Справа № 473/2845/17
Номер провадження1-кп/473/46/2018
ВИРОК
іменем України
"28" лютого 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000732 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с.Дорошівка, Вознесенського району, Миколаївської області, з професійно-технічною освітою, одружений, має двох неповнолітніх дітей, інвалід 1 групи, на момент події, яка стала підставою пред`явлення обвинувачення інвалідом не був та офіційно не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 10.06.2002 року Петровським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.307, ст.329, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 13.12.2006 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.12.2006 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на не відбуту частину покарання 3 місяці 27 днів;

- 20.12.2011 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 01.03.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 31.12.2013 року за постановою Миколаївського районного суду від 23.12.2013 року на підставі ст.82 КК України з заміною не відбутої частини покарання 8 місяців 25 днів на виправні роботи;

- 27.02.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.09.2016 року - 26.09.2016 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 12 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2017 року приблизно о 08:00 годині водій ОСОБА_7 в порушення вимог п.п.2.3 «а» та «г» Правил дорожнього руху України, тобто не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, яке ОСОБА_7 не отримував у відповідних органах взагалі, та не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який не купував у встановленому порядку взагалі, а також в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, перебуваючи у стані наркотичною сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «ОреІ Vectra 2.0 і», номерний знак НОМЕР_1 . Рухаючись в умовах достатньої видимості в ранішній час, тобто в світлий час доби, в похмуру погоду під час дрібного дощу, без туману та без штучних явищ, що погіршували б видимість у напрямку руху по проїжджій частині вул.Миру в с.Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області у напрямку від м.Вознесенеька до м.Нова Одеса Миколаївської області, наближаючись до перехрестя з вул.Свірьопкіна в с.Дорошівка.

Ділянка проїжджої частини вул.Миру в с.Дорошівка. по якій рухався керований водієм ОСОБА_7 автомобіль «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 мала асфальтобетонне, вологе, з калюжами, без пошкоджень та вибоїн покриття, являла собою горизонтальну ділянку, що під незначним кутом міняла напрямок у лівий бік, мала по одній смузі для руху транспортних засобів в кожному напрямку, розділених горизонтальною дорожньою розміткою №1.1 (вузька суцільна лінія білого кольору) розділу 34 ПДР України, що поділяла транспортні потоки протилежних напрямків, яку перетинати заборонено. Швидкісний режим транспортних засобів на даній ділянці обмежувався вимогами дорожнього знаку № 5.45 «Початок населеного пункту» розділу № 33 ПДР України та п. 12.4 ПДР України, тобто не більш, як 60 км/год.

На вказаній ділянці проїжджої частини вул.Миру в с.Дорошівка керований водієм ОСОБА_7 автомобіль «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_2 рухався в межах своєї смуги руху із швидкістю близько 120 км/год. В керованому водієм ОСОБА_7 автомобілі знаходилося 2 пасажири, серед яких був ОСОБА_10 . У порушення вимог п.2.3 «в» ПДР України ні водій ОСОБА_7 , ні пасажири керованого ним автомобіля «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 засобами пасивної безпеки, а саме ременями безпеки, пристебнутими під час руху не були. На даному автомобілі вантажу не було.

