Справа № 456/2443/17
Провадження № 1-кс/456/539/2017
УХВАЛА

Іменем України

"13" вересня 2017 р. слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, "забезпечення" експертизи,
встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки "Фольксваген Транспортер Т-4" р.н. НОМЕР_1 , для збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0001523, заборону проведення обліково-реєстраційних операцій пов`язаних з даним автомобілем та забезпеченням додаткової авто технічної експертизи.

В судовому засіданні показав, що він є потерпілим у даному кримінальному провадженні і даний автомобіль є речовим доказом і з метою його збереження необхідно накласти арешт на автомобіль оскільки, ОСОБА_4 зможе його приховати чи знищити і потрібно провести додаткову експертизу тому, що попередня не дає чітких роз`яснень, а тому просить клопотання задоволити.

ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні клопотання оскільки відповідно до вимог ст..171 КПК України ОСОБА_3 не має права звертатися з такими клопотанням.

Слідчий суддя, вислухавши думку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , дослідивши документи та оцінивши докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. У випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ст..170 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
У клопотанні цивільного позивача……для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушенням, докази факту завданої шкоди і розміру цієї шкоди.
Згідно ст..171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення позову також цивільний позивач.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 не подавав цивільний позов у кримінальному провадженні. про що він пояснив в судовому засіданні, а необхідність накладення арешту мотивує тільки необхідністю збереження речового доказу.

Крім того, згідно матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 звертався до слідчого з клопотанням про необхідність звернення до суду про накладення арешту на даний автомобіль однак, не отримав протягом встановленого КПК терміну відповідь слідчого на подане ним клопотання від 11.08.2017р. і про це вже зазначалося в ухвалі від 16.08.2017р.
Отже на підставі наведеного оскільки, ОСОБА_3 не звертався з цивільними позовом тому, слід відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на майно.
Також не підлягає до задоволення клопотання в частині "забезпечення" додаткової авто-технічної експертизи оскільки, в КПК України відсутня норма права про "забезпечення" експертизи, жодним чином не обґрунтовано необхідність її призначення, які питання необхідно поставити, які вихідні дані для проведення експертизи, тощо і окремо слід зазначити, що згідно ст..101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надавати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних чи спеціальних знаннях.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -
ухвалив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки "Фольксваген Транспортер Т-4" р.н. НОМЕР_1 , визначення місця зберігання автомобіля, заборони проведення обліково-реєстраційних операцій, "забезпечення" додаткової авто-технічної експертизи відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1