БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер № 497/1870/17
Провадження № 1-м/497/1/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.18 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городнє Болградського району Одеської області, громадянина України, що не одружений, має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштований, військовозобов`язаний, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,
- що засуджений вироком Кіровського районного суду м.Астрахані від 16.02.2017 року,
ВСТАНОВИВ:
Міністерство юстиції України звернулося до Болградського районного суду Одеської області з клопотанням про приведення вироку російського суду відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність з чинним законодавством України згідно зі ст.9 Конституції України, ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та вимог ст. ст. 606-610 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.3ст.30, п.«г`ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 9 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Дії засудженого кваліфіковані цим вироком як замах на незаконний збут наркотичних засобів, скоєний з використанням інформаційно-комунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), вчинений групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, що в Україні також є караним діянням, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі засудженого.

Згідно відомостей клопотання та доданих до нього матеріалів, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №6 УФСВП Росії по Астраханській області», кінець відбуття строку покарання 07.08.2025 року. ОСОБА_4 є громадянином України, уродженцем та мешканцем Болградського району Одеської області.

Засуджений про дату судового засідання не повідомлявся, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі на території Російської Федерації.

Представник Міністерства юстиції України просив розглянути клопотання за його відсутністю; його присутність при розгляді клопотання не є обов`язковою відповідно до ст.610 КПК України.

З клопотання Міністерства юстиції України та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений 16.02.2017 року вироком Кіровського районного суду м.Астрахань, РФ, - за незаконний збут наркотичних засобів:
- речовину, що містить "1-феніл-2-(пирролідін-1-іл)пентан-1-он" - тобто, похідне від наркотичного засобу "N-метилефедрон" загальною масою не менш, ніж 125,52 грами, що є крупним розміром, а також
- речовину, що містить "метиловий ефір 2-[-1-(циклогексілметіл)-1Р-індазол-3-карбоксамідо]-3,3-діметілбутанової кислоти" - похідне від наркотичного засобу - "метиловий ефір 3-метіл-2-(1-пентіл-1Р-індазол-3-карбоксамідо) бутанової кислоти" загальною масою 246,71 грами, що є крупним розміром.
За клопотанням прокурора з метою дотримання матеріального та процесуального законодавства України щодо повноти, справедливості, законності та обґрунтованості судового розгляду і рішення суду на підставі ст.333ч.3 КПК України з дотриманням прав засудженого, суд оголошував перерву у судовому засіданні та доручав Одеському НДЕКЦ (науково-дослідному експертно-криміналістичному центру) Експертної служби МВС України надати суду висновок спеціаліста щодо відповідності національному законодавству України назви та маси речовини, зазначеної у вироці суду Російської Федерації, за обіг якої засуджений ОСОБА_4 , а саме, - відповідність зазначеної речовини ПЕРЕЛІКу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ від 6 травня 2000 р. N 770 (з останніми змінами), і, в разі належності цієї речовини до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, обіг яких заборонений чи обмежений в Україні, - надати суду висновок про відповідність маси цієї речовини критичному обсягу, що заборонений до вільного або обмеженого обігу в Україні, оскільки існує багато хімічних речовин з однаковим хімічним складом, але які мають декілька назв, і це може роз`яснити лише спеціаліст, що має відповідні знання.
Згідно відповіді експерта НДЕКЦ Експертної служби МВС України за №19/116-3651 від 15.02.2018 року,
- речовина "…1-феніл-2-(пирролідін-1-іл)пентан-1-он…" загальною масою не менш, ніж 125,52 грами, включена до Таблиці 1 Списку 2 «особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» ПЕРЕЛІКу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ від 6 травня 2000 р. N 770 (далі Перелік), як РVР (1-феніл-2-пірролідін-1-іл-пентан-1-он); відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (далі Наказ), Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», речовина » РVР у кількості від 15,0грамів і більше, є особливо великим розміром;
- речовина "…метиловий ефір 2-[-1-(циклогексілметіл)-1Р-індазол-3-карбоксамідо]-3,3-діметілбутанової кислоти…" згідно примітки до Таблиці 1 Списку 2 Переліку відноситься до гомологів речовини АКВ-48, відповідно до Наказу Таблиці 2 речовина АКВ-48 у кількості від 1,5грамів вважається особливо великим розміром.
У судовому засіданні прокурор, зазначивши, що розмір заборонених до обігу речовин, замах на незаконний збут яких скоїв ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, є особливо великим згідно законодавства України, тому дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.ст.15ч.2,307ч.3 КК України як замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинений організованою групою, в особливо великих розмірах, за що слід призначити винному покарання у виді позбавлення волі строком на 9-ть років 6-ть місяців.
Врахувавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Передача засуджених для відбування покарання, з однієї держави до іншої, регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року та ст. 606 КПК України.

Крім того, згідно ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, передбачено можливість передачі особи, засудженої на території однієї держави, на територію іншої держави, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання (стаття 2) шляхом продовження виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10 або визнання вироку з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і, таким чином, заміни міри покарання, призначеної в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції.

Як вбачається зі змісту вироку вироком Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.3ст.30, п.«г`ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 9 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, дії засудженого кваліфіковані цим вироком як замах на незаконний збут наркотичних засобів, скоєний з використанням інформаційно-комунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), вчинений групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, що в Україні також є караним діянням, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено з 16 лютого 2017 року, врахований також час утримання під вартою з 08 лютого 2016 до 15 лютого 2017 року.

Вирок був оскаржений, ухвалою суду апеляційної інстанції залишений без зміни та набув законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кримінального Кодексу України, громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом. При цьому суд України не вправі ревізувати висновки суду іншої держави щодо встановлених ним фактичних обставин справи.

Відповідно до вимог ч.3ст.609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно ч. 1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .
Засуджений ОСОБА_5 має бажання невідбуту міру покарання в подальшому відбувати в Україні, що підтверджується його письмовою заявою, доданою до Клопотання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

Відповідно до діючого законодавства України замах на незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене групою осіб, за попередньою змовою, в особливо великому розмірі, кваліфікується за ч.2ст.15,ч.3ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

За вказаних обставин, беручи до уваги дотримання визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб, умов передачі громадянина України ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що відбування ним покарання в Україні відповідає вимогам статті 10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена у державі ухвалення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вирок Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 рокувідносно ОСОБА_4 підлягає приведенню у відповідність до законодавства України.

Таким чином, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.2ст.15,ч.3ст.307 КК України до 9 років 6-ти місяців позбавлення волі. А також, враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена у державі ухвалення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не встановлює додаткове покарання, у виді конфіскації майна, що передбачено ч.3ст.307 КК України.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено.

Керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст. 606- 610 КПК України, ст.ст.9-11 Страсбургської Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, ст.ст.15ч.2 та 307ч.3 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 рокувідносно ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.3ст.30, п.«г`ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнаний винним вироком Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 року, передбачена ст.ст.15ч.2,307ч.3 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст.ст.15ч.2,307ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Кіровського районного суду м.Астрахань від 16.02.2017 року, рахувати з 08 лютого 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а органом, що подав клопотання та засудженим - протягом семи днів з моменту отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1