Справа № 387/861/17
Номер провадження по справі 1-кп/387/112/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта базова середня, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 вчинив умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за таких обставин:
ОСОБА_3 04.09.2017 близько 15 години прибув до автобусної зупинки сполученням смт.Добровеличківка - с.Тишківка, яка розташована в центральній частині смт.Добровеличківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, по вул.Незалежності, де на той час перебував ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 на грунті ревнощів виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 04.09.2017 року близько 15 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи фізичну силу наніс один удар лобною ділянкою голови по обличчю ОСОБА_5 . Від удару потерпілий не втримавши рівноваги упав на землю, після чого ОСОБА_3 накинувся на нього зверху та почав наносити ОСОБА_5 удари кулаком правої та лівої руки по обличчю, в область правого ока та перенісся, в кількості близько 5-6 ударів. В подальшому потерпілому вдалося вирватись та підвестись на ноги, однак ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, знову збив потерпілого з ніг на землю та наніс ще 3-4 удари кулаком правої та лівої руки по обличчю ОСОБА_5 в область правого надбрів`я. В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця довкола правого ока, ран в ділянці правого надбрів`я та правої привушної ділянки, синця і осадження шкіри в ділянці перенісся, перелому кусток спинки носа, які мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше 6-ти діб.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, а також зазначив, що зміст обвинувального акту повністю відповідає дійсним обставинам вчинення ним кримінального правопорушення. В порядку ст. 63 Конституції України, показання в судовому засіданні надавати відмовився . Просив в судовому засіданні застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор, потерпілий та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також досудову доповідь органу пробації, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про наявність складу злочину за ч.2 ст.125 КК України, а вина ОСОБА_3 у скоєнні умисного заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена повністю. Дії ОСОБА_3 судом кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до класифікації невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується посередньо, молодий вік, розлучений, має на утриманні неповнолітню дочку відносно якої не позбавлений батьківських прав, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Крім того суд враховує відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченої, а саме ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у скоєнні злочину визнає повністю. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ймовірність виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства цілком можлива.
Обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив застосувати до нього амністію.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
06.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення злочину мав і має неповнолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив 04.09.2017, тобто до дня набрання чинності (06.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 , що наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні .
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного цим вироком на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1