Справа № 5-28/11
П О С Т А Н О В А

29 вересня 2011 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В.

з участю прокурора Бокатової С.К.

розглянувши подання начальника Глухівського МРВ КВІ ОСОБА_1 про вирішення питання про застосування амністії відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого охоронцем Буринського району електромереж ВАТ Сумиобленерго, раніше не судимого, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а,

встановив:

Начальник Глухівського МРВ КВІ ОСОБА_1 звернувся з даним поданням мотивуючи тим, що вироком Буринського районного суду від 19.01.2011 року ОСОБА_2 був засуджений за ст.ст.191 ч.2, 366 ч.1 КК України до двох років шести місяців обмеження волі з позбавленням права займати посади повязані з матеріальною відповідальністю та веденням товарно-матеріальних цінностей на один рік шість місяців і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. За час перебуваючи на обліку в КВІ ОСОБА_2 до виконання покладених на нього обовязків відносився задовільно, на день набрання чинності Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08.07.2011 року має матір, яка досягла 70-річного віку, у звязку з чим просив вирішити питання про звільнення від основного виду покарання на підстави п. єст.1 Закону України Про амністію у 2011 році.

ОСОБА_2 згоди для застосування до нього амністії не надав, просив у задоволенні подання відмовити, розгляд якого провести без його участі, про що надав заяву.

Вислухавши думку прокурора та аналізуючи матеріали справи суд вважає, подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п. єст.1 Закону України Про амністію у 2011 році, звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими та особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України: особи які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Пунктом вч.2 ст.8 вказаного Закону передбачено, що його застосування здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не повязаних з позбавленням волі, - за поданням органу виконання покарань, погодженим з органом внутрішніх справ, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за заявою самої особи, її захисника чи законного представника.

При цьому, статтею 9 цього ж Закону визначено, що застосування амністії не допускається, якщо засуджений заперечує проти цього.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 про застосування до нього амністії в судовому засіданні заперечив, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.411 КПК України ст.ст.1,8,9,10,12 Закону України „Про амністію у 2011 році, суд-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання начальника Глухівського МРВ КВІ ОСОБА_1 про застосування амністії відносно ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд на протязі семи діб з дня її винесення.

Головуючий