печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю особи яка звернулася до суду із клопотанням, адвоката: ОСОБА_3 , особи в інтересах якої подано клопотання: ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2017 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002675 від 05 жовтня 2016 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002675 від 05 жовтня 2016 року, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у провадженні № 757/63116/16-к, з врахуванням ухвали про виправлення описки в ухвалі слідчого судді від 20 січня 2017 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на земельну ділянку, площею 0,1012 га, кадастровий номер № :02:001:1030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, на якій розташовано об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арештоване майно на праві власності належить ОСОБА_4 , якому про підозру у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено, цивільний позов не заявлено. Відтак, вважає за можливе скасувати накладений арешт на майно.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , особа в інтересах якої подано клопотання: ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримали, просили задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002675 від 05 жовтня 2016 року, за фактом зловживання владою та службовим становищем, надання службовими особами ДГБ МВС України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяних в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбувалися у центральній частині м. Києва у період грудня 2013 року - лютого 2014 року, за вчинення ними в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 364 у редакції від 07.04.2011, ч. 3 ст. 369 у редакції від 18.04.2013, ст. 340 та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України у редакції від 07.04.2011 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у провадженні № 757/63116/16-к накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: земельну ділянку, площею 0,1012 га, на якій розташовано об`єкт незавершеного будівництва за адресою, АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року у провадженні № 757/63116/16-к внесено виправлення в резолютивну частину ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 21 грудня 2016 року, та викладено її в наступній редакції: « Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на земельну ділянку, площею 0,1012 га, кадастровий номер № :02:001:1030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, на якій розташовано об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, при застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 у порядку ст. ст. 170-171 КПК України забезпечить стороні обвинувачення гарантію щодо неможливості в подальшому відчуження такого майна, як такого, що підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що арештоване майно на праві власності належить ОСОБА_4 , який не є ні стороною, ні учасником у кримінальному провадженні № 0002675.

Відтак, накладення арешту на вказане майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 перешкоджає реалізації права власності особи, а арешт не може бути накладено, якщо майно перебуває у власності добросовісного набувача.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи викладене, стороною кримінального провадження, за клопотанням якої накладено арешт не доведено підстав для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт накладений в межах кримінального провадження № 0002675 від 05 жовтня 2016 року на земельну ділянку, площею 0,1012 га, кадастровий номер № :02:001:1030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 6, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала не може бути оскарженою та підлягає безумовному виконанню.
Слідчий суддя ОСОБА_1