Напроти домоволодіння АДРЕСА_3 водій ОСОБА_7 , продовжуючи рух на керованому ним автомобілі «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.4 ПДР України, а саме: не виконуючи належним чином вимог вказаних Правил, тим самим своїми діями створив небезпеку для життя та здоров`я громадян, під час керування транспортним засобом проявив неуважність, відповідним чином не стежив за дорожньою обстановкою, особливість якої полягала у вологому покритті асфальтованого покриття проїжджої частини вул.Миру в с.Дорошівка та наявністю на ньому калюж, а також у незначній зміні напрямку проїжджої частини у лівий бік, у встановлених межах не обрав безпечної швидкості руху керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Хоча водій ОСОБА_7 мав об`єктивну можливість заздалегідь виявити особливості дорожньої обстановки та обрати безпечну швидкість керованого ним автомобіля «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 , яка б забезпечувала постійну можливість контролювати рух автомобіля та застосовувати необхідні прийоми керування, але не зробив. Внаслідок необережних дій водія ОСОБА_7 , які виразилися у недотриманні ним вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.4 ПДР України, під час руху автомобіль «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 в`їхав у калюжу, внаслідок чого передніми колесами втратив зчеплення із асфальтованим покриттям проїжджої частини, тобто водій ОСОБА_7 втратив керування автомобілем. Намагаючись відновити керування автомобілем «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_7 натиснув на педаль гальмування, але автомобіль виїхав за межі проїжджої частини вул.Миру в с.Дорошівка на праве узбіччя та передньою, переважно лівою частиною зіткнувся з бетонованим огородженням пішохідного мостику.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася. пасажир автомобіля «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 з місця пригоди бригадою швидкої медичної допомоги з отриманими травмами був доставлений для надання медичної допомоги до КУ «Вознесенська ЦРЛ». Згідно з висновком судово-медичної експертизи №219 від 16.05.2017 року у ОСОБА_9 після ДТП мали місце: закриті переломи правої променевої кістки та правої стегнової кістки, перелом першого поперекового хребця з проникненням кісткового фрагменту в хребтовий канал, крововилив з саднами в ділянці лоба та правої нижньої кінцівки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню обставин і механізму ДТП №585 від 21.08.2017 р. у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1 та п.12.4 ПДР України. В наведеній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12.1 та п.12.4 ПДР України. В дорожній ситуації, обставини якої розглядаються, водій автомобіля «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти виникненню ДТП шляхом дотримання технічних вимог п.12.1 ПДР України. В наведеній дорожній ситуації невідповідність дій водія автомобіля «ОреІ Vectra 2.0 і» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 технічним вимогам п.12.1 ПДР України з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Причиною настання даної ДТП стали порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.4 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виниклими наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав пред`явлене обвинувачення, окрім того, що перебував в момент ДТП в стані наркотичного сп`яніння. Не визнав позов прокурора в інтересах держави про стягнення витрат на лікування потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що 21.04.2017 року вранці йому потрібно було поїхати до міста. Погода була погана, був дощ. Сусід ОСОБА_12 попросив, щоб він його підвіз, а по дорозі він ще запропонував ОСОБА_13 підвезти до міста. Вони поїхали на заправку. Десь за 150 метрів до заправки колеса потрапили до калюжі і машина втратила керування. Він застосував екстренне гальмування, але це не допомогло. Обвинувачений пояснив, що марихуану вживав за тиждень до події ДТП. Безпосередньо перед подією наркотичні засоби, лікарські препарати - не вживав. Вказав, що швидкість руху була десь 100 км/год. Після ДТП він 4 дні перебував у реанімації. Позови прокурора не визнає, оскільки за лікування винен ще сам гроші.

Крім того, обвинувачений пояснив, що водійський стаж має 9 років, але посвідчення водія не отримував. В реанімації знаходився у свідомості, стверджував, що зразки для визначення стану наркотичного спяніння ніхто не відбирав. Слідчий та прокурор його в лікарні не відвідували. Постанови про відібрання біологічних зразків не було. Після ДТП вже в швидкій йому вкололи ліки. Притягувався до адміністративної відповідальності за керування ТЗ без посвідчення водія.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 21.04.2017 року вранці десь о 07-50 год. ОСОБА_7 запропонував підвезти його до міста. Він сів зліва за водієм. В автомобілі Опель-Вектра, яким керував Жоржа, задніх пасків безпеки не було. Вони рушили в бік заправки, через 15 хвилини сталося ДТП, автомобіль зіткнувся з відбійником. Швидка доставила його в реанімаційне відділення Вознесенської ЦРЛ, де він перебував 3-4 дні. Потім його було направлено до БСМП м.Миколаєва, де було зроблено операцію, оскільки він мав травму хребта. Коли сідав до машини, за руку привітався з ОСОБА_7 , жодних ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння у останнього не було. Під час руху він дивився у свій блокнот, а потім вже побачив відбійник. Траса була волога, можливо водія відволікав рух на дорозі. На думку потерпілого швидкість автомобілю, яким керував Жоржа, була приблизно 90 км/год. Потерпілий пояснив, що свідомості він не втрачав, але через отримані травми самостійно покинути автомобіль він не міг.

