В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі в м. Ужгороді суду кримінальне провадження за № 0000115 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острівець Городенківського району, Івано-франківської області,, поживає за адресою : АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,

за ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19 березня 2015 р. у відповідності до Указу Президента України № 15 від 14.01.2015 р. «Про часткову мобілізацію та мобілізаційного плану, військовослужбовець запасу молодший сержант ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 призваний для проходження військової служби та направлений для її проходження до ІНФОРМАЦІЯ_3 з місцем дислокації за адресою АДРЕСА_2 .

На підставі наказу Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 .№ 71-ос від 17.04.2015 р. молодший сержант ОСОБА_4 призначений на посаду молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії доземерист групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІІІ категорії.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 466-аг від 26.06.2015 р. молодший сержант ОСОБА_4 був відряджений до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 на термін 28.06.2015 р. до 28.07.2015 р.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.193 р. встановлено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 р. «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 р. в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 р. по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Під час проходження військової служби у відповідності до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 04.07.2015 р, умисно, з метою ухилитись від проходження військової служби, самовільно залишив розташування місця несення служби відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 та у подальшому без поважних причин не зявлявся на військову службу по 15.01.2018 р. проводячи час на власний розсуд за своїм місцем проживання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, строком на один рік, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, визначені ст. 76 ч.1 п.п.2,3, ч2 п.2 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 визначену в угоді міру покарання.

Заслухавши сторони провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, ОСОБА_4 розуміє зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст.ст. 473,476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 16 січня 2018 року укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 січня 2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Закарпатської області через цей суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1