Ухвала
25 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 336/8464/15-к

Провадження № 51 1963 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
прокурор, не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо ОСОБА_4 , звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши прокурору строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону як на підставу для скасування вироку місцевого суду, зокрема недотримання останнім вимог ст.ст. 370, 374 КПК України, в касаційній скарзі прокурора не наведено обґрунтування такої підстави, з огляду на положення

ст. 412 КПК України. При цьому, скаржник у касаційній скарзі вказує на неправильність, на його думку, оцінки доказів, на підставі яких постановлено судове рішення, що виходить за межі перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, висловлюючи вимогу про скасування рішення апеляційного суду, зокрема через недотримання останнім вимог ст. 419 КПК України, прокурор не зазначає, які саме викладені в апеляційній скарзі для скасування чи зміни вироку місцевого суду доводи залишились не розглянуті апеляційним судом. Прокурор лише твердить про те, що апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду, без вказівки на те, які саме норми закону порушено апеляційним судом.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя від 26 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3