Іванківський районний суд Київської області
Справа №1-165/10p.
ВИРОК

Іменем України

05 серпня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Гавриленка В.Г.. при секретарі Онищенко з участю прокурора Маркова О.М., підсудного ОСОБА_1, захисника підсудного адвоката ОСОБА_2, представника потерпілої адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця м. Козелець Козелецького району Чернігівської області, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого директором ТОВ „Ритм" м.Київ, не судимого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3АДРЕСА_1,

за ст. 286 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

06.03.2010 р. о 11.30 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Фольксваген-Таурег», д/н АА 7198 ВХ, наблизившись до перехрестя авто доріг «Київ-Овруч» та «Іванків-Радомишль» поруч смт. Іванків Київської області, проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу) ПДР України та вимоги дорожнього знаку 2.2 ( проїзд без зупинки заборонено) ПДР України, не зупинився перед ними, виїхав на перехрестя з другорядної дороги, не давши можливості проїхати перехрестя ОСОБА_4, який рухався до перехрестя на автомобілі «Опель-Кадет», д/н СВ 7938 АЕ по головній дорозі «Київ-Овруч», чим грубо порушив п. 16.11 (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) ГІДР України і допустив зіткнення автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 відповідно до висновку СМЕ № 1007 від 29.06.2010 р. отримав тілесні ушкоджень, а сам, травми грудної клітини, живота, лівого плеча і стегна з переломами ребер, лівої плечової, стегнові кісток, пошкодження лівої легені і брижі здухвинної кишки, які в своєму протіканні ускладнились розвитком розлитого фибринозно-гнійного перетоніта та шоком. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 20.03.2010 року помер в приміщенні центрального шпиталю МВС України.

В судовому засіданні підсудний винним себе в скоєнні інкримінуємого йому злочину за ч.2 сі .286 КК України визнав повністю та підтвердив всі фактичні обставини скоєння ним злочину, зазначені у встановлюючій частині вироку. Пояснив, що ці фактичні обставини справи він не оспорює. Показав суду, що після ДТП прийняв всі необхідні міри щодо виклику швидкої допомоги, міліції, надання першої медичної допомоги потерпілому від ДТП. В послідуючому надавав всесторонню допомогу, коли потерпілий перебував в медзакладах, надавав грошові кошти на лікування, а потім на його поховання, повністю відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, компенсував моральну шкоду, допомагає сімї загиблого і на даний час. В скоєному щиро розкаюється, жалкує що так сталося.

У відповідності із ст.299 КПК України, суд за згодою прокурора, підсудного та його захисника, представника потерпілої, визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні докази стосовно фактичних обставин справи, оскільки вона ніким не оспорюються. При цьому підсудному та іншим учасникам судового розгляду роз'яснено, що в такому випадку вони позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку. Судом встановлено, що визнання учасниками судового розгляду фактичних обставин є добровільним та істинним, а фактичні- обставини справи, вказані у встановлюючій частині вироку, вина підсудного доводяться наявними доказами в своїй сукупності, що маються в матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до характеристик, по місцю проживання та роботи підсудний характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше не судимий.

Суд вважає, що вина підсудного доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного суд вважає його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного ним злочину, особу підсудного, обставини, що помягшують покарання і вважає, що підсудному слід обрати основне покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі. Суд вважає за можливе застосувати до підсудного положення ч.2 ст. 69 КК України та не призначати йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України. Суд вважає можливим також застосувати до підсудного положення ст.ст.75, 76 КК України, оскільки вбачається, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання. При цьому суд враховує, що підсудний характеризується виключно позитивно, має постійне місце роботи, має трьох дітей, соціально адаптований, щиро розкаявся, переживає про скоєне, надає допомогу сімї померлого потерпілого при ДТП.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази: автомобілі «Фольксваген» д/н АА 7198 ВХ та «Опель- Кадет» , д/н СВ 7938 АЕ слід повернути власникам.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання із випробовуванням, встановивши йому однорічний іспитовий строк.

Покласти на ОСОБА_1 обов'язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїзжати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк покарання засудженому обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу - залишити

підписку про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази: автомобіль «Фольксваген» д/н АА 7198 ВХ - повернути засудженому ОСОБА_1, автомобіль «Опель- Кадет» , д/н СВ 7938 АЕ - повернути потерпілій ОСОБА_5.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційний суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з дня його оголошення в суд.

Суддя: