ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2230/17
Провадження № 1-кп/636/354/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальні акти по кримінальним провадженням № 0000162, внесеному 14 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та № 0000175, внесеному 18 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуєві, Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розведеного, маючого на утриманні неповнолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, головного сержанта роти десантного забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , старшого сержанта, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №172 від 24 липня 2015 року, сержант ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу вищевказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника 2 відділення 3 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 . Надалі сержант ОСОБА_5 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, сержант ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, старший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення.
29 грудня 2016 року старший сержант ОСОБА_5 вирішив ухилитись від проходження військової служби та виконання своїх службових обов`язків.
Так, 29 грудня 2016 року старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи умисно, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та не з`явився вчасно з щорічної основної відпустки за 2016 рік до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Незаконно перебуваючи поза місцем служби, старший сержант ОСОБА_5 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. При цьому обов`язків військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебував за межами військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , приховував.
У подальшому, 17 травня 2017 року старший сержант ОСОБА_5 добровільно, зі щирим каяттям звернувся до першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону із зізнанням.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Крім того, старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та проходячи її на посаді головного сержанта роти десантного забезпечення, на початку березня 2017 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи у лісосмузі, неподалік зупинки транспортних засобів по вул. Горішного в м. Чугуєві, Харківської області, привласнив знайдений бойовий припас, а саме: ручну осколкову гранату Ф-1, яку помістив до сумки, яку мав при собі, та перевіз до гаражу АДРЕСА_3 , користувачем якого він є, де в подальшому незаконно зберігав вказаний бойовий припас.
16.03.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку у гаражі № НОМЕР_2 по АДРЕСА_3 , користувачем якого є ОСОБА_5 , в столі, що знаходиться всередині вказаного гаражу, було виявлено та вилучено металевий рельєфний предмет овальної форми, візуально схожий на корпус гранати Ф-1 із запалом, що, відповідно до висновку експерта відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Харківського НДЕКЦ МВС України № 25/2017 від 24.03.2017р., є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, що є зарядом вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі, промислового способу виготовлення, споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротил, масою 50-56 грам, з уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2, що відноситься до категорії вибухових пристроїв і належить до засобів підриву, містить комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини (тетронітрорезорцинат свинцю та азид свинцю) - масами 0,1 та 0,2 грами відповідно до бризантної вибухової речовини (тен або гексоген) - масою 1,02 грами. Так, відповідно до висновку експерта, у своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпус гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойового припасу.
ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що вказаний предмет є бойовим припасом, та маючи намір на його незаконне придбання та зберігання, усвідомлюючи протиправний та злочинний характер свого діяння, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, порушуючи вимоги чинного законодавства, незаконно придбав та зберігав у приміщенні гаражу, користувачем якого є, ручну осколкову гранату Ф-1.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне поводження з бойовими припасами, тобто придбання та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.
Крім того, на початку березня 2017 року старший сержант ОСОБА_5 знайшов неподалік свого гаражу, що знаходиться на АДРЕСА_3 полімерні пляшки з рідиною об`ємом 241,0 мл та 242,0 мл, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, та приніс вищезазначені пляшки до свого гаражу для подальшого зберігання з метою використання у власних цілях.
Так, 16.03.2017 року під час проведення санкціонованого обшуку у гаражі АДРЕСА_3 , користувачем якого є старший сержант ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено полімерні пляшки з рідиною об`ємом 241,0 мл та 242,0 мл, що, відповідно до висновку експерта № 506 від 27.04.2017р., містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, масою в перерахунку на суху речовину: 2,7956г та 2,8072г. Також, в ході обшуку в указаному приміщенні виявлено подрібнену речовину рослинного походження, яка, згідно висновку експерта № 506 від 27.04.2017р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом з домішками, масою в перерахунку на суху речовину 0,3624 г, та пристрій, пристосований для вживання наркотичного засобу, на поверхні якого, згідно висновку експерта № 506 від 27.04.2017року наявний особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 0,0423 г та 0,0085 г.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальних актах обставини, пояснивши суду, що невчасно з`явився на службу за сімейними обставинами, а гранату знайшов в лісі, коли гуляв з сином та збирався її віднести до правоохоронних органів, але забув, наркотичний засіб вважав своєю знахідкою, ніякої мети щодо їх використання не мав і просив примінити до нього амністію надавши підтверджуючі документи.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:
- довідок ОСК ГУНП в Харківській області № 180-15022017/63091 від 22.02.2017р. та № 117-27032017/63091 від 03.04.2017р., а також довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України № 22/16/24-988/Мн від 28.03.2017р., про те, що ОСОБА_5 22.08.2012 року звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20.07.2009р., в органі з питань пробації на обліку не перебуває (а.к.п. 126-127, 135 т.к.п. 1; а.к.п. 27-29 т.к.п. 2);
- довідки КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» № 379 від 13.02.2017р., згідно якої ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 136, т.к.п. 1; а.к.п. 30 т.к.п. 2);
- довідки № 2534 від 03.10.2015р., згідно якої ОСОБА_5 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях (а.к.п. 140 т.к.п. 1).
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби);
- ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне поводження з бойовими припасами, тобто придбання та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу;
- ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: не засуджений в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймав участь в антитерористичні операції.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 407 КК України- тяжкими злочинами, а також дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, пом`якшуючі покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений не засуджений в силу ст. 89 КК України, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів можливі без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до ст. 100 КПК України суд, вважає за необхідне речові докази по кримінальному провадженню, що зберігаються в камері схову ВРЗ УМЗ ГУНП в Харківській області знищити
Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз: судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 506 від 27.04.2017 року у розмірі 2 081,94грн.; судової дактилоскопічної експертизи № 442 від 24.04.2017 року у розмірі 703,68 грн.; судової вибухотехнічної експертизи № 25/2017 від 24.03.2017р. у розмірі 594,00 грн. (а.к.п. 38-44, 82-89, 94-99 т.к.п. 1).

В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Злочини, передбачені ч. 4 ст. 407 та ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.
Обставини, за якими ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, мали місце в період з 26 грудня 2016 року по 17 травня 2017 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 09.12.2013 року ОСОБА_5 є учасником бойових дій та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка видана 03.10.2015 року № 2534.
Обставини, які перешкоджають застосування до ОСОБА_5 акту амністії суд не вбачає, він є суб`єктом амністії.
За таких обставин, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, на підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 309 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 407 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 від призначеного покарання - звільнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 3379 (три тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 62 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню: полімерний пакет чорного кольору, опечатаний біркою з паперу, на якій знаходиться круглий відбиток печатки «Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр №10» Міністерство Внутрішніх справ України, Об`єкт № 1-10» Висновок № 506 від 27.04.2017 Інф. про об`єкт 2 пляшки з рідиною, 2 пляшки, 3 шприца, речовина рослинного походження, фрагмент пляшки, 2 фрагменти фольги, 2 тампони з вати, ПІБ експерта ОСОБА_7 підпис експерта дата 27.04.2017 ОР 19/121-5.8-01.00.1. (редакція 03) від 01.07.2016», всередині якого, згідно висновку експерта № 506 від 27.04.2017 року, знаходиться: - експертний пакет № 0002748, в якому знаходиться: 2 полімерні пляшки з кришками, всередині яких рідина темно- коричневого кольору, об`ємом 241,0 мл, 242,0 мл; 2 полімерні пляшки з кришками, на внутрішній поверхні яких є нашарування речовини коричневого кольору; експертний пакет № 0547294, в якому знаходиться: медичний шприц з полімерного матеріалу, на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини бурого кольору; медичний шприц з полімерного матеріалу, на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини жовто-коричневого кольору; медичний шприц з полімерного матеріалу, на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини світло-сірого кольору; прозорий пакет з полімерного матеріалу синього кольору, горловина якого зв`язана ниткою, кінці якої склеєно біркою з пояснювальними написами, всередині якого: безбарвний полімерний пакет, в якому знаходиться речовина рослинного походження подрібнена, зеленого та коричневого кольору, масою: 0,4328 грам; полімерна пляшка з обрізаною нижньою частиною, на горловині якої знаходиться фрагмент фольги з отворами, на внутрішній поверхні яких є нашарування речовини темно-коричневого кольору; бойовий припас у виді ручної осколкової гранати Ф-1, що складається з корпуса гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2; металеві предмети, зовні схожі на патрони, у кількості 5 штук, що зберігаються в камері схову ВРЗ УМЗ ГУНП в Харківській області, знищити.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя