Справа № 333/1012/17
Пр. № 1-кп/333/239/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000778, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянин України, українця, який має середню освіту, одруженому, має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , України, раніше не судимому.
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
19 лютого 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись на першому поверсі загального коридору гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрав дитячий візок «Geoby» сіро-рожевого кольору, який належить ОСОБА_5 , вартістю 5000 гривень 00 копійок, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованому йому правопорушенню, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, та пояснив, що 19 лютого 2017 року, знаходячись на першому поверсі загального коридору гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , викрав дитячий візок «Geoby» та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів, а саме: - показаннями обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує:
- за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання відсутні.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання та пом`якшують покарання, наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітньої дитини. Враховуючи вище викладене, суд вважає що, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Оскільки вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Однак у судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого підпункту в) частини 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачений не заперечує проти застосування у відношенні нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор не заперечував, щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_4 .

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно з ч. 3 ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим застосувати до ОСОБА_4 підпункт в) частини 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки він є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі підпункту в) частини 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази залучені постановами слідчого від 20.02.2017 року та передані на відповідальне зберігання власнику майна залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1