справа № 732/5/18
провадження № 1-кп/732/23/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

в присутності секретаря ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта вища, працюючої помічником вихователя КЗ «Городнянська спеціалізована школа-інтернат I-III ст.. з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» Чернігівської обласної ради, розлученої, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , на користь якої ОСОБА_7 згідно рішення Городнянського районного суду від 09.08.2006 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи шляхом обману, з прямим умислом, спрямованим на незаконне отримання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, та з метою особистого збагачення, будучи отримувачем указаної соціальної допомоги, згідно заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 17.08.2010 року, поданої до Управління соціального захисту населення Городнянської РДА за адресою: вул. Троїцька (в минулому Леніна),11 в м. Городня Чернігівської області, достовірно знаючи про те, що виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти, в порушення абз. 2 п. 10 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженого постановою КМУ № 189 від 22.02.2006 року, отримавши в листопаді 2010 року та січні 2011 року від колишнього чоловіка ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 згідно платіжних доручень № 31 від 05.11.2010 року та № 36 від 05.01.2011 року в сумі 204,85 грн. та 146,32 грн. відповідно, ввівши в оману працівників Управління соціального захисту населення Городнянської РДА шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату тимчасової допомоги при оформленні даної допомоги, у період часу з листопада 2010 року по січень 2011 року не повідомляла про ці факти органи соціального захисту населення Городнянської РДА, внаслідок чого незаконно отримала тимчасову державну допомогу у грудні 2010 року в розмірі 287,10 грн. та у січні 2011 року у сумі 293,10 грн.

16.02.2011 року, в денний час, ОСОБА_4 , з метою незаконного отримання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Городнянської РДА, шляхом подачі використала завідомо підроблений документ, а саме заяву про призначення всіх видів соціальної допомоги, форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 215 від 08.06.2006 року, в яку перед цим внесла завідомо неправдиві відомості, про те, що в період з 10.08.2010 року по 31.01.2011 року не отримувала аліментів, що не відповідає дійсності, оскільки вона згідно платіжних доручень № 31 від 05.11.2010 року та № 36 від 05.01.2011 року поштовими переказами отримала від ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 в сумі 204,85 грн. та 146,32 грн. відповідно. Соціальну допомогу за цією заявою призначено з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року.
З аналогічними заявами ОСОБА_4 зверталась до Управління соціального захисту населення також 21.02.2012 року (допомогу призначено з 01.02.2012 року по 31.07.2012 року ), 25.02.2013 року ( допомогу призначено з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року ) та 09.08.2013 року ( допомогу призначено з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року ).
Згідно п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти. Про виникнення зазначеної обставини одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла обставина.
Не зважаючи на те, що обвинувачена була обізнала про обов`язок у десятиденний строк повідомляти управління соціального захисту населення про зміну обставин, які впливають на виплату допомоги, зокрема про добровільне виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти, ОСОБА_4 не повідомила Управління соціального захисту населення Городнянської РДА про добровільне перерахування аліментів на дитину ОСОБА_8 у листопаді 2010 року, січні, серпні-жовтні 2011 року, червні-липні, грудні 2012 року, лютому-березні 2013 року.
Внаслідок вказаних дій обвинувачена незаконно отримала від держави соціальну допомогу у грудні 2010 року, січні-липні 2011 року, вересні 2011 року - квітні 2012 року, липні 2012 року - січні 2014 року.
Всього у 2010-2014 роках з внаслідок описаних вище дій обвинуваченої їй було безпідставно виплачено з Державного бюджету України тимчасової допомоги у сумі 11778,60 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованих їй злочинах визнала повністю. Показала, що протягом 2010-2014 років вона отримувала матеріальну допомогу від колишнього чоловіка на утримання доньки, але частково. При цьому не повідомляла управління соціального захисту про перерахування їй аліментів. Визнала, що подавала до управління соціального захисту населення завідомо неправдиві заяви. Робила це внаслідок скрути, оскільки сама виховує доньку та коштів постійно бракує. Зараз вона розуміє, що необхідно було повідомити управління соціального захисту про отримання аліментів. У вчиненомущиро кається, завдану шкоду відшкодувала в частково, продовжує сплачувати її за рішенням суду.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_4 її вина в інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджена письмовими доказами справи, в тому числі

