Провадження №1-кп/522/1534/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2017 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000705 від 09.02.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівки Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд, -

В С Т А Н О В И В:
09.02.2017 приблизно о 12 годин 45 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Ореl Vivaro», р/н НОМЕР_1 , в світлий час доби, здійснював рух по сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Торговій в Приморському районі м.Одеси, з боку вул. Коблевської у напрямок вул. Садової, зі швидкістю 5 км/год.

Наближаючись до позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» нерегульованого пішохідного переходу, що розташований на перехресті вул. Торгова та вул. Садової, водій ОСОБА_3 , вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, також не вжив заходів щодо зупинки керованого ним автомобілю, не переконався, що на пішохідному переході знаходиться пішохід, для якого може бути створена небезпека, хоча зобов`язаний був це передбачити.

Проявивши злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_3 не дав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка маючи перевагу у русі, перетинала проїжджу частину по пішохідному переходу, рухаючись з правого боку ліворуч, за ходом руху автомобіля, у темпі спокійного кроку, внаслідок чого, скоїв наїзд автомобілем «Ореl Vivaro», р/н НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 918 від 23.08.2017 р. у ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно- мозкова травма, закритий перелом лобної кісті, закриті переломи нижньої, внутрішньої та зовнішньої стінки правої орбіти, закритий перелом зовнішньої стінки основної пазухи, закритий перелом кісток носа, закритий перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи на рівні 4 зубу справа, контузія правого очного яблука, синець правої скроневої області.

Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини кузова транспортного засобу в момент контактування з тілом постраждалої, а також внаслідок її подальшого падіння на дорожнє покриття.

Дані тілесні ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_7 до стаціонару, і могли бути заподіяні 09.02.2017 року та відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № 14-1382 від 14.08.2017 р., водій автомобілю «Ореl Vivaro», р/н НОМЕР_1 , мав технічну можливість уникнути пригоди, шляхом належного виконання вимог п.10.1, 16.2 та п. 18.4 ПДР і саме його фактичні дії знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Фактичні дії водія автомобіля «Ореl Vivaro», р/н НОМЕР_1 , по виконанню п.10.1, 16.2 та п. 18.4 ПДР з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з фактом настання ДТП.

Таким чином, водій ОСОБА_3 своїми необережними діями допустила порушення вимог п.п.2.3. «б»; 4.16 «а»; 10.1.; 16.2.; 18.1.; 18.4 Правил дорожнього руху України.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_3 викладені вище в описовій частині вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорював. Також, обвинувачений ОСОБА_3 заявив про те, що до нього необхідно застосувати Закон України "Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику, а також те, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, судом враховується і думка потерпілої про те, що вона не бажала, щоб до ОСОБА_3 застосовувалась реальна міра покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підпадає під дію ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" тому, заява обвинуваченого зроблена під час судового засідання та судових дебатів про застосування до нього акту амністії підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно п. «в» ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підлягають особи, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Оскільки, ОСОБА_3 у судовому засіданні та судових дебатах зробив заяву про застосування щодо нього акту про амністію, у зв`язку з тим, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд застосовує до ОСОБА_3 п. «в» ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відшкодування судових витрат в повному обсязі покласти на обвинуваченого відповідно до вимог ст.. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не обиралась.

Речові докази: автомобіль марки «Ореl Vivaro», р/н НОМЕР_1 -- після вступу вироку в законну силу вважати повернутим за належністю ОСОБА_3 .

Судові витрати у розмірі 4 953 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) гривні згідно ст. 124 КПК України, за проведення судових експертиз, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 право на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в рамках цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1