Справа № 606/2218/17
І м е н е м У к р а ї н и
09 січня 2018 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської
області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
за ст. 335 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20 жовтня 2017 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , призовнику ОСОБА_5 вручено під особистий підпис повістку для призову на строкову військову службу, згідно якої йому необхідно було прибути о 08.00 год. 24 жовтня 2017 року у в обласний збірний пункт, який розташований по АДРЕСА_3 для відправки в Збройні Сили України на строкову військову службу та подальшого проходження військової служби. Зміст даної повістки ОСОБА_5 було роз`яснено та доведено про кримінальну відповідальність передбачену ст. 335 КК України за ухилення від призову на строкову військову службу.
Факт отримання повістки та ознайомлення із кримінальною відповідальністю за ухилення від призову на строкову військову службу ОСОБА_5 підтвердив своїм підписом у корінці повістки.
Незважаючи на свою обізнаність в обов`язку прибути о 08.00 год. 24 жовтня 2017 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки в Збройні Сили України на строкову військову службу та подальшого проходження військової служби, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою ухилення від виконання свого військового обов`язку, передбаченого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно якого громадяни зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних,будучи за станом здоров`я придатним для проходження військової служби, не маючи передбачених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» підстав, які б звільняли його від призову на строкову військову службу, без поважних на те причин, не прибув у встановлений час до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки на строкову військову службу у Збройні Сили України та подальшого проходження військової служби та не повідомив про причини своєї неявки, чим ухилився від призову на строкову військову службу.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 335 КК України тобто ухилення від призову на строкову військову службу.
13 грудня 2017 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 335 КК України, обвиинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинний понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, те, що він раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, призначити покарання за ст. 335 КК України у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, згідно п.2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3.ст. 314 КПК Українипитання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК Україниу кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПКта КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджений в ній вид покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК Україниє злочином невеликої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК Українита КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 372, 373,374,475 КПК України,суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 грудня 2017 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури та ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості 13 грудня 2017 року покарання за ст. 335 КК України у виді 1 року обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно п.2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
ГОЛОВУЮЧОГО ОСОБА_6