Номер провадження: 11-сс/785/2075/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року по кримінальному провадженню №0001262 від 28.03.2016 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до шести місяців, тобто до 11.01.2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узбечки, громадянки України, уродженки м. Пенджикент, Ленінобадської області, Таджикистана, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001262 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань28.03.2016 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2016, приблизно о 0300 год., ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою особою жіночої статі, які до початку злочину домовились про спільне його виконання та розподілили роль кожного, переслідуючи злочинний намір, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, під приводом проведення спільного відпочинку, познайомились із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та за їх запрошенням разом із ними проїхали до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_12 .

В той же день, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні зазначеної квартири, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та будучи обізнаною про властивості та результат вживання із алкоголем лікарського препарату азалептин, спільно із іншою невстановленою особою жіночої статі, з метою обмежити здатність ОСОБА_11 .А.Р та ОСОБА_13 сприймати обставини подій, вчинили напад на останніх із застосуванням, без їх згоди, завчасно заготовлений лікарський препарат «азалептин (азалептол, лепонекс)», усвідомлюючи, що зазначений лікарський препарат при його вживанні із алкогольними напоями є небезпечним для життя та здоров`я людини та призведе до несвідомого стану потерпілих, підсипали вказаний лікарський засіб до напоїв ОСОБА_11 А.Р та ОСОБА_13 , в результаті дії яких, останні втратили свідомість.

В подальшому скориставшись тим, що потерпілі не усвідомлюють та не сприймають подій, що відбуваються, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою особою жіночої статі, продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_12 , заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Iphone 6 Sgold», вартістю 17 500 гривен, духами чоловічими марки «Million», вартістю 2600 гривень, духами чоловічими, вартістю 2600 гривень, годинником чоловічим, вартістю 7000 гривень, та грошовими коштами на загальну суму 3 000 доларів США, що становить 78756 гривень по курсу НБУ станом на 27.03.2016,спричинивши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 108 456 гривень, та майном ОСОБА_11 , а саме мобільним телефоном марки «Iphone5 Sgold», вартістю 10000 гривень та мобільним телефоном марки «SamsungGalaxy А 5 blue», вартістю 10 000 гривень, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 гривень.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 7 від 21.02.2017, ОСОБА_14 знаходився у клініці з 27.03.2016 по 28.03.2016 із заключним діагнозом: «гостре пероральне отруєння невідомою психотропною речовиною середньої степені тяжкості», зазначений діагноз дає можливість припустити про факт прийому клофеліну чи азалептину.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 8 від 21.02.2017, ОСОБА_11 знаходився у клініці з 27.03.2016 по 28.03.2016 із заключним діагнозом: «гостре пероральне отруєння невідомою психотропною речовиною середньої степені тяжкості», зазначений діагноз дає можливість припустити про факт прийому клофеліну чи азалептину.

28.03.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001262.

14.07.2017 року відносно ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

14.07.2017 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_15 надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_8 .

16.07.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 191 КПК України.

16.07.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та вручено копію письмового повідомлення про підозру.

17.07.2017 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_16 до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

12.09.2017 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси підозрюваній ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 11.11.2017 року.

07.11.2017 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси підозрюваній ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 11.12.2017 року.

05.12.2017 року постановою прокурора Одеської області, досудове розслідування було продовжено до 6-ти місяців, тобто до 11.01.2017 року.

06.12.2017 року слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 до шести місяців
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року вказане клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваної ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до шести місяців, тобто до 11.01.2018 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, викладених в ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням того, що підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, підозрювана ніде не навчається, не працює не заміжня, що свідчить про відсутність в неї міцних соціальних зв`язків, та можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, ураховуючи те, що на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 4 ст. 187 КК України в іншому кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. В доводах адвокат зазначає, що жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведено, а всі обставини на які посилається слідчий в клопотанні носять лише формальний характер. Крім того, ОСОБА_8 раніше не судима, хворіє на бронхіальну астму, її стан здоров`я погіршився, належного лікування не отримує та забезпечити лікування у спеціалізованому закладі МОЗ України неможливо у зв`язку з тим, що направити на таке лікування УВП не має можливості.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував в задоволенні апеляційної скарги; вивчивши матеріали судової справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів убачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 обґрунтовано підозрювався в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

На день розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою, по даному кримінальному провадженню досудове слідство не було закінчено, строк досудового розслідування був продовжений у встановленому законом порядку до 6 місяців та існувала необхідність у проведенні ряду слідчих дій.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою, вік та стан її здоров`я, існуючі ризики.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було та захистом не надані.

При таких обставинах, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що заявлені в клопотанні слідчим ризики, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; з урахуванням особи підозрюваної вона може вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином виправдовуютьутримання підозрюваної ОСОБА_8 під вартою.

Доведені ризики, а також тяжкість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, та тяжкість можливого покарання, яке загрожує останній у разі доведеності вини та визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, необхідність завершення досудового розслідування, дає апеляційному суду прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., §57).

Продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Данні про особу підозрюваної ОСОБА_8 вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування, слідчий та прокурор довели, що існують достатні підстави вважати, що продовження строку тримання підозрюваної під вартою, є обґрунтованим.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176-183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року у кримінальному провадженні №0001262 від 28.03.2016 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4