-заявами ОСОБА_4 від 16.02.2011 року, 03.08.2011 року, 21.02.2012 року, 14.08.2012 року, 25.02.2013 року та 09.08.2013 року до Управління праці та соціального захисту населення Городнянської РДА про призначення тимчасової державної допомоги дітям;
-рішеннями УПСЗН про призначення допомоги сім`ям з дітьми, з яких вбачається, що за зверненнями обвинуваченої призначалась допомога відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.20.2006 року № 189, а саме на періоди з 01.08.2010 року по 31.01.2011 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року, з 01.08.2011 року по 31.01.2012 року, з 01.02.2012 року по 31.07.2012 року, з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року та з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року ( а.с. 76-123).
-платіжними дорученнями про переказ ОСОБА_7 аліментів на користь обвинуваченої, а саме : від 05.11.2010 року за серпень, від 05.01.2011 року за липень 2010 року, від 17.08.2011 року, від 20.09.2011 року за липень, листопад 2010 року, 27.06.2012 року за квітень 2012 року, 27.07.2012 року за травень 2012 року, 07.12.2012 року за червень 2012 року, 04.02.2013 року за липень 2012 року, 01.03.2013 року за січень 2013 року, від 04.03.2013 року та від 01.03.2013 року ( а.с.60-65зв.).
В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, показання обвинуваченої, які вона надала суду, з урахуванням того, що факти шахрайства та суми привласнених обвинуваченою коштів, а також факти використання завідомо підроблених документів, встановлені під час розслідування кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченої, а також інші обставини, вказані в обвинувальному акті, обвинуваченою не оспорюються, а також з урахуванням доказів, досліджених судом, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченій ОСОБА_4 діяння повністю доведені і правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за сукупністю злочинів за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів - вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості; злочини, передбачені ч.2 ст.190 КК, ч.4 ст.358 КК України - є злочинами середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу винної, суд встановив, що обвинувачена за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно.

Обвинувачена вину у вчинених злочинах визнала повністю, щиро розкаялась, частково відшкодувала завдану її діями шкоду. Ці обставини суд розцінює як пом`якшуючі покарання обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Згідно довідки Городнянської центральної районної лікарні від 07.11.2017 року у лікарів психіатра та нарколога обвинувачена на обліку не перебуває.

Даних про притягнення обвинуваченої до адміністративної відповідальності суд не має.

Врахувавши думку прокурора, яка просила застосувати до обвинуваченої покарання у виді штрафу, встановивши наявність декількох обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої, беручи до уваги виключно позитивні характеризуючі дані обвинуваченої, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 190 КК України, покарання у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 190 КК України, покарання у виді штрафу в межах санкції частини 4 статті 358 КК України, які передбачають покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 слід призначити шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого.

Обвинувачена має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи це та положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої від відбування призначеного кримінального покарання.

Оскільки обвинувачена погодилась на застосування до неї амністії, зважаючи на положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та наявність у обвинуваченої на утриманні неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 амністію та звільнити її від призначеного покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась та підстав для її обрання не вбачається. Строк дії інших заходів забезпечення кримінального провадження - тимчасового доступу до речей і документів, застосованих за ухвалами слідчого судді Городнянського районного суду від 08.11.2017 року, на даний момент закінчився.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 349, 370, 371, 374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання по цій статті у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складає 510 грн.

Визнати ОСОБА_4 винною в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання по цій статті у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складає 850 грн.

Визнати ОСОБА_4 винною в скоєнні кримінального правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання по цій статті у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складає 680 грн.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складає 850 грн.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом кримінального покарання на підставі п. в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази по справі: заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги від 16.02.2011 року, від 21.02.2012 року, від 25.02.2013 року, від 09.08.2013 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1