Справа №482/70/16-к 27.03.2018
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

27 березня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000345 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року, постановлений відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

встановила:
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року, ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання в виді 6 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
У застосуванні акта амністії на підставі пункту е/ статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», відносно обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_5 відмовлено .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено без зміни тримання під вартою в державній установі «Миколаївський СІЗО», обчислюючи строк відбування покарання з дня його взяття під варту за ухвалою суду, тобто з 01 грудня 2015 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою з 29 листопада 2015 року по 01 грудня 2015 року.
Зараховано обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування призначеного основного покарання строк тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення в зв`язку з розглядом кримінального провадження з 29 листопада 2015 року до 20 червня 2017 року включно, у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VІІІ, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року та діяв до 20 червня 2017 року включно «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_3 з обвинуваченого ОСОБА_5 26599 /двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять/ гривень 83 копійки в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 150000 /сто п`ятдесят тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, пов`язаної із смертю її чоловіка ОСОБА_6 , 3000 /три тисячі/ гривень витрат на правову допомогу, а всього: 179599 /сто сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять/ гривень 83 копійки.
У стягненні грошових коштів в сумі 176599 /сто сімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять/ гривень 83 копійки з юридичної особи ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в солідарному порядку відмовлено. /том №3, а.к.п. 161 164/.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_2 з обвинуваченого ОСОБА_5 39315 /тридцять дев`ять тисяч триста п`ятнадцять/ гривень 19 копійок в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 150000 /сто п`ятдесят тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, пов`язаної із смертю її батька ОСОБА_6 , 3000 /три тисячі/ гривень витрат на правову допомогу, а всього: 192315 /сто дев`яносто дві тисячі триста п`ятнадцять/ гривень 19 копійок.
У стягненні грошових коштів в сумі 189315 /сто вісімдесят дев`ять тисяч триста п`ятнадцять/ гривень 19 копійок з юридичної особи ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в солідарному порядку відмовлено.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_4 з обвинуваченого ОСОБА_5 150000 /сто п`ятдесят тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, пов`язаної із смертю її батька ОСОБА_6 , 3000 /три тисячі/ гривень витрат на правову допомогу, а всього: 153000 /сто п`ятдесят три тисячі/ гривень 00 копійок.
У стягненні грошових коштів в сумі 150000 /сто п`ятдесят тисяч/ гривень 00 копійок з юридичної особи ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в солідарному порядку відмовлено.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Потерпілими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на вказаний вирок подані апеляційні скарги, в яких вони виклавши аналогічні вимоги та посилаючись на м`якість призначеного покарання ОСОБА_5 та незаконну відмову у стягненні грошових коштів зі страхової компанії, просили змінити вирок суду першої інстанції, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Стягнути з ОСОБА_5 і ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 в солідарному порядку матеріальну шкоду у розмірі 39315,19 грн, моральну шкоду у розмірі 150 000грн, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000грн.

Стягнути з ОСОБА_5 і ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 в солідарному порядку матеріальну шкоду у розмірі 26599,83грн, моральну шкоду у розмірі 150 000грн, витрати на правову допомогу у розмірі 3000грн.

Стягнути з ОСОБА_5 і ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_4 в солідарному порядку моральну шкоду у розмірі 150 000грн, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000грн.

Перевіривши апеляційні скарги потерпілих, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 396 КПК України.

В апеляційних скаргах потерпілі ставлять питання поро зміну вироку з підстав м`якості призначеного покарання обвинуваченому та незаконної відмови у стягненні грошових коштів зі страхової компанії, просять призначити ОСОБА_5 покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Відповідно до вироку ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Як вбачається із тексту апеляційних скарг, потерпілі просять про призначення обвинуваченому більш суворого покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, чим фактично порушують питання про погіршення становища обвинуваченого, однак, в апеляційних скаргах зазначили лише про зміну вироку.

Разом з тим, призначення більш суворого покарання можливе лише шляхом скасування вироку суду першої інстанції та постановлення апеляційною інстанцією нового вироку. Проте, потерпілими про скасування вироку суду першої інстанції та постановлення нового вироку в апеляційних скаргах не зазначено.

Таким чином, вимоги апеляційних скарг потерпілих суперечать приписам ст.ст. 407, 408, 409 КПК України щодо повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не відповідають вимогам ст.396 КПК України, а тому підлягають залишенню без руху.

Керуючись ст.399 КПК України, суддя
постановила:
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року, постановлений відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України залишити без руху.

Надати апелянтам строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків на протязі 10 днів з дня отримання ухвали.

Суддя апеляційного суду
Миколаївської області ОСОБА_1