Єдиний унікальний номер 226/1793/16-к
Номер провадження 11-кп/775/667/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 22 травня 2017 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄДРДР за № 0000898 від 21.08.2016 року, відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 22 травня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не маючого, раніше судимого:

1. 28 грудня 1994 р. Новогродівським міським судом Донецької області за ст.140 ч.2 КК України 1960р. до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 09.06.1995р. за амністією;

2. 09 жовтня 1996 р. Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.140 ч.3, 141 ч.2, 17 ч.2, 141 ч.2, 145 ч.1, 42 ч.1 КК України 1960р. до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 11.06.2001р. за відбуттям покарання;

3. 26 лютого 2002р. Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнений 27.06.2005р. за відбуттям покарання;

4. 26 червня 2006р. Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 395, 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці, звільнений 13.05.2010р. за відбуттям покарання;

5. 26 грудня 2011р. Димитровським міським судом Донецької області за ст.395 КК України до арешту строком 6 місяців, звільнений 03.02.2012р. за відбуттям покарання;

6. 25 лютого 2013р. Димитровським міським судом Донецької області за ст.309 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;

7. 21 травня 2013р. Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.309 ч.2, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 5 місяців, звільнений 08.04.2016р.

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі, вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно вироку, 20.08.2016р. увечері, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 проходив повз будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 та йому здалося, що у даному будинку відсутні господарі. Реалізуючі свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно, через незачинену калитку пройшов до двору домоволодіння, після чого пройшов приблизно 35 метрів на задній двір будинку, де побачив дерев`яну клітку, в якій знаходились електроінструменти та побутові прилади, які він викрав, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму у розмірі 1736,60 грн.

Крім цього, 20.08.2016р., увечері, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 проходив повз будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 . Побачивши, що у даному будинку відсутні господарі та у будинку проводяться ремонтні роботи, у ОСОБА_6 раптово виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючі свій злочинний умисел ОСОБА_9 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник через паркан до двору домоволодіння, після чого через вікно, яке розташоване з тильного боку будинку, шляхом його пошкодження незаконно проник до вказаного домоволодіння, звідки електроінструменти, які належать ОСОБА_10 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд. У результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму у розмірі 3586,58 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за скоєння злочинів, передбачених ст.309 КК України, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, повторно скоїв незаконні операції з наркотичними засобами на території м.Мирнограду Донецької області за наступних обставин:

21.11.2016р. у денний час доби, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в районі гаражного кооперативу «Горняк», розташованого на м-ні «Молодіжний» м.Мирнограду Донецької області, знайшов газетний згорток, у якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 12,26 г (маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 10,98 г), який він вирішив залишити собі з метою подальшого особистого вживання, таким чином незаконно, повторно придбавши наркотичний засіб канабіс у вказаній кількості. У цей же день, 21.11.2016р., о 17.20 год. ОСОБА_6 незаконно, повторно зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, перебував на зупинці громадського транспорту біля магазину «Стройсервіс» на м-ні «Молодіжний» м.Мирнограду Донецької області, де у зв`язку з розпиванням спиртних напоїв у громадському місці був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили у правій кишені його штанів газетний згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 12,26 г (маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 10,98 г), який ОСОБА_6 незаконно, повторно придбав та зберігав з метою подальшого особистого вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити покарання. На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом при призначені покарання не прийнято до уваги, те що він сприяв розкриттю злочину, повернув викрадене майно, щиро кається. Зазначає. що призначене покарання надто суворе оскільки він хворіє. Вказує, що свідок, який давав показання по епізоду крадіжки та стверджував, що знає обвинуваченого, йому не знайомий. Також зазначає, що свідки показали, що наркотичний засіб не особисто його, а знайдений, на що суд, при винесені вироку не звернув увагу.

Учасники судового провадження про час ті місце розгляду кримінального провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , правильно кваліфікувавши його дії за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, та виклав їх у вироку.

Суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Фактичні обставини вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 , встановлені судом першої інстанції, ніким не оспорюються і відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Вина ОСОБА_6 за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 , підтверджується, як показаннями самого ОСОБА_6 , який навів всі обставини скоєння крадіжки так і показаннями потерпілого ОСОБА_7 який показав, що знає обвинуваченого як двоюрідного брата своєї дружини. Викрадені речі йому повернули працівники поліції.

Також, вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого злочину за епізодом злочинної діяльності відносно потерпілого ОСОБА_7 , підтверджується протоколами огляду від 16.09.2016р. та від 27.10.2016р. проведеними за адресою: АДРЕСА_2 . Протоколом огляду від 16.09.2016р. згідно якого, ОСОБА_6 добровільно видав болгарку марки «DWT WS-125» та мисливський ніж та пояснив, що вказані речі він викрав у серпні 2016р. з домоволодіння по АДРЕСА_2 . Протоколом огляду від 19.09.2016р. згідно якого, ОСОБА_11 добровільно видав болгарку марки «DWT» пояснивши, що вказану річ він у серпні 2016р. купив у Пасюка за 300 грн. Висновком експерта № 2/20-447 від 13.10.2016р. щодо вартості машини шліфувальної кутової (болгарки) марки «DWT» моделі «WS-230 SL». Висновком експерта № 2/20-455 від 19.10.2016р. щодо вартості машини шліфувальної кутової (болгарки) марки «DWT» моделі «WS-125 L». Висновком експерта № 2/2-136 від 18.10.2016р., згідно якої, вилучений 16.09.2016р. у громадянина ОСОБА_6 ніж, не є холодною зброєю. Висновком експерта № 2/20-522 від 26.10.2016р. щодо вартості ножа. Протоколом огляду від 27.10.2016р. машини шліфувальної кутової (болгарка) марки «DWT» моделі «WS-230 SL» згідно якого, ОСОБА_12 пояснив, що вказану річ він наприкінці серпня 2016р. придбав у свого знайомого ОСОБА_13 , а потім продав своєму знайомому ОСОБА_14 .

Доводи обвинуваченого що він не знайомий з потерпілим ОСОБА_7 спростовуються показаннями самого потерпілого та не впливають на доведеність факту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, крім того, сам обвинувачений показав, що скоїв крадіжку за адресою мешкання потерпілого ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, аналізуючи допустимість вказаних доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх зібрання та обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку за вказаним епізодом злочинної діяльності ОСОБА_6 .

Вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого злочину за епізодом злочинної діяльності за ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується, як показаннями самого обвинуваченого, який показав, що саме в нього знайшли пакет з наркотичною речовиною, проте зазначив, що конопля була не його, він її знайшов на вулиці, так і показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , яки показали, що були присутні при виявлені та вилучені у ОСОБА_6 згортка з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Крім того вина ОСОБА_6 за вказаним епізодом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 21.11.2016р., щодо розпивання ОСОБА_6 пива на зупинці громадського транспорту. Протоколом огляду від 21.11.2016р. згідно якого у ОСОБА_6 знайдено згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Висновком експерта № 1/10-1192 від 24.11.2016р. згідно якого, надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 10,98 г. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2016р., згідно якого , свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_6 як особу, у якої виявлений та вилучений згорток з речовиною рослини зеленого кольору. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2016р. згідно якого, свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_6 як особу, у якої 21.11.2016р. виявлений та вилучений згорток з газети з коноплею. Заявою ОСОБА_6 від 28.11.2016р. та протоколу проведення слідчого експерименту від 28.11.2016р., згідно з яким, ОСОБА_6 показав та пояснив, як 21.11.2016р. він знайшов згорток, а пізніше, даний згорток було виявлено та вилучено працівниками поліції.

Суд першої інстанції в судовому засіданні достатньо проаналізував показання обвинуваченого та свідків, дійшов правильного висновку про їх достовірність, а тому доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про його непричетність до вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України не знайшли свого підтвердження.

Доводи обвинуваченого, що йому не належить конопля, оскільки він її знайшов, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини не впливають на доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій.

Дослідивши усі вищезазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення та вважає, що його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо оспорювання деяких фактичних обставин кримінального провадження необґрунтованими.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєних кримінального правопорушення, характер і ступінь їх тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується у побуті, не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних, корисливих, тяжких злочинів. Обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 , будучи особою раніше неодноразово судимою за корисливі злочини та схильною до вживання наркотичних засобів, знов вчинив умисні злочини проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, що свідчить про його не бажання ставати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував всі документально підтверджені відомості про особу обвинуваченого.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтований.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 418, 419, 420 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 22 травня 2017 року стосовно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: