Справа № 214/2217/17
1-кп/214/176/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження за №0000603 від 07.03.2016 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за №0000603 від 07.03.2016 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так як останній будучи раніше засудженим 20.06.2017 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період випробувального терміну знову скоїв аналогічний корисливий злочин. У всіх епізодах вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний посягав на майно малолітніх осіб. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, законних джерел для існування та забезпечення своїх потреб. Також, обвинувачується у вчиненні злочинів, які вчинив після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Вважає, що є всі підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою інакше обвинувачений і надалі зможе переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Просили суд замінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі та відмову в задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим 20.06.2017 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період випробувального терміну знову скоїв аналогічний корисливий злочин. У всіх епізодах вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний посягав на майно малолітніх осіб. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, законних джерел для існування та забезпечення своїх потреб. Також, обвинувачується у вчиненні злочинів, які вчинив після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Крім того, суд враховує, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний буде мати реальну можливість незаконно впливати на малолітніх потерпілих та свідків. Також, слід врахувати в якості ймовірного ризику, передбаченого ст..177 КПК України, відсутність у ОСОБА_5 тісних соціальних зв`язків, постійної роботи, власного майна.

З урахуванням вищевикладеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Таким чином, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 діб, підлягає задоволенню, та відмови в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 01 квітня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1