Справа № 159/4700/17
Провадження № 1-кп/159/80/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду кримінальне провадження №0002508 за обвинувальним актом щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, українця та громадянина України, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого:

-04.02.2003 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 1(одного) року обмеження волі з застосуванням ст.75,76 КК України з встановленням іспитового терміну на 1 рік;

-08.08.2005 року Любешівським районим судом Волинської області за ч.1 ст.152, ч.3 ст.153 КК України до покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі;

-31.07.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі;

-02.12.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України частково приєднано покарання за попереднім ви роком суду та остаточно ви значено до відбування покарання у виді 4(чотирьох() років 3(трьох) місяців позбавлення волі;

-06.03.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі;

-29.05.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі; 02.11.2017 року звільненого по відбуттю покарання, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку;

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

08 листопада 2017 року близько 19.00.год. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку №31 на бульварі Лесі Українки в місті Ковелі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, під приводом необхідності зателефонувати, отримавши на своє прохання від потерпілого мобільний телефон, повторно відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Самсунг S 5282» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 500 гривень, в якому знаходились сім-карта оператора «ВФ Україна» вартістю 50 гривень, без коштів на рахунку, флеш-карта об`ємом пам`яті 1 Гб вартістю 100 гривень, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 650 (шістсот п`ятдесят) гривень.

Того ж дня 08 листопада 2017 року близько 19 години ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку №31 на бульварі Лесі Українки в місті Ковелі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення вище вказаного відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , маючи реальну можливість вільно розпорядитись викраденим у потерпілого мобільним телефоном марки «Самсунг S 5282», з метою уникнути затримання його потерпілим, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді рани верхньої губи справа, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав наступне. Дійсно, 08 листопада 2017 року він, перебуваючи біля автостанції в м. Ковелі, познайомився з ОСОБА_6 , разом випивали спиртне, після чого він попросив у потерпілого мобільний телефон, щоб подзвонити, той йому надав свій мобільний телефон, однак, він не зміг його розблокувати та повернув потерпілому з проханням ввести пароль. Після цього, на його прохання потерпілий знову дав йому свій мобільний телефон і він, отримавши телефон та маючи намір його викрасти, пішов з викраденим телефоном через дорогу та автостоянку в напрямку «арки» біля кафе «Затишок». Почувши позаду себе, що хтось за ним біжить, він теж став бігти, оскільки розумів, що його хочуть наздогнати та повернути викрадений телефон. Біля арки потерпілий його наздогнав та намагався повернути свій телефон, утримуючи його за рюкзак, який у нього був при собі, однак, він, розвернувшись, вдарив потерпілого рукою в обличчя та побіг повз житлових багатоповерхових будинків у напрямку вул. Театральної, де його зупинили працівники поліції та попросили показати документи. У цей момент до них підбіг потерпілий, який повідомив поліцію про те, що це саме він викрав у нього мобільний телефон. Вже в поліції у нього вилучили і викрадений ним мобільний телефон і зарядний пристрій до цього телефону. У вчиненому щиро розкаюється, вказав, що вчинив даний злочин тому, що перебував у стані алкогольного сп`яніння і він і потерпілий, вказує, що усвідомив протиправність свого діяння та просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив у ході судового розгляду даного кримінального провадження факт відкритого викрадення у нього обвинуваченим ОСОБА_4 мобільного телефону марки «Самсунг S 5282» та пояснив наступне. Дійсно 08.11.2017 року він вживав спиртні напої, був в стані сильного алкогольного сп`яніння і будучи біля автовокзалу в м. Ковелі познайомився з обвинуваченим, з яким разом вживали спиртні напої. На прохання ОСОБА_4 дав йому свій мобільний телефон, щоб той зателефонував, однак, він повернув йому мобільний телефон, оскільки не зміг розблокувати його. Потім він знову попросив дати йому мобільний телефон, щоб подзвонити, після чого, отримавши згаданий мобільний телефон, почав йти з ним в напрямку дороги до автостоянки та «арки», що через дорогу від автостанції. Він почав йти за обвинуваченим та кричати «поліція», намагався наздогнати ОСОБА_4 , щоб повернути викрадений у нього останнім мобільний телефон, однак, той почав тікати до арки, де він його і наздогнав. Після цього, ОСОБА_4 , повернувшись вдарив його в обличчя рукою та почав бігти в двори багатоповерхівок, а він побіг за ним, після чого побачив поліцейських, які і повідомили, що вже затримали особу, яка викрала у нього мобільний телефон. Показав, що будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, вважає, що причиною злочину стало перебування їх обох у стані алкогольного сп`яніння, не настоює на суворому покаранні обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 вина останнього у скоєнні інкримінованих йому діянь повністю доведена і показами потерпілого ОСОБА_6 та іншими зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №274 від 23.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 в період скоєння інкримінованих йому дій та на даний час усвідомлював та усвідомлює значення своїх дій, міг та може на даний час ними керувати із урахуванням чого може бути визнаний осудним, оскільки не страждає на будь-який психічний розлад і застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння, яке виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, і такі дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, а також у скоєнні обвинуваченим ОСОБА_4 діяння, яке виразилось у заподіянні потерпілому ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і такі дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), - один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, а інший до категорії злочинів невеликої тяжкості, - та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання ним своєї вини у скоєному та щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі, за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку ( що об`єктивно підтверджено дослідженою судом довідкою УІП КП 102 ГУНП у Волинській області від 09.11.2017 року №24/2508, копіями вироків суду від 06.03.2013 року та від 29.05.2013 року), на шлях виправлення не став, не займається суспільно-корисною працею, не має постійного джерела прибутку, а також те, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 протиправні діяння останній вчинив фактично відразу ж (через п`ять днів) після звільнення з місць позбавлення волі, - що об`єктивно підтверджено довідкою про звільнення серії ЖИТ №12377, та що свідчить про стійку схильність обвинуваченого до скоєння кримінальних правопорушень(злочинів) і його небажання ставати на шлях виправлення. Разом з тим, суд враховує і те, що потерпілий ОСОБА_6 не має будь-яких претензій до обвинуваченого та не настоює на його суворому покаранні. Також судом враховується і характеристика з місця реєстрації та проживання обвинуваченого, згідно якої після відбуття покарання з 03.11.2017 року ОСОБА_4 громадського порядку не порушував, та враховує, що така характеристика обвинуваченого не містить розгорнутої та об`єктивної інформації щодо особи останнього.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, покарання слід призначити в межах санкції відповідних статей кримінального закону, за якими ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення та при складанні покарань доцільним є застосування способу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільного позову не заявлено.

Речові докази у справі оптичний носій інформації диск з відеозаписом камер відео спостереження з приміщення залу очікування АС «Ковель», який знаходиться в матеріалах справи слід залишити зберігати в матеріалах даного кримінального провадження; мобільний телефон марки «Самсунг S 5282» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім-карту оператора «ВФ Україна» та флеш-карту об`ємом пам`яті 1 Гб, зарядний пристрій з маркуванням «Торнадо», які зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Накладений згідно ухвали слідчого судді від 09.11.2017 року арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 слід зняти.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити попередній до набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 весь термін його попереднього ув`язнення, починаючи з дня його затримання з 08 листопада 2017 року і до дня набрання вироком законної сили, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком шість місяців.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 08 листопада 2017 року, зарахувавши обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання весь термін його попереднього ув`язнення з 08 листопада 2017 року і до дня набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі оптичний носій інформації диск з відеозаписом камер відео спостереження з приміщення залу очікування АС «Ковель», який знаходиться в матеріалах справи залишити зберігати в матеріалах даного кримінального провадження; мобільний телефон марки «Самсунг S 5282» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім-карту оператора «ВФ Україна» та флеш-карту об`ємом пам`яті 1 Гб, зарядний пристрій з маркуванням «Торнадо», які зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Накладений згідно ухвали слідчого судді від 09.11.2017 року арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 зняти.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30(тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 у цей же строк з дня отримання копії вироку суду.

ГоловуючаОСОБА_1