Дата документу 03.10.2017
Справа № 334/3322/17
Провадження № 1-кп/334/434/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001927 від 28 квітня 2017 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 20 липня 2006 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік;

- 11 червня 2009 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст.213 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт;

- 12 жовтня 2010 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.69, 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. 16 лютого 2016 року звільнений з Вільнянської ВК Запорізької області №20 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 28 квітня 2017 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, знаходячись у громадському транспорті, а саме тролейбусі №17 на зупинці громадського транспорту «Глінка» по пр. Соборний в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки, викрав мобільний телефон марки «Samsung SM-J500H/DS», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2 600 гривень, в чохлі білого кольору виробленого зі штучної шкіри, вартістю 300 гривень та карту пам`яті 32 Gb, вартістю 250 гривень, належні потерпілій ОСОБА_4 . В подальшому, обвинувачений з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3 150 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_5 у

скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_5 провину визнав повністю, розкаявся у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючих обставин в ході судового слідства не встановлено.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, а також приймаючи до уваги думку потерпілої, яка в судовому засіданні обвинуваченого вибачила та просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung SM-J500H/DS» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сім-карта «Київстар» та «МТС», карта пам`яті 32 Gb, чохол у вигляді книжки білого кольору, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та згідно гарантійної розписки знаходяться у потерпілої ОСОБА_4 - залишити законному власникові за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1