АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/281/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/492/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000132 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7

захисник обвинуваченого, адвокат - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оскаржуючи фактичних обставин вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України просить вирок суду першої інстанції змінити, видалити з мотивувальної частини вироку обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 щире каяття та фразу «Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 під час досудового розслідування не встановлено. Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину щодо особи похилого віку».

За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 , 09.06.2016 приблизно о 23:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі ВАЗ 2101 державний номер « НОМЕР_1 » приїхали до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_9 , через огорожу проникли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів, із металевих ємностей, заповнених зерном пшениці марки «Іліас», 6 клас, фуражна, врожаю 2015 року, викрали 700 кг зерна пшениці, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 2450 гривень.

Повторно, 02.08.2016 приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , на автомобілі ВАЗ 2101 державний номер « НОМЕР_1 » приїхали до домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , через огорожу проникли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів, із території подвір`я викрали бензотример «Урал CG260B» вартістю 948 гривень, саморобний зварювальний апарат потужністю 4 кВт вартістю 897 гривень, візок «тачка-кравчучка» вартістю 135 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1980 гривень.

Повторно, 02.09.2016 приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , на автомобілі ВАЗ 2101 державний номер « НОМЕР_1 » приїхали до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , через вікно проникли в будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрали дриль електричну ударну «Ритм-М ДЄУ 750» вартістю 468,12 гривень, газонокосарку бензинову «Тиса БГ 1600» вартістю 1668,40 гривень, двигун від мотокультиватору «Zubr GN-4» вартістю 1083,60 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 3220,12 гривень.

Повторно, 13.09.2016 приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на автомобілі ВАЗ 2101 державний номер « НОМЕР_1 » приїхали до складу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 проникли у приміщення складу за адресою: АДРЕСА_3 , у якому перебувало насіння соняшника врожаю 2016 року американський гібрид марки «Яссон» або аналог, вологість 8, звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрали насіння соняшника у кількості 1000 кг, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на суму 4000 гривень.

Повторно, 23.09.2016 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 на автомобілі ВАЗ 2101 державний номер « НОМЕР_1 » приїхали у власних справах до раніше знайомого ОСОБА_15 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , однак останній був відсутній за місцем мешкання. Після чого у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 проникли в гараж, розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів викрали зварювальний апарат «Зубр ММА-2801» вартістю 1240 гривень, два акумулятори «Ista 6-CT-60» вартістю 896 гривень кожен на суму 1792 гривень, пачку електродів «Монолит РЦ Ф3/2,5кг» вартістю 82 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 3114 гривень.

Повторно, 25.09.2016 приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 2101 державний номер « НОМЕР_1 » перебували у власних справах навпроти домоволодіння раніше знайомого ОСОБА_16 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 побачили на подвір`ї вищевказаного домоволодіння лежить п`яний та непритомний ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зайшли на подвір`я та занесли ОСОБА_16 в будинок.

Після чого у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_16 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_9 , зайшли в будинок за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрали мобільний телефон «Nomi I 181» вартістю 319,20 гривень та холодильник «Норд 233» вартістю 2700 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 3019,20 гривень.

Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло, з чим і погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід в рамках даного провадження не обирався.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання з речовими доказами по справі вирішено.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що суд першої інстанції зазначаючи у мотивувальній частині вироку як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - щире каяття, не прийняв до уваги вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.20155 року, згідно яких щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виплавити ситуацію, що склалася. Апелянт звертає увагу суду, що ОСОБА_6 у період часу з червня 2016 року по вересень 2016 року скоїв 6 кримінальних правопорушень, визнав свою провину в їх вчиненні, але підстав вважати, що він розкаявся, на думку апелянта, у суду не було, оскільки останній тривалий час скоював тяжкі злочини, а також не відшкодував шкоду потерпілим. Крім того, суд в мотивувальній частині вироку помилково зазначив про те, що пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставини під час досудового розслідування були відсутні, а обставиною. Яка обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину щодо особи похилого віку, але в подальшому у вироку суд зазначає, про наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 обставин щире каяття, а обставиною що обтяжує покарання ОСОБА_6 вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні і просив її задовольнити у повному обсязі; захисник ОСОБА_8 , який діє в його інтересах просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, і у відповідності до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо зміни вироку суду першої інстанції з підстав, викладених в поданій ним апеляційній скарзі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1-9 ч.1 ст. 66 КК України, серед обставин які пом`якшують покарання, крім іншого, визнаються щире каяття, яке полягає у критичній оцінці особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Якщо обставини, зазначені в п.п 1-9 ч.1 ст.66 КК України встановлені щодо конкретної справи, вони повинні бути враховані судом при призначенні покарання, оскільки це не право, а обов`язок суду.

Так, як вбачається з вироку суду першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом було враховано, як пом`якшуючу обставину щире каяття обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо зміни вироку суду першої інстанції в частині виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на пом`якшувальну покарання обвинуваченого обставину щире каяття, колегія суддів вважає необгрунтованним, оскільки відповідно до технічного запису судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 під час допиту у суді першої інстанції повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується, у зв`язку із чим суд першої інстанції обґрунтовано визнав дану обставину, як пом`якшувальну покарання обвинуваченого. Той факт, що ОСОБА_6 відмовився в судовому засіданні від дачі пояснень, не суперечить вимогам ч.3ст.349 КПК України та не спростовує висновки суду щодо наявності у ОСОБА_6 щирого каяття.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про виключення з мотивувальної частини вироку зазначення судом першої інстанції у вироку про обтяжуючи та пом`якшуючи обставини покарання які були встановлені не тільки під час судового розгляду а й під час досудового розслідування, то на думку колегії суддів це не можна вважати порушенням, оскільки воно не впливає ні на встановлені судом обставини кримінального правопорушення, ні на кваліфікацію дій обвинуваченого, ні на обрану останньому міру покарання.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідає вимогам ч.3 ст. 349 КПК України та не спростовує висновків суду щодо щирого каяття обвинуваченого у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування судового рішення не має.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000132 відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

____________ ______________ ____________