.с. 138-148);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 травня 2015 року, фото-таблицею до нього та довідкою, згідно яких громадянка ОСОБА_26 на знімку №1 впізнала ОСОБА_19 , як особу, що здійснювала переправлення її та її подруг через державний кордон України з Російської Федерації поза пунктом пропуску (т.2 а.с.30-33);
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МХК№076920 та відповідною постановою відносно громадянки Вєтнаму ОСОБА_11 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування на території України 22 травня 2015 року (т.2 а.с.22-23);
- даними, що містяться у клопотанні про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 26 травня 2015 року, відповідним журналом судового засідання за результатами розгляду відповідного клопотання та аудиозаписом допиту слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова свідка ОСОБА_10 відображеному на лазерному диску. Так, в ході даного допиту свідок ОСОБА_10 дала показання, що вона прибула в Україну приблизно 19 або 20 травня 2015 року, точну дату не пам`ятає. Прибула з ціллю знайти роботу. Документів для в`їзду вона не мала, так як не зверталася за їх отриманням. В Україну потрапила разом із подругами ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , Фун пішки через ліс поза пункту пропуску через державний кордон України. На території України їм допомагав ОСОБА_19 (вказала на нього). Після лісу вони сіли до машини та їх відвіз ОСОБА_19 до себе додому, там вона з подругами прожили 1 день. Наступного дня таксист відвіз їх до м. Харкова. Під час того як вони їхали, таксист комусь дзвонив та давав слухавку Фіонг. Вона переповіла їм, що їй сказали пересаджуватися в автобус та виходити по двоє. З ким вона розмовляла їй не відомо. Її допитували у СБУ, вона підтвердила свої показання, тиску на неї не було. Впізнання проводилося по фото, свідчення, що вона дала під час даної слідчої дії також підтверджує (т.2 а.с.64-70);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29 травня 2015 року за участі ОСОБА_10 , в ході якого остання на місцевості показала, де в Золочівському районі Харківської області було здійснено її зустріч та незаконне переправлення через державний кордон України разом із її подругами 3 громадянками В`єтнаму з Російської Федерації, за допомогою ОСОБА_19 (т.2 а.с.127-137);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 травня 2015 року, фото-таблицею до нього та довідки, згідно яких громадянка В`єтнаму ОСОБА_10 на знімку №1 впізнала ОСОБА_19 , як особу, що здійснювала переправлення її та її подруг через державний кордон України з Російської Федерації поза пунктом пропуску (т.2 а.с.38-42);
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МХК№076921 та відповідною постановою від 22.05.2015 року відносно громадянки В`єтнаму ОСОБА_10 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування на Україні 22 травня 2015 року (т.2 а.с.24-25);
-даними, що містяться у клопотанні про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 26 травня 2015 року, відповідним журналом судового засідання за результатами розгляду відповідного клопотання та аудиозаписом допиту слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова свідка ОСОБА_13 , відображеному на лазерному диску. Так, в ході даного допиту свідок ОСОБА_13 дала показання, що вона є громадянкою В`єтнаму прибула до України з метою працевлаштування у м. Одеса. Знає ОСОБА_19 в обличчя. В м. Харкові була проїздом, прямуючи до Одеси. Документів для перетину державного кордону України вона не мала, так як не зверталася до компетентних органів по їх отримання. На територію України потрапила із Російської Федерації на авто потім також йшла пішки через ліс поза пунктами пропуску. Рано вранці приблизно 19 або 20 травня 2015 року прибула до України. У Росії її супроводжували до кордону із Україною друзі та якийсь чоловік, з боку України їх зустрічав ОСОБА_19 .. Зустрічав вночі. Після перетину кордону вони разом поїхали до ОСОБА_19 та жили у нього 1 день. Наступного дня вони разом із друзями поїхали. Домовленість про допомогу у перетині державного кордону була телефоном із чоловіком, який організовував увесь маршрут - чоловік ім`я якого вона не знає. Крім того телефоном, під час проїзду у таксі, вони розмовляли із жінкою, яка сказала їм пересісти у автобус із таксі по двоє, з інтервалом 5 хвилин. Слухавку для розмови давав водій таксі. Жінка, з якою вони розмовляли, спілкувалася в`єтнамською мовою, ім`я її вона не знає. Підтвердила раніше надані нею у СБУ свідчення та засвідчила справжність своїх підписів у протоколах (т.2 а.