УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 року Місто Одеса
Досудове розслідування розпочато на підставі повідомлення ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області з якого вбачається, що посадова особа одного із державних органів Одеської області у вересні 2017 року виказала громадянину вимогу надати неправомірну вигоду для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що працівник Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, а саме: завідувач сектору будівельних та земельних досліджень та оціночної діяльності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , вимагає від громадянина ОСОБА_7 , неправомірну вигоду за заниження собівартості нерухомого майна в ході проведення експертного дослідження та пришвидшення такої експертизи.
В ході особистих зустрічей ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , останній виказав
ОСОБА_7 вимогу надати неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США за заниження собівартості нерухомого майна в ході проведення експертного дослідження та пришвидшення такої експертизи. Передавши спочатку частину суми та частину суми після отримання висновку експерта.
Надалі, 20.09.2017 ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_6 , перебуваючи в особистому автомобілі, контрольовано передав останньому частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США.
АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та у подальшому вилучено наступні предмети:
?Ноутбук марки Lenovo S/M QB05282162;
?Зарядний пристрій Lenovo P/N 36001927;
?Грошові кошти у гривневому еквіваленті, номіналом 200 грн. за №№ЄД7894447; УГ9286024; ЗД7356972; ЄЯ5699598; номіналом 50 грн. за №ТВ3286240; номіналом 20 грн. за №ТА1736619; номіналом 5 грн. за №№ТА5946717; УД81911065; УЛ7658876; номіналом 2 грн. за №СЗ0579769; номіналом 1 грн. за №№УЕ6355392; ГМ1553892; УЕ 5831016;
?Квитанція №ПН235;
?Квитанція №ПН235РКО;
?Рахунок №23Б3 від 18.09.2017;
? Аркущ А4 з рукописним записами розпочинається «330 000 $» та закінчується «30%»;
?Копія квитанції №ПН235;
? Договір №23 від 18 вересня 2017 року, на 4 аркушах;
?Два аркуші А4 чорнового варіанту висновку експертного дослідження від 03.10.2017 №23БЗ, а саме сторінки №19 та №22;
?Печатка ОНДЕКЦ МВС України «для експертних висновків №4».
Враховуючи викладене, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання пронакладення арешту на майно, яке було вилучено 03 жовтня 2017 року під час проведення обшук у робочому кабінеті ОСОБА_6 розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, яке було вилучено 03 жовтня 2017 року під час проведення обшук у робочому кабінеті ОСОБА_6 розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 03 жовтня 2017 року під час проведення обшук у робочому кабінеті ОСОБА_6 розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та у подальшому вилучено наступні предмети:
?Ноутбук марки Lenovo S/M QB05282162;
?Зарядний пристрій Lenovo P/N 36001927;
?Грошові кошти у гривневому еквіваленті, номіналом 200 грн. за №№ЄД7894447; УГ9286024; ЗД7356972; ЄЯ5699598; номіналом 50 грн. за №ТВ3286240; номіналом 20 грн. за №ТА1736619; номіналом 5 грн. за №№ТА5946717; УД81911065; УЛ7658876; номіналом 2 грн. за №СЗ0579769; номіналом 1 грн. за №№УЕ6355392; ГМ1553892; УЕ 5831016;
?Квитанція №ПН235;
?Квитанція №ПН235РКО;
?Рахунок №23Б3 від 18.09.2017;
? Аркущ А4 з рукописним записами розпочинається «330 000 $» та закінчується «30%»;
?Копія квитанції №ПН235;
? Договір №23 від 18 вересня 2017 року, на 4 аркушах;
?Два аркуші А4 чорнового варіанту висновку експертного дослідження від 03.10.2017 №23БЗ, а саме сторінки №19 та №22;
?Печатка ОНДЕКЦ МВС України «для експертних висновків №4».
Виконання ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1