Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

№407/2010

08 червня 2010 року. м. Житомир.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючої - судді Мельничук Н.М. суддів: Ткача С.О., Єрещенка А.М.

з участю:

прокурора Філь С.В.

потерпілої ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - представника потерпілої ОСОБА_1 на вирок Червоноармійського районного суду від 26 квітня 2010 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, жонатого, має на вихованні 1 дитину, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, засудженого за ст. 119 ч. 1 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_1 20000 гривень матеріальної шкоди та 200000 моральної шкоди.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 16 серпня 2009 року близько 20 години 20 хвилин під час полювання на пернату дичину на території урочища "Біла школа" поблизу села Зелена Поляна Червоноармійського району, достовірно знаючи про те, що поряд з ним знаходиться інший мисливець, порушив правила поводження зі зброєю, не вжив заходів щодо направлення стволів у безпечне місце або кулесприймаючий матеріал (землю, дерево), хоча міг і повинен був це зробити та передбачити настання тяжких наслідків, в результаті чого при перезаряджанні ним власної мисливської гладкоствольної рушниці моделі "HELICE" № 3516, 16 калібру, під час зєднання ударно - спускового механізму зі стволами рушниці, допустив самовільний постріл, заряд дроби від якого влучив у голову ОСОБА_5, що рухався попереду, спричинив йому з необережності тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального дробового поранення голови з ушкодженням стовбуру головного мозку, від яких останній помер на місці пригоди.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання. Застосувати ст. 75 КК України, призначить покарання без позбавлення волі та зменшити суму стягнення моральної шкоди на користь потерпілої. Мотивує тим, що санкцією статті передбачене більш мяке покарання, ніж позбавлення волі. Однак суд пославшись на тяжкість наслідків злочину, призначив покарання у виді позбавлення волі. Таким чином суд не врахував належним чином, що він має постійне місце проживання, сімю, неповнолітню дитину, проживає у сільській місцевості і своєю працею утримує сімю, має старих батьків, які потребують його допомоги, раніше не судимий, зявився із зізнанням про вчинений злочин, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково добровільно відшкодував завдану шкоду. Крім того, прокурор у судових дебатах не наполягав на призначенні покарання у виді позбавлення волі.

В апеляції ОСОБА_3, який приймав участь у розгляді кримінальної справи у якості представника потерпілої ОСОБА_1, просить вирок суду скасувати, справу направити для проведення додаткового розслідування та перекваліфікації дій засудженого на ч. 1 ст. 115 КК України. Мотивує тим, що ОСОБА_4 є досвідченим мисливцем, добре володіє зброєю, знає її будову, що виключає випадковість проведеного пострілу і стверджує проведення ОСОБА_4 прицільного пострілу умисно. Вважає, що суд не врахував негативну характеристику ОСОБА_4, що він раніше судимий за незаконне поводження зі зброєю, за своїми моральними якостями здатний вчинити умисне вбивство так як міг серед дня на вулиці села у присутності людей з дітьми застрелити собаку. Слідчим версія умисного вбивства взагалі не досліджувалась і він часто на одинці у своєму кабінеті зустрічався з матірю ОСОБА_4, при цьому не врахував, що той був в стані алкогольного спяніння. Не зясована роль ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які були присутні при вбивстві.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який вважає вирок законним і обґрунтованим, засудженого ОСОБА_4, що підтримав свою апеляцію і заперечив проти апеляції представника потерпілої, потерпілу ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3, які підтримали свою апеляцію і заперечили проти апеляції засудженого, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів обидві апеляції залишає без задоволення з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_4 у вчиненні вбивства ОСОБА_5 з необережності є правильним, відповідає фактичним обставинам справи, стверджується зібраними досудовим слідством доказами, дослідженими і належним чином оціненими судом.

