Справа №293/109/18
Провадження № 1-кс/293/48/2018
УХВАЛА
13 березня 2018 року смт Черняхів
Слідчий суддя Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 18.01.2018 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 17.01.2018 в період часу з 22.55 год. по 23.00 год., знаходячись поблизу будинку № 1, що на Майдані Рад в смт. Черняхів Житомирської області, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «BMW 318i» реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення пунктів 10.1, 10.5, 26.3 Правил дорожнього руху України, здійснював небезпечні маневри розвороту автомобіля з виїздом ним на зустрічну смугу руху, що в свою чергу є небезпечними для інших учасників дорожнього руху.

В цей же час, поблизу будинку № 1 що на Майдані Рад в смт.Черняхів Житомирської області, знаходився ОСОБА_7 , який помітивши протиправні дії водія автомобіля марки «BMW 318i» реєстраційний номер НОМЕР_1 , які виражалися в здійсненні маневрів розвороту автомобіля з виїздом ним на зустрічну смугу руху, що в свою чергу є небезпечними для інших учасників дорожнього руху, вирішив зробити зауваження останньому та підійшов до даного автомобіля.

Коли ОСОБА_7 підійшов до даного автомобіля, з нього вийшов водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_8 , які на зауваження ОСОБА_7 відреагували агресивно та у останніх виник спільний злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_7 тілесні ушкодження, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , покинувши транспортний засіб, підійшли до ОСОБА_7 , та в цей час, без будь-яких пояснень, ОСОБА_5 завдав один удар кулаком своєї правої руки по обличчю ОСОБА_7 . Від вказаного удару ОСОБА_7 впав на землю.

Далі продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 стали наносити ногами удари по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_7 , тим самим завдали близько 20 ударів останньому, в результаті чого спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: саден, синців, забійної рани та крововиливів на голові, обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 помітив старший інспектор-черговий Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_9 , який 17.01.2018 близько 23.00 год. повертався додому, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , щодо ОСОБА_7 , на підставі ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», втрутився у даний конфлікт.

Однак, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 являється працівником правоохоронного органу, умисно не виконуючи законні вимоги останнього, щодо припинення протиправних дій відносно ОСОБА_7 , підійшли до ОСОБА_9 , та ображаючи останнього словами нецензурної лайки вступили в конфлікт з ОСОБА_9 .

Тоді ж, ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 , підійшов до ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що останній являється працівником правоохоронного органу, умисно наніс своєю лівою рукою один удар ОСОБА_9 в обличчя, внаслідок чого умисно спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі справа, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, у вказаний час та місці, у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_9 марки «Samsung GT 3322».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 , та усвідомлюючи той факт що його дії будуть підтримані останнім, підійшов до ОСОБА_9 та вихопив з його рук мобільний телефон марки «Samsung GT 3322», вартістю 250 грн., тим самим за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрали майно ОСОБА_9 , та з місця події зникли чим спричинили ОСОБА_9 матеріального збитку на вищевказану суму.

Далі ОСОБА_9 17.01.2018 близько 23.20 год. звернувся за медичною допомогою до Черняхівського ТМО.

Після цього 18.01.2018 близько 00.07 год. ОСОБА_9 із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення звернувся до Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

18.01.2018 близько 01.00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 знаходилися поблизу буд. АДРЕСА_2 , де помітили ОСОБА_9 , який їхав на велосипеді в напрямку Черняхівького ТМО. Тоді ж, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 являється працівником правоохоронного органу, продовжуючи свої злочинні дії, направленні на умисне заподіяння ОСОБА_9 , як працівникові правоохоронного органу, тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, підійшли до останнього, після чого ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 своєю ногою завдав удару по ногам ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 3 удари своїми ногами у обличчя та 2 удари своєю правою рукою по животі ОСОБА_9 , внаслідок чого умисно спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді синця на волосистій частині голови зліва, синця на спині зліва, які відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження.

Крім цього у вказаний час та місці, у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний направлена на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_9 марки «Nokia 105».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 , та усвідомлюючи той факт що його дії будуть підтримані останнім, підійшов до ОСОБА_9 та вихопив з його рук мобільний телефон марки «Nokia 105», вартістю 290 грн., та з кишені курточки викрав посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_9 серія НОМЕР_2 , тим самим повторно, за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрали майно ОСОБА_9 , чим спричинили останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Надав документи, які свідчать про те, що ОСОБА_5 подав заяву про виготовлення закордонного паспорту. Крім того, надав заяву та протокол допиту свідка ОСОБА_10 з якого вбачається, що обвинувачені та їх адвокат спонукали його надати органу досудового розслідування реабілітуючи їх свідчення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, є відомості про те, що він здійснює оформлення документів для виїзду за кордон, та вчиняє тиск на свідків. З метою запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КК України просив клопотання задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що своєї винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України не визнає, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тривання під вартою, оскільки він не має наміру переховуватись від слідства та суду та впливати на свідків.

Захисник в судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначив, що його підзахисний від слідства переховуватись наміру не має, вину не визнає, а тому просив застосувати відносно нього більш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Розглянувши клопотання, дослідивши подані копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, суд вважає що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
18.01.2018 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України, що підтверджується витягами з кримінального провадження, копії якого додані до клопотання.

22.01.2018 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.345 КК України.

29.01.2018 року йому вручено повідомлення про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.186, ч.2 ст.125 КК України

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, не забезпечить виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні знайшли своє підтвердження та слідчим і прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не працює, не одружений, заробляв на життя тимчасовими підробітками, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем постійного проживання. Крім того слідчим надані докази, що ОСОБА_5 здійснює оформлення документів для виїзду за кордон. Він також, проживаючи в одному населеному пункті із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні здійснює незаконний впливав на них з метою перекладення вини на інших осіб.
Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177КПК України та дати можливість розглянути кримінальне провадження в розумні строки.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196,309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 18.01.2018, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів по 11 травня 2018 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному та його захиснику негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий-суддя: ОСОБА_1
Копія: вірно
Суддя: