Справа №585/5083/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-о/788/4/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/5083/16-к за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду Сумської області від 25 квітня 2017 року за нововиявленими обставинами,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
12.12.2017 до Апеляційного суду Сумської області надійшла заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд ухвали Апеляційного суду Сумської області від 25.04.2017 за нововиявленими обставинами, якою була скасована ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2017 щодо приведення вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2004 у відповідність до норм ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Верховного Суду України від 26.10.2017 встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується також і особам, які були засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, що є нововиявленою обставиною, а тому просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 25.04.2017 і постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 12.04.2004 по 25.01.2005 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала заяву засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, доводи прокурора ОСОБА_6 , який також підтримав вказану заяву засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої заяви, колегія суддів вважає, що вказана вище заява засудженого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 , будучи засудженим вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2004 за ч.1 ст.121, п.2 ч.2 ст.115 і ст.70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2017 вказане клопотання засудженого було задоволено та зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 12.04.2004 по 25.01.2005 включно з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), на яку прокурором була подана апеляційна скарга і яка ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25.04.2017 була скасована та постановлена нова ухвала, якою було відмовлено у задоволенні клопотання.

Постановляючи таку ухвалу суд апеляційної інстанції виходив з того, що особам, засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі, не підлягає зарахуванню час попереднього ув`язнення в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України, оскільки правила цієї норми кримінального закону розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, в той час як довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

Станом на час постановлення ухвали судом апеляційної інстанції існувала усталена практика з цього питання, яка узгоджувалась з правовою позицією ВСУ (справа № 5-16кс11 від 12.09.2011), згідно якої покарання у виді позбавлення волі як строковий вид покарання та довічне позбавлення волі є окремими видами покарань, довічне позбавлення волі не має строкового виміру і до нього положення Загальної частини КК України, які містять кількісні критерії, не застосовуються.

Однак 26.10.2017 за результатами розгляду справи з підстави неоднакового застосування ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону 26.11.2015) ВСУ ухвалена постанова, згідно якої норма про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих осіб, що засуджені до довічного позбавлення волі.

Вказана обставина в розумінні п.4 ч.2 ст.459 КПК України є нововиявленою, оскільки постанова ВСУ була прийнята після постановлення апеляційним судом ухвали від 25.04.2017 і сама по собі доводить неправильність цього судового рішення, внаслідок чого ухвала апеляційного суду від 25.04.2017 підлягає скасуванню, а заява засудженого ОСОБА_8 в цій частині задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.467 КПК України, суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Ухвалюючи рішення про скасування ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає за необхідне одночасно переглянути в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора.

У зв`язку з цим, ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2017, якою засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2004 час попереднього ув`язнення з 12.04.2004 по 25.01.2005 включно з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015), необхідно вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, оскільки зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, прикінцевими положеннями ЗУ № 838-VІІІ передбачено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, а ч.5 ст.72 КК України (в редакції цього Закону) зазначено, що передбачені в ній правила зарахування строку попереднього ув`язнення мають застосовуватися у період дії цієї норми при засудженні осіб до позбавлення волі.

Таким чином, застосування до осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі, ЗУ № 838-VІІІ не може бути обмежено, оскільки передбачені ч.5 ст.72 КК правила зарахування у строк покарання часу попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання, що прямо впливає на реалізацію ним прав щодо зміни умов тримання, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, у тому числі права на звернення з клопотанням про помилування, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Що стосується вимоги засудженого про повторне зарахування строку попереднього ув`язнення, то вона є необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції таке рішення вже було ухвалено, а тому в цій частині заява ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 459, 466 і 467 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Заяву засудженого ОСОБА_9 про перегляд ухвали Апеляційного суду Сумської області від 25 квітня 2017 року задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 25 квітня 2017 року відносно ОСОБА_5 скасувати.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2017 року відносно ОСОБА_5 щодо зарахування у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3