Провадження №1-кп/522/1780/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003404 від 28.11.2017 р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з неповною середньою освітою, неодруженої, навчається в 9 класі Одеської ЗОШ №107, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
В нічний час з 24.09.2017 р. на 25.09.2017 р., більш точного часу під час проведення слідства встановити не надалось можливим, неповнолітня ОСОБА_3 перебувала в квартирі малознайомого ОСОБА_7 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 де їх спільні знайомі вживали спиртні напої.

Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_3 помітила, що в результаті вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 сп`янів та пішов до іншої кімнати відпочивати. Користуючись тим, що ОСОБА_7 заснув, у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння чужим майном, яке перебувало у вказаній квартирі.

Діючи таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає оглянула кімнату у якій спав потерпілий з метою пошуку цінного майна.

В результатів пошуків у вказаній кімнаті на підлозі біля тумби під телевізором ОСОБА_3 знайшла срібну старовинну каблучку вартістю 2500 грн. якою заволоділа.

Таємно заволодівши вказаним майном ОСОБА_7 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн., ОСОБА_3 залишила квартиру та в подальшому розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано правильно.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 29.11.2017 р. між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди, прокурор та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України, а також, що обвинувачена повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованим мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягала на її затвердженні.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним. Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Крім того, з наданої заяви потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що останній відповідно до глави 35 КПК України не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваної та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченої та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченою та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та підозрюваною, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ч.2 ст.66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 , Закону України «Про амністію у 2016 р.», у зв`язку з тим, що вона є неповнолітньою.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 р.», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Вказаний Закон набув чинності 07.09.2017 р.
При цьому, як встановлено в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , вчинила злочин в нічний час з 24.09.2017 р. на 25.09.2017 р., тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 р.», в зв`язку з чим до неї не може бути застосовано амністію, відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 р.».

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 468, 469, 472-475 КПК України, ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 р.», -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 29.11.2017 р. про визнання винуватості укладену між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованим мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 , Закону України «Про амністію у 2016 р.» - відмовити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: