Справа №585/2986/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/229/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день за два згідно ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2017 року клопотання засудженого задоволено частково та зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання перебування під вартою з 02 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня по 06 липня 2017 року з розрахунку день за день.

В апеляційної скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати частково та в частині часткової відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_7 ухвалити нову ухвалу, якою зарахувати засудженому строк перебування під вартою з 02.03.2017 року по 06.07.2017 року включно у строк відбування покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 01.03.2017 року з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що з урахуванням ст.58 Конституції України, ч.ч.1, 2, 4 ст.5 КК України, до засудженого ОСОБА_7 повинні застосуватись норми ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, як такі, що пом`якшують відповідальність, а тому строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 р. по 06.07.2017 р. також необхідно зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання саме з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так ОСОБА_7 було засуджено вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18 грудня 2015 р. за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (а.о.с.28-33), при цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу не обирався.

Вироком колегії суддів Чугуївського міського суду Харківської області від 01 березня 2017 р. ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України і призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18 грудня 2015 р. за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано з моменту фактичного затримання з 14 січня 2016 р. (а.о.с.44-49).

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вказаний вирок набрав законної сили 06 липня 2017 р. (а.о.с.53).

Відповідно до довідки в.о. першого заступника начальника Роменської виправної колонії (№ 56) ОСОБА_7 , засуджений вироком 01.03.2017 р. Чугуївським м/с Харківської області за ст.ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі із зарахуванням в строк з 14.01.2016 р. по 01.03.2017 р. згідно ч. 5 ст. 72 КК України, перебував під вартою з 14.01.2016 р. по 06.07.2017 р. (а.с.14).

Частково задовольняючи клопотання засудженого, суд послався на те, що оскільки ОСОБА_7 перебував під вартою до набрання вироком законної сили 06.07.2017 р., то йому відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 02.03.2017 р. по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06 по 06.07.2017 р. з розрахунку день за день, оскільки 20.06.2017 р. набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України.

Разом з тим, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року були внесені зміни до Кримінального кодексу України, а саме: у ч.5 ст.72 КК України зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та зазначалося вище, засуджений знаходився у режимі попереднього ув`язнення з 14.01.2016 року по 06.07.2017 року.

21.06.2017 року набули чинності зміни до ст. 72 КК України, внесені ЗУ від 18.05.2017 року №2046-VIII, згідно з якими змінився порядок зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі.

Згідно чинної редакції ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Отже, зазначений закон погіршує становище засудженого у порівнянні з попередньою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з цим, згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 58 Конституції України та ч.1 ст. 5 КК України під законом, що іншим чином поліпшує становище особи, слід розуміти закони, які змінюють на користь особи такі визначені в КК наслідки вчинення злочину, які не пов`язані з кримінальною відповідальністю.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 підлягає зарахуванню у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.03.2017 року (враховуючи зарахування в строк з 14.01.2016 р. по 01.03.2017 р. згідно ч. 5 ст. 72 КК України) по 06.07.2017 року (дата набрання вироком законної сили).

Суд першої інстанції залишив вищевказані обставини поза увагою та, вірно визначивши строки, які підлягали зарахуванню, помилково зарахував ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 06.07.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.409 та ст.413 КПК України є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала саме зміні, а не скасуванню, як ставилося питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 02 березня 2017 року по 06 липня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4