У вироку суд послався на показання засудженого ОСОБА_4, який вину визнав, розкаявся у вчиненому, розповів про обставини події. Він пояснив, що 16 серпня 2009 року близько 19 год. разом із загиблим ОСОБА_5 знаходився на полюванні в урочищі „Біла школа, неподалік села Зелена Поляна Червоноармійського району. В момент перезаряджання зброї відбувся випадковий постріл, внаслідок чого був смертельно поранений ОСОБА_5, якому заряд попав у голову. Через знайомих повідомив міліцію, працівників якої дочекався на місці події і розповів про вчинений злочин.

Суд також правильно послався на показання потерпілої ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_8 згідно яких, ОСОБА_5 пішов на полювання з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, де був вбитий пострілом з мисливської рушниці ОСОБА_4.

Суд послався на показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_9JL, які пояснили, що дійсно йшли з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у напрямку лісу. Однак біля річки повернули і пішли у напрямку магазину, а ті пішли до болота. Пізніше довідались про смерть ОСОБА_5.

В суді свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підтвердили показання засудженого і пояснили, що ОСОБА_10 у день вбивства зателефонував ОСОБА_4, повідомив про смерть ОСОБА_5, сказав повідомити міліцію. Вони передзвонили до Червоноармійського РВ УМВС і повідомили про подію.

Суд послався по показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13, які були понятими під час огляду місця події працівниками міліції 16 серпня 2009 року та при відтворенні обстановки і обставин події з участю обвинуваченого. Вони ствердили, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, одразу пояснював про випадковість пострілу в потерпілого.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 118 від 21 серпня 2009 року, смерть ОСОБА_5 настала майже миттєво від вогнепального дробового поранення голови, шиї, тулуба з повним пошкодженням стовбура головного мозку.

З висновку балістичної експертизи № 1/768 від 27 серпня 2009 року слідує, що вилучена у ОСОБА_4 зброя являється мисливською гладкоствольною вогнепальною зброєю двохствольною рушницею, виготовленою заводським способом, № 3516, 16 калібру, моделі „HELICE. Рушниця придатна для стрільби на поразку з двох стволів. Постріли без натискання на передній спусковий гачок можливі з правого ствола (а. с. 117- 119).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_4 у вчиненні вбивства через необережність та кваліфікацією його дій за ст. 119 ч. 1 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини вбивства ОСОБА_5, спростовують доводи ОСОБА_3 - представника потерпілої, про умисне вбивство ОСОБА_4 загиблого та необхідність скасування вироку суду і повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування чи призначення іншого покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Так, свідки ОСОБА_14JI. і ОСОБА_15 заперечили свою присутність на місці злочину і іншого не встановлено, а висновком балістичної експертизи підтверджується можливість пострілу без натискання на спусковий гачок з правого ствола рушниці засудженого.

Що стосується визначеного ОСОБА_4 покарання, то суд призначив його з дотриманням вимог ст. 65 КК України, у межах санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд мотивував призначення винному покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_4 вчинив злочин середнього ступеню тяжкості, працездатний, однак суспільно корисною працею не займається.

Визначаючи покарання, суд врахував особу засудженого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він має сімю, допомагає батькам пенсіонерам, має постійне місце проживання, у даному випадку на думку колегії суддів, не можуть бути підставою застосування ст. 75 КК України та звільнення засудженого від покарання, так як наслідком його дій є смерть людини.

Потерпілою ОСОБА_1 заявлений цивільний позов, де визначено розмір моральної шкоди у сумі 200000 гривень і 20000 гривень матеріальної шкоди (а. с. 148). Вона пояснювала, що моральна шкода заподіяна їй втратою чоловіка. На підтвердження матеріальної шкоди надала довідки і квитанції про понесені витрати (а. с. 235-243).

Зазначені обставини враховані судом і свідчать про те, що суд задовольняючи позов у повному обємі виходив із наявності доказів та засад справедливості і достатності, відповідно характеру та обсягу страждань, яких зазнала потерпіла, характеру її немайнових втрат.

За наведених обставин, колегія суддів не встановила порушень вимог закону при постановлені вироку судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування чи зміни вироку суду.

Тому, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_4 та представника потерпілої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Червоноармійського районного суду від 26 квітня 2010 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

Судді: