Провадження № 1-кп/470/39/18
Справа № 485/1824/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2017 року за № 0000666 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Снігурівка Миколаївської області, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, утриманців не маючої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2017 року о 06 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_5 знаходячись на території Снігурівського ринку, розташованого у м.Снігурівка Миколаївської області, де вона допомагала чоловіку розкладати товар для продажу, вчинила сварку з ОСОБА_3 , через те, що остання змітала воду зі свого торгівельного місця у бік місця продажу її товару, під час якої умисно штовхнула ОСОБА_3 у ліве плече, після чого нанесла не менше одного удару кулаком у ліву частину грудей, спричинивши синець, тобто легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст.125 КК України та цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину - не визнала. Суду показала, що о 06 ранку 12.11.2017 року знаходилась на центральному ринку у м.Снігурівка, де розкладала овочі та фрукти для продажу.Побачивши що ОСОБА_3 змітає з асфальту воду після дощу під її ящики з товаром, зробила їй зауваження, на яке остання не відреагувала, тому підійшла до неї та схопила рукою за руку, якою ОСОБА_3 тримала віник, почувши за це образи схопила її за воріт куртки. ОСОБА_3 почала бити її віником, тому вона її відпустила та конфлікт між ними припинився. Удари потерпілій вона не наносила та синця не спричиняла.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 не визнала вину у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст.125 КК України, її вина підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 начальнику Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області від 12 листопада 2017 року, потерпіла просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , яка 12.11.2017 року о 06 год. 30 хв. на території Снігурівського ринку під час раптової сварки нанесла їй не менше чотирьох ударів у плече та груди, спричинивши легкі тілесні ушкодження (а.п.51). 13.11.2017 року слідчим Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області було оглянуто місце події територію Снігурівського ринку (а.п.55-57).

Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що о 06 год. ранку 12 листопада 2017 року разом з чоловіком приїхала на ринок у м.Снігурівка, здійснювати торгівлю, там вже були ОСОБА_5 з чоловіком, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які розкладали товар. Оскільки вночі йшов дощ ОСОБА_8 змела воду з калюжі на асфальті до її торгового місця, тому вона взяла у неї віник та продовжила змітати воду далі у напрямку місця торгівлі ОСОБА_5 . Побачивши це обвинувачена почала її ображати нецензурною лайкою, на що вона не реагувала, а потім ОСОБА_5 підійшла та штовхнула у її плече, після чого схопила за куртку у яку вона була одягнена, та ударила не менше трьох разів кулаком правої руки у верхню частину грудей, спричинивши біль та синець. Того ж дня вона звернулася із заявою до поліції, а наступного дня до лікарні, де була оглянута лікарями, а в подальшому експертом. Цивільний позов про відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Такі покази потерпілої повністю узгоджуються із даними проведеного з нею слідчого експерименту від 29.11.2017 року, під час якого ОСОБА_3 на місці підтвердила та показала викладені нею обставини (а.п.78-82).

У відповідності з висновком судово медичної експертизи № 189 від 13.11.2017 року встановлено, що у ОСОБА_3 малося тілесне ушкодження у вигляді синця в верхній частині грудей зліва, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та утворився від дії тупого твердого предмету, яким міг бути удар кулаком чи іншим подібним предметом, не виключено що при умовах зазначених потерпілою (а.п.59). За записами карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 , 13 листопада 2017 року потерпіла була оглянута лікарем хірургом Снігурівської центральної районної лікарні через скарги на біль у грудній кістці зліва, та пояснила, що була побита 12.11.2017 року на ринку (а.п.60-61).

Згідно з висновком додаткової судово - медичної експертизи за № 215 від 29.11.2017 року синець у верхній частині грудей зліва у потерпілої міг утворитися за обставин вказаних нею під час проведення слідчого експерименту, а саме від удару (ударів) кулаком руки (а.п.84).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що о 06 год. 30 хв. 12.11.2017 року, на ринку у м.Снігурівка ОСОБА_5 ображала ОСОБА_3 нецензурною лайкою через те, що та змітала воду у бік її місця торгівлі, після чого підійшла та била кулаком правої руки у ліве плече та груди.29 листопада 2017 року свідок ОСОБА_8 під час слідчого експерименту на місці показала та підтвердила викладені нею обставини (а.п.70-75). За висновком судово - медичної експертизи № 216 від 30.11.2017 року тілесне ушкодження наявне у потерпілої ОСОБА_3 могло утворитися за обставин вказаних свідком ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту 29.11.2017 року (а.п.77).

Свідок ОСОБА_9 допитана під час судового розгляду суду показала, що вранці 12.11.2017 року, ОСОБА_5 піднімала руки на ОСОБА_3 через те, що та змітала воду на її торгове місце. Такі покази узгоджуються з даними слідчого експерименту проведеного за участю свідка ОСОБА_9 29.11.2017 року (а.п.62-67). Згідно з висновком судово - медичної експертизи № 214 від 29.11.2017 року місце розташування синця наявного у потерпілої ОСОБА_3 співпадає з місцем контакту правої руки ОСОБА_5 з тілом потерпілої, зазначеним в ході слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 . Свідок не вказала механізм та силу травматичних дій, однак в разі прикладення достатньої сили синець міг утворитися від вказаних свідком травматичних дій (а.п.69).

Покази свідка ОСОБА_10 ,чоловіка обвинуваченої, який є заінтересованою особою, в частині того, що його дружина потерпілу не била, судом відкидаються як недостовірні, оскільки вони протирічать сукупності досліджених в судовому засіданні доказів.

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину є доведеною та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Тому доводи захисника про недоведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення є неспроможними, як і посилання обвинуваченої ОСОБА_5 на те, що вона ударів та тілесних ушкоджень не спричиняла, оскільки вони спростовуються показами потерпілої, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , даними слідчих експериментів та висновками судово медичних експертиз. Крім цього, підстав недовіряти показам потерпілої ОСОБА_3 у суду немає, оскільки вони є послідовними, детальними, не містять суперечностей щодо обставин, локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень та співвідносяться з аналізом досліджених під час судового розгляду доказів. З огляду на викладене, суд відхиляє дані слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_5 за висновок судового медичного експерта № 219 від 30.11.2017 року складений за його даними.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 судом встановлено, що вона за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра Снігурівської центральної районної лікарні не перебуває, заміжня, утриманців не має, домогосподарка, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалась, за досудовою доповіддю персоналу органу пробації ОСОБА_5 має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб (а.п.93-107).

Обставин які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 судом встановлено не було.

Таким чином, враховуючи особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини та наслідки його вчинення, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих вину обставин, думку потерпілої та її представника, які не наполягали на суворому покаранні обвинуваченої, суд доходить висновку про призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини 1 ст.125 КК України у виді штрафу, що є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином, суд доходить наступного.Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. При визначенні розміру моральної шкоди завданої ОСОБА_3 суд враховує реальний обсяг моральних страждань, які вона зазнала у зв`язку із заподіянням її тілесного ушкодження, їх глибину і тривалість, та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 400 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Процесуальні витрати та речові докази у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 400 (чотириста) грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1