Справа №212/8975/15-к
Провадження№1-кп/216/193/17
04 вересня 2017 року
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровсь-кої області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, студента 2 курсу Індустріального коледжу ДВНЗ «КНУ», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації: АДРЕСА_2
який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, -

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, працюючого ТОВ «Криворіжелек-тромонтаж», електрослюсарем, раніше не суд-мого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

18.07.2015 року, близько 02.20 год., ОСОБА_9 сумісно з раніше йому знайомим ОСОБА_10 , знаходячись на території парку імені «Богдана Хмельницького», розташованого за зупинкою громадського транспорту «44-й квартал», у Жовтневому районі, міста Кривого Рогу, вживали спиртні напої. Повертаючись додому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , побачили неподалік вищевказаного парку раніше їм незнайомих ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , які направлялись у бік вулиці Ватутіна, у Жовтневому районі, міста Кривого Рогу.
У цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я.
При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розподілили між собою ролі у вчиненні цього злочину, а саме; ОСОБА_10 мав подавити будь - який опір потерпілого ОСОБА_8 , шляхом спричинення йому тілесних ушкоджень, які не є небезпечні для його життя чи здоров`я, а ОСОБА_9 мав подавити опір ОСОБА_16 , шляхом спричинення йому тілесних ушкоджень, які не є небезпечні для його життя чи здоров`я, в ході чого відкритим шляхом заволодіти особистим майном потерпілого ОСОБА_15 та ОСОБА_8 ..
У подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою домовленістю, проходячи повз ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , навмисно зіткнулися з останніми, після чого, ОСОБА_9 , діючи за попередньою домовленістю, зі значною силою завдав ОСОБА_15 не менше трьох ударів правою рукою стислою в кулак, в ділянку обличчя, від якого останній, не втримавши рівноваги впав на асфальтовану поверхню на спину. В цей же час ОСОБА_10 , виконуючи свою злочинну роль у відкритому заволодінні чужим майном, став наносити удари ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , діючи згідно попередньої домовленості з ОСОБА_9 , проявляючи агресію, знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту «44-й квартал», по вулиці Мусоргського, у Жовтневому районі міста Кривого Рогу, умисно, зі значною силою завдав ОСОБА_8 один удар правою рукою стислою в кулак в ділянку обличчя, від якого останній не втримавши рівноваги впав на асфальтовану поверхню на спину.
Використовуючи те, що потерпілий ОСОБА_8 не чинить ніякого опору, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочині наміри, спрямовані на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, користуючись фізичною перевагою, 18.07.2015 року, близько о 02.30 год., зі значною силою наніс не менше двох ударів правою ногою, взутою в кросівок, в ділянку тулуба ОСОБА_8 , подавивши при цьому будь які спроби здійснення потерпілим ОСОБА_8 опору ОСОБА_10 , виконавши при цьому свою злочинну роль в повному обсязі.
Під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_15 , у ОСОБА_9 , раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння особистим майном ОСОБА_15 , шляхом вчинення розбійного нападу на нього, поєднаного із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень.
Не попередивши ОСОБА_10 про свій раптово виниклий намір, та в по-дальшому реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, поєднане з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, діючи з корисливих мотивів, напав на потерпілого ОСОБА_15 , та застосовуючи до нього насильство, небезпечне для життя та здоров`я, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи те, що потерпілий ОСОБА_15 не чинить ніякого опору, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочині наміри, спрямовані на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_15 із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, користуючись фізичною перевагою, 18.07.2015 року, близько о 02.30 год., зі значною силою наніс не менше 5-ти ударів правою ногою, взутою в кросівок, в ділянку тулуба ОСОБА_15 , не переслідуючи при цьому мети спричинити потерпілому смерть.
При цьому, ОСОБА_9 , діючи з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, витягнув із лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_15 , тим самим, заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Нокіа», чорного кольору, моделі - 1202, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 185,00 грн., та зв`язкою металевих ключів, на якій перебував розкладний ніж, що не становлять матеріальної цінності.
Також, ОСОБА_9 , з метою уникнення будь-якого опору з боку потерпілого ОСОБА_15 , наніс йому не менше трьох ударів правою рукою, стислою в кулак, в область обличчя.
Після чого, ОСОБА_9 , в подальшому, виконуючи свою злочинну роль, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, розуміючи те, що його дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_8 , з метою відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 , заволодів належним потерпі-лому ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Самсунг», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 200,00 грн., який випав у нього з правої кишені, в ході спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , та зна-ходився на асфальтованому покритті.
Не зупинившись на досягнутому, ОСОБА_9 , виконуючи свою злочинну роль, з метою відкритого викрадення чужого майна, рукою зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_8 срібний ланцюжок, 925 проби, вагою приблизно 5 г., вартістю 317,50 грн., на якому знаходився срібний хрестик, 925 проби, вагою приблизно 2 г., вартістю - 127 грн.
Досягнувши своєї корисної мети, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 з місця злочину зникли.
У подальшому ОСОБА_9 передав ОСОБА_10 особисті речі потерпілого ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_2 , срібний хрестик, 925 проби, вагою приблизно 2 г., тим са-мим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_15 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: саден в правій величній області, в області верхньої третини правої вушної раковини, лобової області зліва, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передньо-внутрішній поверхні, на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, на задньо-зовнішній поверхні місця проекції правого ліктьового суглобу, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи по центру та травматичної екстракції перших зубів на верхній щелепі, внутрішньо-шкіряного крововили-ву в проекції яремної вирізки, синців на повіках зовнішнього кута правого ока, зовнішньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на передньо-правій поверхні підборіддя, правої бічної поверхні тулубу, крововиливи в м`яких покровах голови лобової області зліва та м`язи правої задньо-бічної поверхні тулубу, лінійних розгинальних переломів 3-7 ребер справа по середньо-ключичній лінії, осколкових переломів 4-12 ребер справа по косій лінії від задньо-пахвової до лопаткової, осколкових переломів 4-11 ребер справа по задньо-пахвовій лінії, лінійного розгинального перелому 12 ребра справа по хребетній лінії, розриву кукси 12-палої кишки, орижі та серозної оболонки поперечної ободової кишки, крововиливу в голівку підшлункової за-лози, заочеревної клітковини праворуч, під капсулу діафрагмальної поверхні правої частки печінки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №639 від 09.09.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких, - 22.07.2015 року, приблизно о 06.45 год., потерпілий ОСОБА_15 , знаходячись у відділенні політравми КЗ "Криворізька міська лікарня №2 ДОР", помер, а також був спричинений матеріальний збиток, який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1956 від 24.09.2015 року, складає - 185 грн., а потерпілому ОСОБА_8 був спричинений матеріальний збиток, який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №639 від 09.09.2015 року, складає 644,50 грн.
Злочинними діями ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено майнову шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №639 від 09.09.2015 року, складає 644,50 грн., а також заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №1956 від 24.09.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, та потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду, яка відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №639 від 09.09.2015 року складає 185 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, ч.4 ст.187 КК України не визнав, суду пояснив, раніше знав ОСОБА_18 , відносини з ним дружні. 18.07.2015 року, близько о 02-03 годині ночі, вони разом з ОСОБА_19 , поверталися з дискотеки. По дорозі, у районі кільця 44-го кварталу, зіткнулися з двома чоловіками, з якими раніше не були знайомі. Чоловіки були напідпитку, старше їх за віком. Він ( ОСОБА_20 ) і ОСОБА_21 були тверезими. Зіткнулися ненавмисно, ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_18 у плече. ОСОБА_21 зробив зауваження ОСОБА_8 , але чоловіки послали їх, у процесі цієї перепалки почалася бійка. Він ( ОСОБА_20 ) бився з ОСОБА_15 , а ОСОБА_21 з ОСОБА_8 . Він ( ОСОБА_20 ) завдав три удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_15 , з правого і лівого боку. Що робив у цей момент ОСОБА_21 і ОСОБА_8 він не бачив, так як стояв спиною до них. Від його ударів ОСОБА_15 впав спиною на асфальт, і став підніматися. У цей момент він ( ОСОБА_20 ) завдав два удари правою ногою в область тулуба ОСОБА_15 , у район лівої пахви. Потім з кишені ОСОБА_15 випали на землю телефон та зв`язки з ключами. Він ( ОСОБА_20 ) забрав телефон і ключі собі. Потім, ОСОБА_15 став знову підніматися з землі. Він ( ОСОБА_20 ) завдав ще п`ять ударів кулаком в ліву і праву сторону обличчя ОСОБА_15 , і той знову падає, і він ( ОСОБА_20 ) завдає йому 2-3 удари ногою в тулуб в ліву сторону, при цьому, ОСОБА_15 щось йому говорив, але він ( ОСОБА_20 ) не зміг розібрати. Бив він ОСОБА_15 за те, що вони їх ( ОСОБА_9 і ОСОБА_18 ) послали. Коли йшов від ОСОБА_15 , забрав у ОСОБА_8 , лежачого на землі, телефон, і зірвав з його шиї ланцюжок з хрестиком. ОСОБА_22 нічого не брав. Пішли вони в сторону вулиці Мусоргського, по дорозі він передав ОСОБА_23 телефон і ланцюжок з хрестиком, собі залишив телефон, який підібрав біля ОСОБА_15 , ключі викинув. Напередодні ввечері випив дві пляшки пива, п`яним не був. Доріжка на якій вони зустріли потерпілих метра 1,5, вони (обвинувачені) йшли праворуч від забору, потерпілі зліва від дороги. Продовжував завдавати ударів ОСОБА_24 , лежачому на землі, так як побачив у нього на зв`язці ключів, - ніж, боявся за своє життя, і був збуджений. Телефони забрав, щоб насолити потерпілим. Коли відійшли від потерпілих метрів на 5-10, він віддав ОСОБА_23 телефон і ланцюжок з хрестиком, нічого йому не пояснюючи. Чи бачив ОСОБА_21 , що він ( ОСОБА_20 ) забирав у потерпілих їх речі, він не знає. У тому місці, де вони билися з потерпілими було темно. Проїжджаючих машин не було, це тротуарна дорога. Бійка була біля 2-3 години ночі. Того вечора він був одягнений у джинси темного кольору, футболку з короткими рукавами, спина коричнева, перед - синій. На ОСОБА_25 були джинси, футболка з короткими рукавами, не пам`ятає якого кольору, і кросівки темні. На потерпілому ОСОБА_15 були спортивні штани, на ОСОБА_8 була сорочка або футболка, і спортивна кепка. Визнає себе винним частково, оскільки змови між ним та ОСОБА_19 на пограбування потерпілих не було, це сталося спонтанно. У скоєному він кається, просить суд суворо його не карати, врахувати, що він сирота, його батько помер коли він був малюком, мати чотири роки назад, проживає з бабусею, навчався, отримував стипендію, допомагав бабусі у хатніх справах. Вибачився перед потерпілими, його родичі відшкодували дочці потерпілого ОСОБА_15 , - матеріальний збиток та моральну шкоду, завдану злочином.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у скоєнні кримінального право-порушення-злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав частково, суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_26 підтримував дружні стосунки. Вночі 18.07.2015 року повертався разом з ОСОБА_26 з дискотеки. Прямували по алейці, у бік кільця 44 кварталу, були тверезі.
На зустріч їм йшли два раніше незнайомих чоловіки, їх віку він не розглянув, так як там було темно. Порівнявшись з ними, ОСОБА_8 шатнуло і він зачепив його ( ОСОБА_18 ) плечем. Він ( ОСОБА_21 ) зробив йому зауваження "... можна обережніше", і почув у відповідь, що його послали, по голосу зрозумів, що чоловіки п`яні. Він ( ОСОБА_21 ) розвернувся, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс йому удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя. ОСОБА_8 впав на землю, на сідниці. Що відбувалось у той час між ОСОБА_26 і ОСОБА_15 він не бачив, тому що він ( ОСОБА_21 ) стояв спиною до них. ОСОБА_8 став матюкатися і спробував встати з землі, тоді він ( ОСОБА_21 ) правою ногою штовхнув по його правій нозі, сказав, щоб він заспокоївся, розвернувся і пішов. По дорозі його наздогнав ОСОБА_20 , і вони пішли разом. Через 5-7 хвилин, після того, як його наздогнав ОСОБА_20 , запитав, треба мобільний телефон, та передав йому ( ОСОБА_23 ) мобільний телефон, нічого не пояснюючи. Він ( ОСОБА_21 ) не бачив, щоб ОСОБА_20 відбирав телефон у потерпілих. Коли вони приїхали додому, сиділи у дворі, ОСОБА_20 дістав з кишені ланцюжок з хрестиком, схожі на срібло, і передав йому. Ланцюжок був порваний і він його викинув. Це було близько о 5-ї годині ранку. Провину визнає частково, тому що завдав удари потерпілому ОСОБА_8 , заподіявши йому тілесні ушкодження, ніякої змови між ним і ОСОБА_26 про заволодіння речами потерпілих, не було. Завдав удар ОСОБА_8 - першим, тому що той почав рухатися у його бік, і він ( ОСОБА_21 ) подумав, що він хоче його вдарити. Увечері напередодні випив дві пляшки пива, по 0,5 л. У ОСОБА_27 він не питав звідки телефон і ланцюжок з хрестиком. Переданий йому телефон був без СІМ-карти. Він ( ОСОБА_21 ) розумів, що ОСОБА_20 передав йому свій телефон на час, тому що бачив, що його телефон "глючить". Коли він наносив удари потерпілому ОСОБА_8 він ( ОСОБА_21 ) не ба-чив у нього а ні телефону, а ні ланцюжка з хрестиком. Після першого удару ОСОБА_8 впав до паркану, він ( ОСОБА_21 ) залишався стояти на алей-ці. Місце бійки не висвітлювалося, і він не бачив проїжджаючих машин. Коли він ( ОСОБА_21 ) пішов, потерпілий ОСОБА_8 продовжував сидіти біля паркану. В рахунок відшкодування матеріальних збитків відшкодував потерпілому ОСОБА_8 1 000 грн., Визнає моральний шкоду, оцінену ОСОБА_8 . У скоєному кається, просить суд не позбавляти його волі, врахувати, що він визнає свою провину за ст.125 КК України.
Однак, не дивлячись на часткове визнання своєї провини обвинувачени-ми ОСОБА_28 та ОСОБА_10 , їх винуватість у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень-злочинів підтверджується свідченнями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , свідків, а також письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, та досліджених судом, у судовому засіданні.
Так, під час розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що увечері 17.07.2015 року разом зі ОСОБА_15 , у нього вдома, вживали спиртні напої. Приблизно о півночі пішли додому до нього. Йшли через парк імені «Богдана Хмельницького», розташованого біля зупинки громадського транспорту «44-й квартал», у Жовтневому районі, міста Кривого Рогу, у бік вулиці Ватутіна. Біля вказаної зупинки їм назустріч йшли двоє молодиків, які раптово, нічого не говорячи, напали на них. Як потім з`ясувалося, це ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . ОСОБА_10 вдарив його рукою в обличчя. Від цього удару він впав на асфальт спиною. Після чого, ОСОБА_10 ще два рази вдарив його ногою в ліву частину тулубу, він втратив свідомість. Потім хтось з них, наказав йому повернутись обличчям до землі, і не дивитись на них. Що відбувалося зі ОСОБА_15 він не бачив. Коли він падав на землю, у нього з кишені випав мобільний телефон. Він бачив, як телефон підняв ОСОБА_20 , і він же зірвав у нього з шиї срібний ланцюжок з хрестиком, він це бачив, тому що там було освітлення.
Перший удар в обличчя завдав ОСОБА_21 , інші удари по тулубу наносив теж ОСОБА_21 , а ОСОБА_20 завдав йому один удар ногою в голову, коли зривав ланцюжок. З правої сторони стояв ОСОБА_21 , з лівої, - ОСОБА_30 . Коли ОСОБА_20 зривав у нього з шиї ланцюжок, він сказав "О ланцюжок", а потім сказав: "Не дивись на мене", зірвав, вдарив, і пішов. Коли він отямився, ОСОБА_31 лежав попереду від нього, на відстані приблизно 1,5 м., головою до зупинки. Підійшов до нього, спробував підняти, тормошив, але той мовчав. Він пішов до станції "Швидка допомога", викликав лікарів. Скільки часу тривала бійка він не знає. Шуму мотора він не чув. У лікарню за медичною допомогою він особисто не звертався. Після того, що сталося у нього боліла голова, ребра. Звертався до СМЕ. Відносно покарання обвинува-ченим покладається на розсуд суду, заявляє вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків 644,50 грн., моральної шкоди 20 000 грн. У рахунок погашення збитків, завданих злочином, ОСОБА_21 передав йому 1 644,50 грн.
Потерпіла ОСОБА_29 суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_24 це її батько, який проживав сам, дуже рідко виходив на вулицю, був спокійною та врівноваженою людиною. Близько о 18.00 год., 18.07.2015 року їй зателефонували з другої лікарні, та повідомили, що її батько у реанімації. Вона приїхала до лікарні, побачила батька, який був увесь побитий, у синцях, при свідомості, та сказав, що били двоє, били сольно, викрали мобільний телефон та ключі від квартири. З викраденого нічого не повернуто. Батько помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_3 , його похованням займалась вона. Нею заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на 50 000 грн., та 4 227,50 грн., витрачених на поховання, які родичи обвинуваченого ОСОБА_9 , їй повернули. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_9 вона не має, та просить суд не наказувати його суворо, він вибачився перед нею, та розкаявся у скоєному. Відносно обвинуваченого ОСОБА_18 просить про суворе покарання, та стягнути з нього моральну шкоду.
Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні охарактеризував обвинува-ченого ОСОБА_9 з позитивного боку, той навчався, отримував стипендію, проживав разом з бабусею, оскільки є сиротою. Про скоєне дізнались від правоохоронних органів.
Свідок ОСОБА_33 суду зазначив, що в ніч на 18.07.2015 року він на своєму автомобілі повертався з автовокзалу до додому, і рухався по проїзній частині біля парку імені «Богдана Хмельницького», в напрямку вулиці 23-го лютого. На зупинці громадського транспорту «44-й квартал» побачив бійку, хто з ким бився пояснити не може, впізнати обвинувачених в судовому засіданні, як тих осіб, які билися, не може. У бійці приймало участь 5-6 осіб. У протоколі його допиту не все правильно записано, їхав він зі швидкістю 60-70 км/год. Бачив бійку секунди дві, хто кого бив, хто стояв, хто лежав, не бачив. Проїхав без зупинки. Протокол допиту підписав не читаючи. Під час досудового розслідування з ним проводилось впізнання та слідчий експеримент. До поліції звернувся, коли по каналу «Рудана» побачив звернення слідчого, який прохав небайдужих очевидців тих подій звернутись до правоохоронних органів.
Як убачається з протоколу огляду предмету від 06.08.2015 року, обвинувачений ОСОБА_9 , у присутності понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Нокіа», моделі 12-02-2, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який він забрав у потерпілого ОСОБА_15 (том 1 а.с.144).
Згідно протоколу огляду предмету від 06.08.2015 року, обвинувачений ОСОБА_10 , у присутності понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_36 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , який йому передав ОСОБА_9 після подій, які мали місце 18.07.2015 року (том 1 а.с.146).
Серед пред`явлених речей для впізнання потерпіла ОСОБА_29 серед чотирьох мобільних телефонів, упізнала мобільний телефон «Нокіа», чорного кольору, під номером 3, як той, що належав її батьку, ОСОБА_15 , яким він користувався впродовж 2014-липень 2015 р.р. (протокол від 06.08.2015 року том 1 а.с.58).
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.08.2015 року, потерпілий ОСОБА_8 серед чотирьох мобільних телефонів, пред`явлених йому для впізнання, упізнав мобільний телефон Самсунг», чорного кольору, під номером 3, як свій, який у нього було викрадено 18.07.2015 року, в районні кільця 44-го кварталу (том 1 а.с.176-177).
Під час проведення слідчого експерименту від 07.08.2015 року, про-веденого за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , останній у присутності понятих, на місці розказав та показав, де, коли і як відбувались події у ніч на 18.07.2015 року (том 1 а.с.189-191).
З протоколів слідчих експериментів, проведених:
- 07.08.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_9 (том 1 а.с.189-191);
- 07.08.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 (том 1 а.с.217-219);
- 10.09.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , у присутності експерта СМЕ ОСОБА_37 (том 2 а.с.36-37);
- 10.09.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , у присутності експерта СМЕ ОСОБА_37 ,
убачається, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо, й потерпілий ОСОБА_8 , у присутності понятих, при відтворенні подій, які відбувалися у ніч на 18.07.2015 року, вказали місце пригоди, де кожен з них, показав механізм нанесення потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; та яким чином заволоділи їх особистими речами.
У відповідності до висновку судової медичної експертизи №1330 від 23.09.2015 року (том 2 а.с.50-53), додаткового висновку №1330 від 24.09. 2015 року (том 2 а.с.55-56), додаткового висновку №1330 від 29.09.2015 року (том 2 а.с.57-58) при дослідженні трупу гр. ОСОБА_15 було виявлено наступні ушкодження у вигляді: саден у правій величній області, в області верхньої третини правої вушної раковини, лобової області зліва, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передньо-внутрішній поверхні, на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, на задньо-зовнішній поверхні місця проекції правого ліктьового суглобу, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи по центру та травматич-ної екстракції перших зубів на верхній щелепі, внутрішньо-шкіряного кро-вовиливу в проекції яремної вирізки, синців на повіках зовнішнього кута правого ока, зовнішньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на передньо-правій поверхні підборіддя, правої бічної поверхні тулубу, крововиливи в м`яких покровах голови лобової області зліва та м`язи правої задньо-бічної поверхні тулубу, лінійних розгинальних переломів 3-7 ребер справа по середньо-ключичній лінії, осколкових переломів 4-12 ребер справа по косій лінії від задньо-пахвової до лопаткової, осколкових переломів 4-11 ребер справа по задньо-пахвовій лінії, лінійного розгинального пере-лому 12 ребра справа по хребетній лінії, розриву кукси 12-палої кишки, орижі та серозної оболонки поперечної ободової кишки, крововиливу в голівку підшлункової залози, заочеревної клітковини праворуч, під капсулу ді-афрагмальної поверхні правої частки печінки; тілесні ушкодження в області тулубу, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а в області голови та кінцівок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження не могли виникнути при падіння з висоти власного зросту, завдані вони зі значною силою, а по даті виникнення відповідають 18 липня 2015 року. Між спричиненням вказаних тілесних ушкоджень та смертю потерпілого є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Співвставляючи встановлений механізм заподіяння тілесних ушкоджень із врахуванням їх анатомічної локалізації та морфологічних особливостей із способом їх заподіяння, вказаних в ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , - виключається можливість заподіяння тілесних ушкоджень вказаним способом.
Згідно висновку судово-медичної експертизи за №1596 від 10.08.2015 року (том 1 а.с.215-216); додаткового висновку за №1956 від 24.09.2015 року (том 2 а.с.60-61), у потерпілого ОСОБА_38 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, термін їх виникнення може відповідати 18.07.2015 року; ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такі-ж властивості. Враховуючи локалізацію і характер у потерпілого ушкоджень, можливо зробити підсумок, що механізм їх утворення не суперечить судово-медичним даним, отриманим під час проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_8 від 10.09.2015 року; та обвинуваченого ОСОБА_10 від 10.09.2015 року.
Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №287 від 08.01.2015 року обвинувачений ОСОБА_9 яким-небудь психічним захворюванням раніше не страждав і в даний час не страждає, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому правопорушення; у період часу інкримінованого йому правопорушення у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час будь-яким психічним захворюванням не страждає і за своїм психічним станом у застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2 а.с.70-74).
Вище наведені та інші докази, наявні у матеріалах кримінального провадження, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати провину обвинувачених, доведеною, а їх дії підлягають кваліфікації:
- ч.2 ст.121 КК України за ознаками: спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого;
- ч.4 ст.187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
- ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;
- ОСОБА_10 за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Що стосується доводів обвинувачених про відсутність попередньої змови між обвинуваченими на скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, то на думку колегії суддів вони не є слушними та такими, що не заслуговують на увагу суду, з огляду на таке.
Зі змісту роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ №10 від 16.11.2009 року «Про судову практику у злочинах проти власність» під злочином вчиненим за попередньою змовою групою осіб визначається злочин, у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Дії учасників вчинення злочину групою осіб є узгодженими, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю та частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.
Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час вчинення грабежу на потерпілого ОСОБА_8 у ніч на 18.07.2015 року, були узгодженими, мали спільний умисел на заволодіння речами потерпілого та кожен з них безпосередньо виконував діяння, що утворює об`єктивну сторону складу злочину, оскільки відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_8 обидва обвинувачених йому наносили удари, ОСОБА_9 викрав його особисті речі, а під час досудового розслідування, викрадений у нього мобільний телефон повернув саме ОСОБА_10 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника у цій частині, є необґрунтованими.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України, не є переконливими.
Вочевидь, що обвинувачений ОСОБА_9 напав на потерпілого ОСОБА_15 , який перебуваючи у нетверезому стані, будучі за віком значно старшим за нападника, не міг самостійно захищатись від нападу фізично розвинутого молодика, був свідомий, та не переймався наслідками скоєного.
