Справа 556/8/18
Номер провадження 1-кп/556/31/2018

У Х В А Л А
Іменем України
24.01.2018 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
Згідно клопотання, встановлено, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 січня 2017 року близько 11 години ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем марки «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням Т-1808 «Зарічне Борова - Стара Рафалівка -Полиці», 68 км., в с. Суховоля по вул. Кузнецова, Володимирецького району, Рівненської області, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням транспортного засобу в порушення вимог п.1.5, п.2.3 «б», Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка стояла з правого боку на узбіччі по ходу руху транспортного засобу. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому обох кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням, набрякового та больового синдрому, які згідно висновку судово-медичної експертизи №124 від 19.07.2017 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень спричинивши довготривалий розлад здоров`я.
В безпосередньому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наставшими шкідливими наслідками являється грубе порушення водієм автомобіля ОСОБА_4 , наступних пунктів Правил дорожнього руху України:
п. 1.5 згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати па її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями грубо порушив вимоги п.1.5, п.2.3 «б», Правил дорожнього руху України, які потягли за собою отримання потерпілою ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України.
З тим самим встановлена достатність доказів для підозри гр-на ОСОБА_4 , у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання, просив суд звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченогоч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 45 КК України. Крім того додав, що встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена матеріалами справи. Крім того ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та активно сприяв його розкриттю, повністю відшкодував завдані ним збитки і усунув заподіяну шкоду, сам раніше не судимий.
Підозрюваний ОСОБА_4 підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, погоджується з заявленим клопотанням і згідний на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченогоч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вказала, що заподіяна шкода їй усунута та завдані збитки відшкодовані, і він не заперечує проти звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченогоч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України.
Винуватість ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена показами потерпілого, підозрюваного, висновком судово-медичного експерта та іншими матеріалами кримінального провадження.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є необережним злочином невеликої тяжкості.
Згідно із ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості з необережності, вину визнав, у вчиненому щиро покаявся, відшкодував завдану матеріальну шкоду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та вважає можливим згідно ст. 45 КК України та ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закрити, а ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку дійовим каяттям.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2015 р., звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, долю речових доказів, відшкодування судових витрат тощо.
Відповідно до вимог ст. 56 Наказу № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обігу, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому, речі, вилучені з обігу, підлягають передачі відповідним установам або знищуються.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України, Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином, речовий доказ, а саме автомобіль марки «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_1 , повернуто під розписку власнику на стадії досудового розслідування (а.с.39).
Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.
Положеннями ч.2 ст. 124 КПК України визначено, що питання розподілу судових витрат вирішується судом під час ухвалення обвинувального вироку і у цьому випадку з обвинуваченого стягуються на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Інших випадків стягнення з особи процесуальних витрат, окрім її засудження (ухвалення обвинувального вироку), діючий КПК України не передбачає, а тому відсутні підстави про стягнення із ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат за проведення експертизи у розмірі 1407, 36 грн. (а.с.34).
Керуючись ст. ст. 214, 284,285, 288 КПК України, ст. 45 КК України, суд,
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Автомобіль марки «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_1 , який повернуто власнику під зберігальну розписку,- повернути власнику.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1