Справа № 592/1766/18
Провадження № 1-в/592/129/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Сумської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,

представників ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Конотопського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

1)13.06.2014 Бахмачським райсудом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч. 3; 15 ч. 3 185 ч. 3; 70; 75 КК України до 4 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 2 років іспитового строку;

2)вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2014 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.155, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

20.02.2018 до суду надійшла заява (клопотання) засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив звільнити від відбування покарання. Вважає, що довів своє виправлення.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання і вважав, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого, вважав, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, з наступних підстав.

Частина 2 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Разом з цим з особової справи засудженого, характеристики від 26.02.2018 вбачається, що ОСОБА_5 до державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» прибув 29.11.2014 року з державної установи «Сумський слідчий ізолятор», де до праці не залучався, заохочень не мав, вимоги режиму тримання та розклад денний не порушував, стягнень не мав. За час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушував, за що має 4 стягнення, 3 з яких погашено у встановленому законом порядку. В установі працевлаштований, до праці ставився позитивно, за що має 3 заохочення від керівництва установи, але останнім часом потребує періодичного спонукання до виконання поставлених завдань. Участь у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає. За характером спокійний, врівноважений, не конфліктний. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги, але потребує періодичного контролю. Вимог загальної санітарії та особистої гігієни не дотримується. Спроб до втечі та схильності до суїцидальної поведінки з боку засудженого не було, на профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до інших засуджених безконфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості. Адміністрація установи не вбачає можливості свідомого дотримання засудженим загальних норм поведінки, тому потребує подальшої виховної роботи в місцях позбавлення волі.
Згідно висновку адміністрації установи відбування покарання, наданих матеріалів, засуджений не здатний до самокерованої правослухняної поведінки після звільнення та ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Засуджений не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.05.2017 ОСОБА_5 було відмовлено у умовно-достроковому звільненні від покарання (а.о.с. 99). Дана ухвала набрала законної сили 16.11.2017 (а.о.с. 117, 118).

28.11.2017 до засудженого було застосовано стягнення у вигляді догани.

Таким чином матеріали особової справи не містять об`єктивних даних про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Відбутий ОСОБА_5 термін призначеного відносно нього покарання не сприяв до повного його виправлення та досягнення мети запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Основну інформацію про поведінку засудженого під час відбування покарання суд отримує від адміністрації кримінально-виконавчої установи, та в даному випадку, поставити під сумнів висновки, які викладені в характеристиках, не вбачається.
Керуючись ст. 537- 539 КПК України, суд
постановив:
Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1