УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Запорізької області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. В обґрунтування скарги Заявник зазначив, що 06.09.2017 року у орендованому ним приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 за розпорядженням прокурора було вилучено належне заявнику майно.

Підстави проведення обшуку заявнику невідомі, проте зазначає, що вилучене майно не має жодного відношення до будь-якого кримінального правопорушення. Дійсно, ним було придбане гральне обладнання та інвентар, проте це майно лише зберігалось за вищевказаною адресою в очікуванні підвищення його вартості.

Заявник вважає, що у органа досудового розслідування відсутні підстави для утримання вилученого належного йому майна, тому просить слідчого суддю зобов`язати прокурора повернути майно власнику.

У судовому засіданні заявник та його представник доводи скарги підтримали, просять скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважає скаргу необґрунтованою, пояснив, що в ході проведення обшуку за вказаною вище адресою було вилучено майно, на вилучення якого прямо надано дозвіл ухвалою слідчого судді про проведення обшуку, тому воно не має статусу тимчасово вилученого майна і не потребувало арешту, у зв`язку з чим не підлягає поверненню власнику.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення заявника та його представника, думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 25.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», яким встановлено заборону на господарську діяльність, пов`язану з ігорним бізнесом, передбачаючи можливість отримання доходу і бажаючи цього, порушуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», організували гральний бізнес.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку приміщення залу, де розташовано гральний заклад за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення яке розташоване на першому поверсі із окремим входом із внутрішньої сторони будинку, двері в яке виготовлені з металу із використанням художньої ковки, з метою виявлення та вилучення: ігрових автоматів (комп`ютерів та їх складових частин), які надаються для гри клієнтам закладу, техніки та документів, грошових коштів, здобутих від незаконного ігорного бізнесу, мобільних телефонів, сім-карт мобільних операторів.

На підставі зазначеної ухвали, 07 вересня 2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні, яке орендував Заявник, що підтверджується Договором оренди нежитлового приміщення № 1/08 від 21.08.2017 року, було проведено обшук, в ході якого було вилучено належне Заявнику майно, згідно переліку, зазначеного у протоколі обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час розгляду скарги встановлено, що дозвіл на проведення обшуку надавався в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК України.

Ст. 203-2 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зайняття гральним бізнесом.
В ході розгляду скарги не встановлено обставин, які б підтверджували причетність Заявника до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КПК України та використання належного Заявнику майна, що зберігалось у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 для організації та здійснення грального бізнесу.
Таким чином, відсутні підстави для висновку про те, що майно, вилучене в ході обшуку за вказаною адресою, входить до переліку майна, на вилучення якого прямо надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 6 статті 173 КПК України передбачено, що увалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, статті 170-174 КПК України регулюють процесуальний порядок арешту майна в ході досудового слідства. Вирішення питання про арешт майна зазначеними правовими нормами віднесено до компетенції слідчого судді. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, слідчий після проведення обшуку не звертався до слідчого судді з відповідним клопотанням, тому, в даному випадку, вилучені в ході обшуку речі, на вилучення яких прямо не надано дозвіл ухвалою слідчого судді про проведення обшуку, повинні бути негайно повернуті власнику.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, прокурором у кримінальному провадженні безпідставно не повернуто власнику тимчасово вилучене майно, вилучене в ході обшуку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 24

Частиною 2 ст.307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що до цього часу власнику не повернуто належне йому майно, на вилучення якого прямо не надавався дозвіл ухвалою слідчого судді про проведення обшуку, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором допущена бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, тому скарга підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати прокурора прокуратури Запорізької області, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні 0000233 від 25.08.2016 року повернути ОСОБА_3 вилучене в ході проведення 07 вересня 2017 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, згідно переліку, відображеного в протоколі обшуку від 07.09.2017 року.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Зобов`язати прокурора прокуратури Запорізької області, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні 0000233 від 25.08.2016 року повернути ОСОБА_3 вилучене в ході проведення 07 вересня 2017 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, згідно переліку, відображеного в протоколі обшуку від 07.09.2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді у справі № 335/10447/17 від 01.09.2017 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1