с.61-77);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29 травня 2015 року за участі ОСОБА_13 , в ході якого остання на місцевості показала, де в Золочівському районі Харківської області було здійснено її зустріч та незаконне переправлення через державний кордон України разом із її подругами 3 громадянками В`єтнаму з Російської Федерації, за допомогою ОСОБА_19 (т.2 а.с. 116-126);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 травня 2015 року, фото-таблицею до нього та довідки, згідно яких громадянка ОСОБА_29 на знімку №1 впізнала ОСОБА_19 , як особу, що здійснювала переправлення її та її подруг через державний кордон України з Російської Федерації поза пунктом пропуску (т.2 а.с.26-29);
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МХК№076918 та відповідною постановою відносно громадянки ОСОБА_29 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування на території України 22 травня 2015 року (т.2 а.с.18-19);
-даними, що містяться у клопотанні про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 26 травня 2015 року, відповідним журналом судового засідання за результатами розгляду відповідного клопотання та аудиозаписом допиту слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова свідка ОСОБА_12 відображеному на лазерному диску. Так, в ході даного допиту свідок ОСОБА_12 дала показання, що ОСОБА_19 вона знає як особу, що зустрічала їх із друзями приблизно 19 травня 2015 року у лісі при перетині державного кордону України. В Україну вона прибула з метою працевлаштування. Документів, що надають право на перетин державного кордону України вона не мала, так як не зверталася до компетентних органів по їх отримання. До України потрапила із Російської Федерації пішки. Вони підтримували зв`язок для надання допомоги у перетині кордону із Росії до України, в Росії у аеропорту їх зустрів чоловік, відвіз до себе до дому. Потім приблизно 19 травня 2015 року відвіз до кордону інший чоловік. Через державний кордон України переміщалася у супроводі ОСОБА_19 , потім після перетину кордону вони поїхали до нього до дому на білому авто. Наступного дня вони від нього поїхали. Перетинала кордон вона разом із трьома дівчатами громадянками В`єтнаму. Від ОСОБА_19 вони поїхали на таксі із невідомим чоловіком, який відвіз їх до готелю у м. Харкові. В готелі вони пробули 1 ніч, після чого наступного дня таксист відвіз їх до місця де вони б мали пересісти у автобус. Коли вони їхали у таксі він дав слухавку ОСОБА_11 , яка розмовляла із кимось, хто дав їм вказівку пересаджуватися із таксі по двоє (т.2 а.с.78-84);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29 травня 2015 року за участі ОСОБА_12 , в ході якого остання на місцевості показала, де в Золочівському районі Харківської області було здійснено її зустріч та незаконне переправлення через державний кордон України разом із її подругами 3 громадянками В`єтнаму, з Російської Федерації, за допомогою ОСОБА_19 (т.2 а.с. 105-115);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 травня 2015 року, фототаблицею до нього та довідкою, згідно яких громадянка ОСОБА_30 на знімку №1 впізнала ОСОБА_19 , як особу, що здійснювала переправлення її та її подруг через державний кордон України з Російської Федерації поза пунктом пропуску (т.2 а.с.34-37);
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МХК№076919 та відповідною постановою від 22.05.2015 року відносно громадянки В`єтнаму ОСОБА_12 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування на Україні 22 травня 2015 року (т.2 а.с.20-21);
-даними, що містяться у клопотанні про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 26 травня 2015 року, відповідним журналом судового засідання за результатами розгляду відповідного клопотання та аудиозаписом допиту слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова свідка ОСОБА_20 , відображеному на лазерному диску. Так, в ході даного допиту свідок ОСОБА_15 дав показання, що в Україну він потрапив наприкінці січня з території Росії, був у Одесі. Мав їхати навчатися до Германії на навчання але потрапив до України, хотів повернутися до В`єтнаму. Познайомився із жінкою в`єтнамської зовнішності на ім`я « ОСОБА_23 », її номер йому дала його знайома. Він їй зателефонував та висловив своє побажання потрапити назад до ОСОБА_31 , «Катя» пообіцяла допомогти. Дозволу на перебування у Україні він не мав, так як не звертався до компетентних органів за його отриманням. Перший раз, коли він зустрівся із « ОСОБА_24 » вона віддала йому паспорт який у нього забрав інший чоловік. « ОСОБА_23 » сказала, що вони 22 числа будуть їхати із ОСОБА_32 машиною, автобусом та з ними їхатиме ще дівчина. Коли вони приїхали до м. Харкова то втрьох поселилися у готелі із «Катею». Остання сказала йому та дівчині сісти у таксі, вони попрямували у бік державного кордону, працівники міліції зупинили їх біля будинку. У дівчини, із якою вони їхали не було документів. «Катя» обіцяла дівчині біля кордону дати документ, де буде зазначено, що їй 16 років. « ОСОБА_23 » нічого не пояснювала, як буде далі, казала, щоб вони сіли у таксі. Винагороду за її послуги було видано 200 доларів. Підтвердив раніше надані ним показання під час його допитів у СБУ за участі перекладача та засвідчив справжність його підпису у протоколах. Також підтвердив, що під час впізнання він був присутній разом із перекладачем, під час вказаної слідчої дії на фото він впізнав жінку на ім`я « ОСОБА_23 », яка везла його з ОСОБА_32 до Харкова (т.2 а.с.85-92);
- даними, що містяться у листах від 26.03.2015 р. №2566, від 09.04.2015 р. №2992, від 05.05.2015р. №3587, від 22.05.2015р. №4091 щодо виконання доручення про встановлення осіб, причетних до налагодження каналу нелегальної міграції в Харківській області, де в ході комплексу вжитих заходів було виявлено осіб: громадянина України на ім`я « ОСОБА_33 » та громадянку В`єтнаму на ім`я « ОСОБА_7 », встановлено номери телефонів, якими вони користуються при спілкуванні НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 (т.2 а.с.10-14);
-даними, що містяться в клопотанні про дозвіл на використання інформації, отриманої в ході негласної слідчої дії в іншому кримінальному провадженні від 05 листопада 2015 року, у ухвалі слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року, якою дозволено використання протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №70/14-5646 від 08.07.2015 року, та в розсекреченому протоколі від 08.07.2015 року, де зафіксовано низку розмов ОСОБА_7 , що використовувала номер телефону НОМЕР_9 при спілкуванні із ОСОБА_19 , що використовував номер телефону НОМЕР_10 , невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_22 ». У бесідах ОСОБА_7 закликає ОСОБА_19 буди пильним, та уникати викриття, забрати мобільні телефони та речі, з метою уникнення дзвінків до В`єтнаму. ОСОБА_7 повідомляє про свій намір приїхати до м. Харкова та пропонує перечекати до її приїзду. Розмова також йде про водія ОСОБА_22 , розподіл грошових коштів, у тому числі з м. Одеса, між особами, що здійснюватимуть перевезення, у тому числі з міста Москва, про заселення до готелю біля «Барабашово», в розмові з особами використовується термін «коробки» коли йде мова про те, з чим необхідно вчинити якісь дії, чи перевезти до нового місця, як-то готель, або автобусна зупинка. ОСОБА_7 даючи вказівку особі на ім`я ОСОБА_22 , передати слухавку іншій особі з метою пояснення яким чином себе необхідно поводити потім розмовляє в`єтнамською мовою із жінкою, даючи вказівку, що «необхідно виходити по двоє» (т.2 а.с.191-203, 220-222);
-протоколом огляду документів від 23 липня 2015 року, в якому слідчим оглянуто оптичний диск DVD+R №4339/ГВ «К» із текстовими та аудіо файлами із додатком (записами телефонних розмов, вхідних та вихідних дзвінків, які здійснювала ОСОБА_7 за допомогою абонентського номеру НОМЕР_9 ) (т.2 а.с.204-216);
-протоколом огляду місця події від 22 травня 2015 року із фото таблицею до протоколу, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого зафіксовано обстановку в місці події, виявлено на подвір`ї зазначеного домоволодіння автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_14 , в салоні якого знаходилися дві особи азіатської зовнішності. Учасники слідчої дії, у тому числі ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_34 , в присутності понятих розповіли яким чином особи, які знаходяться в салоні даного автомобіля, - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на прохання особи на ім`я « ОСОБА_23 », що користувалася мобільним телефоном НОМЕР_5 , були перевезені ОСОБА_14 за місцем проживання ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого переправлення через державний кордон України. В ході вказаної слідчої дії ОСОБА_19 добровільно видав та у нього виявлені речі та Сім-карти, які належать 4 жінкам азіатської зовнішності, яких незаконно переправив через державний кордон України, мобільні телефони IMEI: НОМЕР_11 та IMEI: НОМЕР_12 , IMEI: НОМЕР_13 , IMEI: НОМЕР_14 , IMEI: НОМЕР_15 , IMEI: НОМЕР_16 , IMEI: НОМЕР_17 , IMEI: НОМЕР_18 , у ОСОБА_15 вилучено мобільний телефон Samsung зі стертим IMEI, у ОСОБА_16 вилучено мобільний телефон НОМЕР_19 (т.3 а.с.51-93);
-протоколом огляду предметів від 27 червня 2015 року та фототаблиці до нього, в ході якого оглянуто вилучені у ОСОБА_19 мобільні телефони Fly-OD1 IMEI1: НОМЕР_20 , IMEI2: НОМЕР_16 , Nokia IMEI1: НОМЕР_17 , IMEI2: НОМЕР_18 , Samsung IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 де в записній книжці телефону Fly- НОМЕР_21 виявлено абонента з назвою контакту « ОСОБА_35 » та номером НОМЕР_9 , який використовувався ОСОБА_7 при організації незаконного переправлення осіб через Державний кордон України (т.2 а.с. 47-51);
-оглянутими у судовому засіданні вилученими у ОСОБА_19 мобільними телефонами марок: Fly-OD1 IMEI1: НОМЕР_20 , IMEI2: НОМЕР_16 , Nokia IMEI1: НОМЕР_17 , IMEI2: НОМЕР_18 , Samsung IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 із сім-картками операторів Київстар, Діджус, МТС, Білайн;
-протоколом огляду предметів від 27 червня 2015 року, в ході якого було оглянуто три вилучені у ОСОБА_7 мобільні телефони марок Samsung із сім-картами мобільного оператора «Лайф», та в телефоні марки «Samsung» модель «GT-E1282T» комбінованого біло-сірого кольору з сім-карткою «Лайф» IMEI 1: НОМЕР_22 , IMEI 2: НОМЕР_23 у списку контактів зазначено контакт «Ura», що відповідає номеру телефону НОМЕР_10 та використовувався спільником ОСОБА_7 ОСОБА_19 при організації незаконного переправлення осіб через Державний кордон України (т. 2 а.с.154-158);
- оглянутими у судовому засіданні трьома мобільними телефонами марки «Samsung» моделей «GT-E1282T» (IMEI 1: НОМЕР_22 , IMEI 2: НОМЕР_23 ), «GT-E1282T», «S3310», що ОСОБА_7 визнала, як добровільно видані нею слідчому в рамках даного провадження в період досудового слідства (т.2 а.с.165);
-даними, що містяться у листах Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області вх.№4030нт від 27 липня 2015 року, 13.07.2015року згідно якої ОСОБА_7 дійсно проживала на території відповідного селища Одеської області (т.2 а.с.174-176).
Суд повно і всебічно дослідив зазначені докази, правильно дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 і правильно кваліфікував її дії за ч. 2 ст. 332 КК України, як організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно. Суд правильно оцінив показання обвинуваченої про відсутність умислу на скоєння інкримінованих їй злочинів і вважав їх необґрунтованими і такими, що спрямовані на ухилення обвинуваченої від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вони спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, які визнані судом достовірними та узгоджуються між собою.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд у відповідності до вимог положень ст. 65 КК України врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, обставини що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченої. При вивченні особи обвинуваченої ОСОБА_7 судом встановлено, що вона раніше не судима, заміжня, з вищою освітою, до затримання офіційно не працевлаштована, є пенсіонеркою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально, страждає на ряд хронічних захворювань в тому числі ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу серця 2 стадії 2 ступеня, із високим ризиком, тощо, через що перебуває на відповідному диспансерному обліку й у лікарні слідчого ізолятору. Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання, суд дійшов правильного висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства. Покарання призначено необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 був зарахований в строк покарання відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, хоча суд помилково вказав віншу редакцію.
Ураховуючи те, що ОСОБА_7 має вік 70 років, звернулася з письмовим клопотанням про застосування до не йї амністії, а на момент апеляційного розгляду провадження відбула більш ніж половину призначеного покарання, а саме - 4 роки 6 місяців 11 днів з призначених 5 років позбавлення волі, колегія суддів звільняє її від подальшового відбування покарання за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2017 року на підставі ст.4 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2017 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Заяву ОСОБА_7 про застосування амністії задовольнити. Звільнити її від подальшового відбування покарання за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 06 липня 2017 року на підставі ст.4 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_36 ОСОБА_37 ОСОБА_38