Справа № 607/1285/17
провадження № 1-кп/598/45/2017
УХВАЛА
іменем України
"31" жовтня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження № 607/1285/17 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

за ч.2 ст.289 КК України,
встановив:
В провадженні Збаразького районного суду перебуває обвинувальний акт, пред`явлений ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор під час судового розгляду провадження звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці, оскільки ОСОБА_4 не працює, не має доходів і обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що вчинений ним під час судового розгляду кримінального провадження Тернопільським міськрайонним судом за попередні вчинені умисні злочини, в зв`язку з чим існують ризики переховування від суду та продовження ним злочинної діяльності, що буде перешкоджати розгляду кримінального провадження, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці, та захисник ОСОБА_5 звернувся із клопотанням, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , про зміну відносно його підзахисного запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який вид запобіжного заходу - домашній арешт, з огляду на те, що на даний час відсутній вирок, яким ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, що було б підставою кваліфікувати його дії за ч.2 ст.289 КК України, за ознакою повторність. Окрім того, просить суд врахувати обставини, що склалися у його сім`ї, а саме, що його мати у зв`язку з захворюванням потребує стороннього догляду, в той час як на її утриманні перебувають син інвалід з дитинства та перестаріла матір.

Прокурор заперечив щодо клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ознайомившись із клопотаннями прокурора та захисника, заслухавши думку учасників судового провадження, приводу заявлених клопотань, суд приходить до висновку що до задоволення підлягає клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт із наступних підстав.

Так, судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою 27 січня 2017 року, що продовжений до 06 листопада 2017 року.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
При вирішенні питання щодо зміни дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості, а також те, що у членів його сім`ї склалися обставини, які потребують його допомоги по догляду за хворою матір`ю, братом інвалідом з дитинства, та перестарілою бабусею.
На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків, може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.
При цьому обираючи та продовжуючи в подальшому відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчими суддями було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 .
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:
-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції, заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не відбутого покарання не має, за час перебування його під вартою у його сім`ї склалися обставини, які потребують його допомоги по догляду за хворою матір`ю, братом інвалідом з дитинства, та перестарілою бабусею, а прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що продовження дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.
Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України.
Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на строк, що не перевищує двох місяців.
При цьому частиною 1 та 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а тому, обвинуваченому слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись із міста Тернопіль без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду; утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню, носити електронний засіб контролю та здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 178, 181, 183, 196, 202, 331, 369, 372 КПК України суд, -
ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю на строк на два місяці до 30 грудня 2017 року.
Заборонити ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати до Збаразького районного суду Тернопільської області за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
-не відлучатись із міста Тернопіль без дозволу суду;
-утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню;
-носити електронний засіб контролю;
-повідомляти Збаразький районний суд Тернопільської області про зміну місця свого проживання;
-здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.
Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання Тернопільському міському відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, за місцем проживання обвинуваченого.
Тернопільському міському відділу поліції ГУНП в Тернопільській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці відмовити.

Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1