Свідок ОСОБА_14 , який є лікарем-наркологом, пояснив, що ОСОБА_15 отримував відповідно до призначеного лікування замісну терапію замість вживання опіоїдів. Під час вживання замісної терапії не рекомендується вживання інших наркотичних засобів. У Жоржа вже відбувалось зменшення дози замісної терапії і він вже приймав лише 25 гр. метадону. 19-20 квітня обвинувачений не отримував метадон, а 21 числа свідка викликали до реанімаційного відділення, де перебував ОСОБА_16 , який повідомив лікарів, що знаходиться на метадоновій програмі. Він з ним спілкувався, під час спілкування ознак стану наркотичного сп`яніння у Жоржа - не помітив. Він спитав ОСОБА_16 чи йому потрібен метадон, той не заперечував, прийшла медсестра і вони видали обвинуваченому в реанімації 25 гр. метадону. На другий день дозу було збільшено до 50 гр. на фоні больового синдрому. Надав виписку коли ОСОБА_16 востаннє приймав замісну терапію, після чого хворий поїхав до обласної лікарні, чи приймав там хворий замісну терапію - свідок не знає. Свідок пояснив, що відповідно до інструкції затвердженої МВС та МОЗ України 09.11.2015 року п.8 у всіх учасників ДТП беруться аналізи для з`ясування стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. В зразках, відібраних у Жоржа, опіоїдів, демидролу виявлено не було, проте були виявлені канабіноїди. Під час замісної терапії Жоржа було роз`яснено про те, що не можна паралельно вживати канабіноїди. Виявлені у обвинуваченого канабіноїди не можуть бути результатом вживання замісної терапії. Відповідно до рекомендацій особам, які вживають метадон, не рекомендується, проте і не заборонено керувати транспортними засобами. Під час спілкування з Жоржа у відділенні реанімації свідок ознак наркотичного сп`яніння, а саме: червоні очі, розширені зіниці, коричнева кайма навколо губ, підвищена балакучість - не помітив. В залежності від періодичності вживання канабіноїдів їх сліди в організмі можуть залишатися 4-3 доби після вживання.

Після пояснень свідка ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що за 3 дні до ДТП дійсно вживав канабіс з метою знеболювання, не знав, що ці наркотичні засоби утримуються в організмі 3 дні. Метадон вживав 18 числа, а канабіс курив десь через 2-3 дня.

Клопотань про допит свідків очевидців ДТП сторони провадження не заявляли.

Обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, окрім показів самого обвинуваченого та потерпілого, свідка, також підтверджуються фактичними даними, які містяться в документах та висновках експертиз, наданих стороною обвинувачення.

Так, відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 21.04.2017 року (а.к.п.48-68) огляд розпочато о 09-50 год. закінчено об 11-50 год. - було оглянуто місце ДТП по вул.Миру в с.Дорошівка Вознесенського р-ну навпроти буд. №136. В ході огляду зафіксовано виїзд ТЗ за межі проїжджої частини дороги та зіткнення з бетонною огорожею. Покриття дороги асфальтно-бетонне, вологе, чисте з плівкою води. Призначене для проїзду у двох напрямках. В ході огляду на автомобілі «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 було виявлено пошкодження на дні кузову з правого боку; на передньому склі салону автомобіля; передньому бампері; декоративній решітці радіатора; передніх фарах головного світла; передньому капоті. Кузов в передній частині зігнутий вліво (права сторона), кузов з лівого боку на даху деформований (праві двері не зачиняються). В результаті зіткнення пошкоджена та зруйнована передня частина автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 (а.к.п.69) - власником автомобіля є ОСОБА_17 .

На підставі постанови слідчого від 03.05.2017 року (а.к.п.70) було призначено проведення судово-медичної експертизи відповідно до висновку якої (за матеріалами справи) №220 від 16.05.2017 року (а.к.п.71-73) у ОСОБА_7 були виявлені закрита тупа травма грудної клітини; вивих другого поперекового хребця; перелом третього поперекового хребця із забоєм спинного мозку тяжкого ступеня, порушення функції тазових органів, параліч нижніх кінцівок. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації до Вознесенської ЦРЛ куди поступив 21.04.17 р. о 09-05 год. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із нерухомою перешкодою у вигляді залізобетонної конструкції мосту та ударі, ударах, деталями, об деталі салону автомобіля в момент ДТП. В медичній картці стаціонарного хворого є запис про взяття крові на алкоголь 21.04.2017 року, за результатами токсикологічного дослідження №2374/841 від 28.04.2017 року при токсикологічному дослідженні не виявлено етанол в крові. Виявлено канабіноїди (значна кількість).

На підставі постанови слідчого від 03.05.2017 року (а.к.п.74) було призначено проведення судово-медичної експертизи відповідно до висновку якої (за матеріалами справи) №219 від 16.05.2017 року (а.к.п.75-77) у ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закриті переломи правої променевої кістки та правої стегнової кістки, перелом першого поперекового хребця з проникненням кісткового фрагменту в хребтовий канал. Крововилив з саднами в ділянці лоба та правої нижньої кінцівки. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих предмета, предметів як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею до госпіталізації до Вознесенської ЦРЛ, куди поступив 21.04.2017 року о 09-27 год. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок зіткнення передньою частиною легкового автомобіля, в якому він знаходився із нерухомою перешкодою у вигляді залізобетонної конструкції мосту та ударі, ударах, деталями, об деталі салону автомобіля в момент ДТП. За результатами токсикологічного дослідження від 27.04.2017 року №2376 на ім`я ОСОБА_9 при токсикологічному дослідженні не виявлено етанол в крові.

На підставі постанови слідчого від 24.05.2017 року (а.к.п.79) призначено проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану ТЗ - відповідно до висновку якої №376 від 22.06.2017 року (а.к.п.80-85) встановлено, що на момент ДТП ходова частина, рульове керування та склоочисники вітрового скла автомобіля «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані. Несправностей автомобіля, які б могли виникнути до ДТП, та могли би вплинути на рух, а також невідповідностей щодо технічного стану ТЗ вимогам ПДР України та ДСТУ 3649:2010 в досліджуваних системах та механізмах не виявлено.

Відповідно до постанови слідчого від 24.05.2017 року (а.к.п.87) було призначено проведення інженерно-транспортно-трасологічної експертизи, згідно з висновком якої №375 від 20.06.2017 року (а.к.п.88-93) автомобіль «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 ймовірно не контактував з іншим ТЗ. На автомобілі «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 є ушкодження, що могли виникнути внаслідок контакту автомобіля з перешкодою відповідної міцності, а саме бетонованим огородженням пішохідного мостику. Під час контактування з перешкодою відповідної міцності, що може бути бетонованим огородженням пішохідного мостику, автомобіль «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 розташовувався передньою, переважно лівою частиною, а саме: лівою частиною декоративної накладки панелі переднього бампера, передньою частиною капоту, передньою торцевою частиною крила лівого переднього колеса.

Відповідно до постанови слідчого від 28.07.2017 року (а.к.п.95-96) було призначено проведення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню механізму ДТП. Згідно з висновком якої №585 від 21.08.2017 року (а.к.п.97-101) у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12. та п.12.4 ПДР України. В наведеній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12. та п.12.4 ПДР України. В дорожній ситуації обставини якої розглядаються, водій автомобіля «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти виникненню ДТП, шляхом дотримання технічних вимог п.12.1 ПДР України. В наведеній дорожній ситуації невідповідність дій водія автомобіля «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 технічним вимогам п.12.1 ПДР України з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП.

На підставі постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 22.04.2017 року (а.к.п.103) визнано в якості речового доказу автомобіль «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 , залишено на зберіганні на майданчику тимчасового утримання ТЗ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Суд, дослідивши під час судового розгляду провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України, - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 в обвинувальному акті було зазначено вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, проте в судових дебатах 28.02.2018 року прокурор, підтримуючи обвинувачення, в цій частині обвинувачення, а саме про наявність обтяжуючої відповідальність ОСОБА_7 обставини обвинувачення не підтримав, тому суд при призначенні покарання із врахуванням позиції прокурора цю обставину не враховує.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий (а.к.п.106-108) та вчинив необережний злочин маючи непогашену судимість в період строку невідбутого покарання, на який його було звільнено умовно-достроково, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.к.п.110), згідно довідки Вознесенської ЦРЛ ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.к.п.109) з 12.01.2001 року з діагнозом - зловживання опіоїдами, згідно довідки-характеристики Дорошівської сільської ради від 14.08.2017 року (а.к.п.115) ОСОБА_7 посередньо характеризується за місцем проживання, обвинувачений одружений (а.к.п.112), має родину (а.к.п.111) та двох малолітніх дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.113) та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.п.114), крім того, згідно з листом Вознесенської РДА від 14.11.2017 року ОСОБА_7 не позбавлений батьківський прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.п.132). згідно з довідкою МСЕК від 30.07.2017 року ОСОБА_7 встановлено першу групу інвалідності за загальним захворюванням із вказівкою, що обвинувачений потребує постійного стороннього догляду (а.к.п.128), згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3463/357 (а.к.п.129) ОСОБА_7 поступив до лікарні 25.04.2017 року, виписаний 06.06.2017 року з діагнозом політравма, складна хребтово-спинальна травма; аналогічний діагноз зазначено в формі індивідуальній програмі реабілітації інваліда (а.к.п.130-131), а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_7 в силу ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому основного покарання у в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки такого дозволу обвинувачений ніколи не отримував.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує також, що відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.09.2016 року ОСОБА_7 було звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 12 днів. (а.к.п.126-127). Подія правопорушення, за яким його пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, - мала місце 21 квітня 2017 року, - тому покарання ОСОБА_7 слід призначити із застосуванням положень ст.71, ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків, оскільки злочин ним було вчинено в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду (вирок від 27.02.2015 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.09.2016 року - 26.09.2016 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 12 днів).

Підстави для застосування акту амністії відносно ОСОБА_7 судом встановлені не були, оскільки стаття 9 п. «А» та п.»Б» Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію в 2016 році» передбачає, що амністія не застосовується до осіб: а) які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин; б) які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Так само відсутні підстави й для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 положень ч.2 ст.84 КК України.

Щодо пред`явленого прокурором до обвинуваченого ОСОБА_7 цивільного позову (а.к.п.39-43) в інтересах держави про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 20095,37 грн., з яких: на користь міської лікарні швидкої медичної допомоги в м.Миколаєві - у розмірі 19225,82 грн.; на користь КУ «Вознесенська ЦРЛ» - 869,55 грн. - суд вважає, що цей позов слід залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України (в редакції кодексу чинній на момент ухвалення вироку - в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), а саме з тієї підстави, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до уточненої позовної заяви (а.к.п.39-43) прокурор просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_15 витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 20095,37 грн., з яких: на користь міської лікарні швидкої медичної допомоги в м.Миколаєві - у розмірі 19225,82 грн.; на користь КУ «Вознесенська ЦРЛ» - 869,55 грн.

Відповідно до листа КУ «Вознесенської ЦРЛ» від 31.10.2017 року (а.к.п.44) повідомлено прокурора, що фінансування КУ «Вознесенська ЦРЛ» здійснюється за рахунок медичної субвенції з державного та місцевих бюджетів, тому кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню відповідно до п.А п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України і постанови КМУ від 16.07.1993 р. №545. Тому просили прокурора пред`явити позов в інтересах КУ «Вознесенська ЦРЛ».

Відповідно до листа «Вознесенської ЦРЛ» від 09.08.2017 року (а.к.п.45) зазначено, що КУ «Вознесенська ЦРЛ» самостійно з позовом про відшкодування витрат (ліжко днів) на лікування потерпілого ОСОБА_9 , який перебував на стаціонарному лікуванні з 21.04.2017 р. по 26.04.2017р., - не зверталось. Просять забезпечити представництво КУ «Вознесенська ЦРЛ» у суді шляхом пред`явлення позову до обвинуваченого про стягнення витрат в сумі 869,55 грн.

Міська лікарня швидкої медичної допомоги в м.Миколаєві листом від 02.11.2017 року (а.к.п.46) на запит прокуратури від 31.10.2017 року повідомила, що в квітні-червні 2017 року джерелом фінансуванням витрат лікарні на ліжко-дні є міський бюджет Миколаївської міської ради. Самостійно лікарня з позовом до суду про стягнення витрат з винної особи не зверталась.

Разом із тим суд вважає, що така позовна заява подана прокурором за відсутності відповідних підстав для представництва інтересів держави, оскільки частина 1 ст.4 ЦПК України, в редакції чинній на момент ухвалення вироку передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» - прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частина 4 ст.23 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Частина 2 ст.24 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надає прокурору, який бере в ньому участь. В той же час ч.7 цієї статті містить норму про те, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Так, ч.3 ст.128 КПК України передбачає, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру».

При пред`явленні прокурором в інтересах держави цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме про стягнення на користь міської лікарні швидкої медичної допомоги в м.Миколаєві - у розмірі 19225,82 грн.; на користь КУ «Вознесенська ЦРЛ» - 869,55 грн. - прокурором всупереч вимог ч.3 і ч.4 ст.23 Закону України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» - не доведено, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

П.2 ч.1 ст.3 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» до функцій прокуратури відносить представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Натомість як лікарні, в інтересах яких подав цивільний позов прокурор не є органами державної влади, місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, у разі не здійснення захисту чи неналежного захисту якими своїх цивільних прав прокурор може подати позов в інтересах держави.

Вказані заклади наділено самостійним право на подання цивільного позову у кримінальному провадженні в силу права, наданого їм на це ст.61 КПК України, жодних витрат при зверненні до суду із цивільним позовом в порядку кримінального судочинства вони не несуть, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» - звільнені від сплати судового збору. Фінансування закладу, в тому числі й з державного та місцевого бюджету. не змінює його статусу як учасника цивільних правовідносин та не дозволяє вважати суб`єктом, в інтересах якого прокурор має право пред`явити позов в інтересах держави згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають витрати за проведення судових експертиз, підтвердженими довідками про їх вартість (а.к.п.78, 86, 94) у розмірі 3264 грн. 96 коп.

Цивільний позов потерпілим до обвинуваченого пред`явлено не було.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому основне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.71, ч.4 ст.81 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком від 27.02.2015 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, проте він був звільнений на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.09.2016 року - 26.09.2016 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 12 днів та призначити йому остаточно покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати починаючи з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду після набрання вироком законної сили.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_7 та доставки його до Миколаївського слідчого ізолятора в Миколаївській області доручити Вознесенському відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області після вступу вироку з законну силу.

Пред`явлений прокурором цивільний позов в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_7 . на користь міської лікарні швидкої медичної допомоги в м.Миколаєві - у розмірі 19225,82 грн.; на користь КУ «Вознесенська ЦРЛ» - 869,55 грн. - витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України (в редакції кодексу чинній на момент ухвалення вироку), що не позбавляє вказані заклади права пред`явити самостійний цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 3264 грн. 96 коп.

Автомобіль «Opel Vectra 2.0 i» номерний знак НОМЕР_1 , залишений на зберіганні на майданчику тимчасового утримання ТЗ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, як речовий доказ, передати володільцю ОСОБА_7 або його родичам після набрання вирком законної сили.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: