Справа № 191/3359/16-к
Провадження № 1-кп/191/48/17
У Х В А Л А
іменем України
09 січня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальні акти у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 16.11.2017 року обвинуваченому ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів до 14.01.2018 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 на 60 днів, оскільки враховані при обранні запобіжного заходу ризики не змінилися.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_10 просили суд розглянути питання щодо застосування менш суворої міри запобіжного заходу.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує встановлені судом підстави обрання ОСОБА_10 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що останній раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку, повторно та за попередньою змовою групою осіб обвинувачується у вчиненні декількох епізодів тяжкого кримінального правопорушення в період іспитового строку, офіційного працевлаштування не має, не має постійного джерела прибутку, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_10 під варту, не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому, у виді тримання під вартою з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження. За таких обставин підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме, до 09.03.2018 року включно.

Копію ухвали направити начальнику УВП № 4 в Дніпропетровській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1