Справа № 308/9196/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
Цією ухвалою відмовлено у накладенні арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_8 .
Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що слідчий в судове засідання не з`явився, клопотання не підтримав та не довів необхідність накладення арешту, як і наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а додані до клопотання матеріали кримінального провадження не приводять до переконання про необхідність накладення арешту на майно.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL320», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказує, що на даному автомобілі було скоєно ДТП, внаслідок якого померла людина, а відтак цей транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підлягає арешту з метою його збереження та забезпечення кримінального провадження. Прокурор також, вказує, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення та участі слідчого і прокурора, про прийняте рішення він дізнався випадково, у зв`язку з чим просить поновити строк апеляційного оскарження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив поновити строк її оскарження та її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і в частині що стосується підстав поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення слідчого та прокурора, даних про отримання ними копії судового рішення та про направлення їм копії ухвали суду, немає, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу незаконності ухвали слідчого судді, то апеляційний суд вважає, що такі є безпідставними та необґрунтованими.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль, в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність щодо нього ризиків, передбачених ст. 170 КПК України тощо, у зв`язку з чим цілком вірно дійшов висновку про його необґрунтованість та вмотивовано відмовив у його задоволенні.
З матеріалів судовjго провадження вбачається, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, був вилучений у ОСОБА_8 безпосередньо після ДТП - 08.11.2016 і в цей же день поміщений на штрафмайданчик, де фактично знаходився до винесення постанови про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - до 31.03.2017, після чого був повернутий ОСОБА_8 під розписку .
25.04.2017 постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована Прокуратурою Закарпатської області. Втім, з клопотанням про накладення арешту на майно слідчий звернувся майже через півроку після винесення цієї постанови, при цьому жодним чином не мотивував необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України не зазначив підстав необхідності накладення арешту на майно, при цьому одночасно заявив про проникнення до автомобіля та проведення у ньому огляду.
Апеляційний суд вважає, що такий підхід органу досудового розслідування до ініціювання питання про накладення арешту на майно не відповідає положенням кримінального процесуального закону, зокрема, вимог ст. ст. 132, 170, 171 КПК України щодо накладення арешту на майно та ст. 233 і 237 КПК України щодо питання про проникнення до автомобіля та проведення в ньому огляду, тобто проведення слідчих ( розшукових ) дій, оскільки порушені питання не можуть бути заявлені в одному клопотанні, і ухвала слідчого судді в частині вирішення клопотання щодо проникнення та проведення огляду в автомобілі, не входить в предмет апеляційного оскарження.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду прокурор не змогла довести необхідності накладення арешту на автомобіль. Доводи з приводу проведення певних експертиз у кримінальному провадженні, як підставу для арешту майна, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки дані обставини жодним доказами не підтверджуються. Водночас, апелянт не не довів, чому слідчий позбавлений можливості виконати вказівки прокурора, викладені ним у постанові від 25.04.2017, без накладення арешту на майно.
У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, апеляційний суд вважає законною, обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 117, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
клопотання прокурора ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року задовольнити, строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року поновити.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: