В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2017 Справа №607/14645/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003599 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Острів Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який 08 листопада 2017 року близько 15 год. 35 хв. перебував між 6 та 7 під`їздами у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, побачивши ОСОБА_5 , підбіг до неї та шляхом ривка своїми руками відкрито викрав з рук в останньої її сумку, в якій знаходився гаманець із грошовими коштами в сумі 460 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 460 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

17 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 17 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме жіночий гаманець та грошові кошти в сумі 460 грн., що повернуті потерпілій ОСОБА_5 необхідно залишити у розпорядженні останньої.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання необхідно скасувати після набрання вироком законної сили.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 17 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання, зокрема, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме жіночий гаманець та грошові кошти в сумі 460 грн., що повернуті потерпілій ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останньої.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати після набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1