Справа № 214/3280/15-к
1-кп/214/52/17
18 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, вдови, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 23.10.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850 грн;
- 13.05.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.357 КК України до штрафу в сумі 510 грн.;
- 10.11.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , повторно, 02.04.2015 року приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи в магазині «Торговий Дім», який розташований за адресою мкрн. Ювілейний, 4а в м. Кривому Розі, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, таємно викрала майно, яке належить магазину «Торговий Дім», а саме: чоловічу куртку, марки «Mens wear», вартістю 534,00 грн, сховавши під свій одяг. Після чого ОСОБА_3 вийшла з магазину «Торговий Дім» та попрямувала до зупинки громадського транспорту «Спаська», розташованого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, після чого була зупинена співробітниками магазину «Торговий Дім».
Своїми діями ОСОБА_3 спричинила матеріальний збиток магазину «Торговий Дім» на суму 534,00 грн.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала в повному обсязі по обставинах зазначених в обвинувальному акті та пояснила, що в 2013 році у неї помер чоловік і вона залишилась без роботи, у зв`язку з чим перебувала у скрутному матеріальному становищі, а тому вирішила скоїти крадіжку. 02.04.2015 року приблизно об 11 год. 00 хв., знаходячись в магазині «Торговий дім» на мкрн. Ювілейний в м. Кривому Розі, вона вирішила викрасти чоловічу куртку, яку таємно наділа на себе та вийшла в ній за межі магазину. Пізніше, навпроти магазину, біля зупинки її наздогнав та зупинив охоронець магазину. Зазначену в обвинувальному акті суму шкоди, завданої потерпілій особі, визнає повністю, згодна з тими обставинами, що зазначені в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється та просить її суворо не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачена повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченої ОСОБА_3 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.185 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, досттньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 визначається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого їй кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (Т.1 а.с.32).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.1 а.с.60), раніше неодноразово судима (Т. 1 а.с.58-59), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т.1 а.с.56-57).
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд вважає, необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року, призначивши остаточно покарання за сукупністю вироків.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_3 необхідно числити з моменту затримання, тобто з 21 липня 2017 року (т.2 а.с. 44).
Речовий доказ чоловіча куртка фірми «Mens wear», яка передана на відповідальне зберігання адміністратору магазину «Торговий Дім» ОСОБА_6 - залишити у останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися, згідно її повноважень як адміністратора (Т.1 а.с.12, 17).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1