Номер провадження: 11-сс/785/1471/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000860, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2015 року за ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 не маючого судимості,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000860, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2015 року за ч.1 ст.263 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 31.05.2017 року, приблизно о 13.00 годині, перебував у більярдному клубі "Російський Стиль" за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, буд.16, незаконно тримаючи при собі спортивну сумку з бойовими припасами, а саме - 16 корпусів гранат РГД-5; 2 гранати РГД-5, споряджені запалами УЗРГМ, 16 запалів УЗРГМ, 2030 патронів калібру 5,45 мм, які він незаконно придбав у невстановленому слідством місці без передбаченого законом дозволу, носив та зберігав.

01.02.2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2015 року до підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 54 810 гривень.

Постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській обалсті від 24.03.2015 року ОСОБА_9 був оголошений в розшук.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2017 року був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.08.2017 року прокурор звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 не виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави. Крім того, від компетентних органів Російської Федерації та Інтерполу надійшло повідомлення про те, що підозрюваний ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності в м. Чебоксари Російської Федерації, наразі вирішується питання про скерування компетентним органам РФ запиту щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_9 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2017 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, та не надано документів, які підтверджували би перетин підозрюваним ОСОБА_9 кордону України.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що надання документів щодо на підтвердження перетину підозрюваним державного кордону України не передбачено чинним КПК України, а клопотанням та долученими до нього матеріалами підтверджується наявність підстав для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеній у п.69 рішення ЄСПЛ від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України", пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, внаслідок чого постановив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя у своїй ухвалі вірно зазначив, що прокурором не були доведені обставини, передбачені ст.194 КПК України. В судовому засіданні апеляційного суду викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора не підтвердились.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області було встановлено, що обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочину 31.05.2015 року, прокурор підтверджує процесуальними документами, датованими 31.01.2014 року, а саме - протоколом огляду місця події (а.с.16), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.с. 25), при цьому зі слів прокурора жодних постанов про виправлення описок чи помилок у процесуальних документах у кримінальному провадженні не виносилось.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000860, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2015 року за ч.1 ст.263 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4