АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1892/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/60/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2017 року про застосування Закону України Про амністію у 2016 році до засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Худльово, Ужгородського району, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , відмовлено у застосуванні Закону України Про амністію у 2016 році.

Згідно ухвали, 15 листопада 2017 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього вказаного Закону. В обґрунтування клопотання засуджений посилався на те, що він хворий на туберкульоз і його мама хворіє, має рак легенів. А також те, що він відбув більше однієї чверті призначеного строку покарання.

Відмову в задоволенні клопотання суд першої інстанції мотивував тим, до засудженого не може бути застосовано амністію, оскільки він відбуває покарання за умисний тяжкий злочин, який вчинив до закінчення визначеного судом іспитового строку за попередній злочин.

У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році, посилаючись на те, що він хворіє і відбув більше половини строку покарання, а його мати онкохвора і потребує догляду.

Заслухавши суддю - доповідача, засудженого ОСОБА_7 і його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, думку прокурора, яка просила ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

Згідно статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", зокрема і до осіб: які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2015 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засуджений ОСОБА_7 звільнений від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03.06.2015 року, вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2015 року змінено, призначено засудженому за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі та вказано вважати його звільненим від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

В подальшому вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 року ОСОБА_7 знову було засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2015 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03.06.2015 року, і визначено остаточне покарання у виді 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17.05.2016 року, вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 року залишено без змін.

Таким чином, як вбачається із вищевказаних вироків та з врахуванням ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.

З огляду на викладене, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України Про амністію у 2016 році і звільнення його від відбування призначеного судом покарання.

Не знаходячи підстав для задоволення апеляції, колегія суддів залишає її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2