Справа №588/1683/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/54/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 588/1683/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 17 січня 2018 року щодо відмови у накладенні арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, оскільки не було враховано, що автомобіль був вилучений на майданчик тимчасового тримання на підставі ч.5 ст.237 КПК України через неможливість провести в ньому обшук, дозвіл на який був наданий слідчим суддею, даний автомобіль є тимчасово вилученим майном і в ньому можуть зберігатися знаряддя вчинення злочину, що мають значення для досудового розслідування.

15.01.2018 до Тростянецького районного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна, погодженим із начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 12.12.2017 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 здійснили крадіжку 300 л дизельного пального з поїзда, що знаходився на залізничній колії поблизу ст. Смородино м. Тростянець.

12.01.2018 під час обшуку був виявлений і вилучений автомобіль, зазначений в клопотанні слідчого.

Оскільки у вилученому автомобілі можуть знаходиться знаряддя вчинення злочину, а також майно, раніше викрадене з території ст. Смородине м. Тростянець Сумської області, тому слідчий з метою їх збереження просив накласти арешт на автомобіль.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 17.01.2018 вказане вище клопотання слідчого було залишено без задоволення. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що вилучення автомобіля відбувалося під час обшуку, однак дозвіл у слідчого судді отримано слідчим було лише на обшук салону автомобіля. Крім того, під час звернення з клопотанням слідчим був пропущений строк звернення, передбачений ч.5 ст.171 КПК України.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила скасувати ухвалу слідчого судді і накласти арешт на вилучений автомобіль, доводи представника власника майна ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3 і п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглянувши клопотання слідчого та відмовивши в накладенні арешту на майно, вилучене під час обшуку, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що слідчим не була дотримана процедура вилучення майна, а також строк звернення з клопотанням про накладення арешту на майно до суду. Зазначені висновки слідчого судді є обґрунтованими, належним чином вмотивованими і відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, при вирішенні зазначеного вище питання про арешт вилученого майна слідчий суддя в повній мірі дотрималася вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту вилученого майна та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Тростянецьким ВП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до ЄРДР № 0000487 від 13.12.2017 за ч.2 ст.185 КК України за фактом крадіжки з потягу 300 л дизельного пального на залізничній колії поблизу ст. Смородино в м. Тростянець, вчиненої 12.12.2017 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10

12.01.2018 під час проведення обшуку автомобіля «KIA Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , останній був вилучений через неможливість провести у ньому обшук.

При цьому, як на підставу для вилучення вказаного вище автомобіля слідчий у протоколі обшуку послався на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 13.12.2017 про надання дозволу на обшук у автомобілі.

Одним із способів отримання доказової інформації у кримінальному процесі є обшук, порядок на проведення якого регламентований ст.ст.234-236 КПК України, згідно яких обшук - це слідча (розшукова) дія, змістом якої є примусове обстеження приміщень і споруд, ділянок місцевості, окремих громадян, їх одягу і речей з метою виявлення і вилучення джерел доказової і орієнтуючої інформації (знарядь злочину, предметів і цінностей або інших речовин, здобутих злочинним шляхом або що можуть мати значення у кримінальному провадженні), а також виявлення розшукуваних осіб і трупів або відомостей про їх місцезнаходження.

З протоколу обшуку, який долучено до матеріалів кримінального провадження і яким оформлювалося вилучення автомобіля, вбачається, що фактично обшуку не проводилося, оскільки слідчий суддя, надаючи дозвіл на обшук, чітко вказав частину володіння особи салон автомобіля, де має бути проведено обшук.

Оформлення вилучення автомобіля у ОСОБА_10 протоколом обшуку з посиланням на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на обшук салону автомобіля не можна вважатися законним.

Слідчим в клопотанні не було наведено обставин на обґрунтування того, що саме автомобіль має будь-яке доказове значення у кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується із правовою позицією слідчого судді щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Крім того, колегія суддів погоджується і з рішенням слідчого судді щодо пропуску строку звернення слідчого з клопотанням про арешт майна до суду, оскільки автомобіль вилучався на підставі ухвали слідчого судді 12.01.2018, а тому у слідчого було 48 годин для звернення з відповідним клопотанням (абз.2 ч.5 ст.171 КПК) до слідчого судді.

Слід зазначити, що у відповідності до ч.7 ст.115 КПК України, до вказаного вище строку включається і неробочий час, а тому під час отримання Тростянецьким судом Сумської області 15.01.2018 клопотання слідчого про арешт майна вже сплинув встановлений законом 48-годинний строк. Доводи апеляційної скарги прокурора щодо законності вилучення автомобіля на підставі ч.5 ст.237 КПК України колегія суддів вважає необгрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказані положення кримінального процесуального закону регламентують проведення огляду, а не обшуку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що така слідча дія як огляд взагалі не проводилася, а тому і посилання прокурора на положення ч.5 ст.237 КПК України як на законну підставу для вилучення автомобіля не може бути прийнятим до уваги.

Твердження апеляційної скарги прокурора про ймовірне знаходження у автомобілі знарядь вчинення злочину, а також раніше викраденого майна є припущеннями і ніякими доказами не підтверджуються.

Крім того, при прийнятті рішення щодо оскарженої ухвали слідчого судді колегія суддів враховує й той факт, що 17.01.2018 ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області була частково задоволена скарга ОСОБА_11 на дії слідчого Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області і останній був зобов`язаний повернути автомобіль «KIA Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 власнику ОСОБА_11 .

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для її скасування, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 17 січня 2018 року про відмову у накладенні арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4