Так, при дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для кримінального провадження, судом було допитано самих обвинувачених, вислухано пояснення потерпілого ОСОБА_8 , ретельно дослідженні письмові докази кримінального провадження, тобто кожний доказ оцінений судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, доводять вину обвинуваченого ОСОБА_39 у інкримінованих йому злочинах.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 колегія суддів враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень (злочини тяжкі та особливо тяжкий), характеристику особи винного, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання (том 2 а.с.215), та за місцем навчання (том 2 а.с.99, том 3 а.с.138), думку потерпілої ОСОБА_29 про не суворе покарання відносно нього, думку потерпілого ОСОБА_8 про призначення покарання на розсуд суду, його каяття та повне відшкодування потерпілій ОСОБА_29 , завданих збитків, відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України є обставинами, що пом`якшують покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 , покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статей, які передбачають відповідальність за скоєні ним кримінальні правопорушення.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 колегія суддів враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення (тяжкий злочин), характеристику особи винного, який уперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання (том 2 а.с.135), роботи (том 2 а.с.137), думку потерпілої ОСОБА_29 про суворе покарання відносно останнього, думку потерпілого ОСОБА_8 про призначення покарання на розсуд суду, його каяття та частково відшкодував потерпілому ОСОБА_8 , завданих злочином збитки, відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України є обставинами, що пом`якшують покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за скоєний ним кримінальне правопорушення, із застосуванням приписів ст.75 КК України, на думку суду, виправлення та перевиховання останнього можливо без ізоляції від суспільства.
Заявлений під час судового розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_29 про солідарне стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих злочином, на загальну суму 54 227,52 грн., на вимогу цивільного позивача, залишити без розгляду. У задоволенні решти вимог цивільного позову, заявлених до обвинуваченого ОСОБА_10 , - відмовити, оскільки при судовому розгляді не встановлено причинного зв`язку між діями ОСОБА_10 та спричиненням моральної шкоди.
Заявлений під час судового розгляду позов потерпілого ОСОБА_8 про солідарне відшкодування збитків, завданих злочином та моральної шкоди, заявлений до обох обвинувачених, підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з погашенням обвинуваченим ОСОБА_10 збитків матеріального характеру у повному обсязі, та 1 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, з урахуванням ступеню їх вини у скоєному, до стягнення підлягає сума моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_10 , 4 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_9 , при цьому, суд виходить з наступних критеріїв: тягаря скоєного, об`єму душевних страждань, понесених потерпілим і вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливої сатисфакції, закріплених у ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також сталій практиці Європейського Суду з прав людини.
Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, призначивши йому покарання за:
- ч.2 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років;
- ч.4 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;
- ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням визначити остаточне покарання у вигляді 8 (вісім) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Обраний в рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення, у вигляді позбавлення волі, залишити колишнім до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обчислювати з 07 серпня 2015 року.
У відповідності до приписів ч.5 ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення з 07 серпня 2015 року по 21 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_14 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, строком на 3 (три) роки.
Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Обраний в рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення, у вигляді особистого зобов`язання, залишити колишнім до набрання вироком законної сили.
Стягнути із засудженого ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 4 000 грн.
Стягнути із засудженого ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 15 000 грн.
Решту вимог цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_29 , до засудженого ОСОБА_10 , - залишити без розгляду.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон «Нокіа», чорного кольору, моделі - 1202, ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , передані на зберігання до камери схову речових доказів жовтневого РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, за квитанцією №0973 (том 2 а.с.13), повернути потерпілим ОСОБА_29 та ОСОБА_8 , відповідно;
- мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , виявлений та вилучений під час обшуку житла ОСОБА_28 від 12.08.2015 року, та переданий на зберігання до камери схову Жовтневого РВ КМУ (том 31 а.с.206), звернути на користь держави;
- джинсові штани, футболку, черевики, вилучені у ОСОБА_9 , джинсові штани, футболку, черевики, вилучені у ОСОБА_10 , футболку, вилучену у потерпілого ОСОБА_8 , та передані на зберігання до камери схову речових доказів Жовтневого РВ ГУ МВС України за квитанцією №0998 (том 2 а.с.16), - знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3