У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта
19 грудня 2017 року Рівненський міський суд
Рівненської області
судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
його захисника - адвоката ОСОБА_8
08 листопада 2017 року до Рівненського міського суду звернувся перший заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури з обвинувальним актом, складеним 01 листопада 2017 року слідчим та затвердженим прокурором у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.162 КК України.
Згідно наведених в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ним 18 серпня 2016 року близько 19 год. в групі із ОСОБА_9 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , порушення недоторканості житла ОСОБА_5 та заподіяння при цьому умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , що спричинило в потерпілої короткочасний розлад здоров`я.
З`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а саме: прокурора, який просить призначити справу до судового розгляду, потерпілого ОСОБА_5 , який просить ухвалити в підготовчому судовому засіданні рішення на розсуд суду, потерпілу ОСОБА_4 , яка просить повернути обвинувальний акт прокурору, їхнього представника, який просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, обвинуваченого та його захисника, які просять повернути обвинувальний акт прокурору, з мотивів, наведених захисником в її письмовому клопотанні, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з таких підстав.
Так, в порушення вимог пунктів 2, 5, 6 частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт не містить таких обов`язкових відомостей як правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочину, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, диспозиція якої встановлює кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, натомість в обвинувальному акті слідчий та прокурор обмежуються лише посиланням на найменування статті 162 КК - порушення недоторканості житла, не описуючи при цьому дій кожного з учасників групи, спрямованих на порушення недоторканості житла потерпілого ОСОБА_5 , тобто обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, натомість наведене у ньому формулювання обвинувачення за ч.1 ст.162 КК фактично дублює виклад фактичних обставин цього кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного, обвинувальний акт не містить анкетних відомостей щодо обвинуваченого ОСОБА_9 (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), про якого у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК, зазначено як про особу, яка діяла у групі з ОСОБА_7 , натомість не зазначено про нього як про особу, кримінальна справа щодо якої виділена в окреме провадження.
Крім того, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обвинувальний акт містить суперечності між правовою кваліфікацією його діяння за частиною другою статті 125 КК України, де зазначено: умисне легке тілесне ушкодження, що фактично є правовою кваліфікацією за частиною першою цієї статті, та формулюванням обвинувачення за ч.2 ст.125 КК як заподіяння потерпілій ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, при цьому обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить інформації про обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання.
Керуючись ч.2, п.3 ч.3, ч.4 ст.314, ст.372 КПК України, суд,
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Головуючий: