Справа № 513/69/18
Провадження № 1-кс/513/18/18
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

31 січня 2018 року слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Саратського відділення поліції ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000035 від 29.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

В С Т А Н О В И В

30 січня 2018 року слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить винести ухвалу про арешт тимчасово вилученого 29 січня 2018 року майна: автомобіля марки «ГАЗ» модель 3309-354 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , власником якого є Саратська селищна рада, який зберігається на арешт майданчику, розташованому за адресою: Одеська область, м. Арциз, вул. Транспортна, 2-А.

Клопотання обґрунтовано тим, що 29 січня 2018 року о 14.30 годині до Саратського ВП надійшло телефонне повідомлення від Зорянського сільського голови ОСОБА_5 про те, що КП "Саратський комунсервіс" зробив несанкціонований смітник за межами населеного пункту.

Слідчий зазначає, що під час виїзду СОГ встановлено, що 29.01.2018 року за вказівкою посадових осіб комунального підприємства «Сарата комунсервіс», водій ОСОБА_6 на вантажному автомобілі-сміттєвозі марки «ГАЗ» модель 3309-354, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , викидав побутове сміття на земельну ділянку, розташовану на південній околиці смт. Сарата Одеської області, чим забруднив довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил.

За даним фактом 29 січня 2018 року було розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

29 січня 2018 року зазначений транспортний засіб було тимчасово вилучено та постановою від 29 січня 2018 року визнано речовим доказам у даному кримінальному провадженні.

На думку слідчого, вилучений автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та міг зберегти на собі його сліди.

В судовому засіданні слідчий СВ Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 підтримала клопотання.

Представник власника майна Саратський селищний голова ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що водій ОСОБА_6 з власної ініціативи здійснив вивіз сміття на несанкціонований смітник; відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.239 КК України; автомобіль марки «ГАЗ» модель 3309-354 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 є вантажним сміттєвозом, який використовується Комунальним підприємством "СаратаКомунсервіс" для вивозу побутового сміття в селищі Сарата, а тому відсутні підстави для накладення арешту.

Заслухавши слідчого, заперечення представника власника майна, розглянувши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, суд приходить до таких висновків.

Згідно ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Частинами 1, 2, 3 статті 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, окрім іншого враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 29 січня 2018 року за № 0000035 слідчим внесено до ЄРДР відомості про злочин за ч.1 ст. 239 КК України.

Згідно техпаспорту серії САО №361079, виданого РЕВ №7 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, власником автомобіля марки «ГАЗ» модель 3309-354, вантажний сміттєвоз, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 є Саратська селищна рада.

Зазначений автомобіль є спеціальним транспортним засобом, який використовується Комунальним підприємством "СаратаКомунсервіс" для вивозу побутового сміття в селищі Сарата. Тому арешт зазначеного автомобіля обмежить права власника автомобіля щодо його використання для суспільно необхідних потреб з вивозу побутового сміття мешканців селища смт. Сарата.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Проте, слідчий не навів достатнього обґрунтування клопотання про арешт майна, а також не зазначив, з якою метою належить арештувати вказаний автомобіль.

Крім того, сторона кримінального провадження в клопотанні не зазначила та не довела наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України та необхідність накладення арешту.

У зв`язку з чим, клопотання слідчого є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України вищевказаний автомобіль належить негайно повернути власнику.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 369- 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна - автомобіля марки «ГАЗ» модель 3309-354, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , вантажний сміттєвоз, власником якого є Саратська селищна рада - відмовити.

Автомобіль марки «ГАЗ» модель 3309-354, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , вантажний сміттєвоз, негайно повернути власнику Саратський селищній раді.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1