Справа № 466/494/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю уповноважених представників скаржника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу уповноваженого представника Житлово-будівельного кооперативу-243 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 01.06.2017 про закриття кримінального провадження № 0000002 від 22.01.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.190 КК України.

Перевіривши доводи викладені у скарзі, додані матеріали та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку представників скаржника ,-

у с т а н о в и в:

Уповноважений представник ЖБК-243 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 01.06.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000002 від 22.01.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.190 КК України.

Просив поновити строки на подання скарги; скасувати постанову слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000002 22.01.2015 року; зобов`язати військову прокуратуру Львівського гарнізону внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про поновлення слідства та поновити досудове слідство; визнати протиправні дії старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 у прийнятті завідомо незаконної постанови від 01.06.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000002.

У скарзі зазначив, що сторона скаржника з оскаржуваною постановою не погоджується та вважає, що така прийнята незаконно, винесена з порушеннями вимог процесуального законодавства, з неповним з`ясуванням та дослідженням обставин, а саме умисних кримінально-карних дій ОСОБА_6 щодо протиправного заволодіння майном в особливо великих розмірах належне потерпілій стороні ЖБК-243, що підтверджується документами наданими органу досудового слідства і вказують на закінчений склад умисного корисного кримінально - карного діяння з моменту пред`явлення державному органу про членство в ЖБК-243, з часу реєстрації спірної квартири в реєстраційному органі БТІ та ЕО, з часу безвідплатного відчуження спірної власності на користь свого родича, оскільки не мав права розпоряджатися нею, чим спричини збитки кооперативу в особливо великих розмірах.

Зазначив, що в оскаржуваній постанові слідчий наводить факти, які не відповідають обставинам та матеріалам справи. Належні та допустимі докази наявні в справі підтверджують, на думку скаржника склад та ознаки корисних кримінальних зловживань та шахрайських дій ОСОБА_6 .

Скаржник вказав, що слідство завуальовує незаконні дії ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ОСОБА_6 10 листопада 1995 року вніс грошові кошти на рахунок ЖБК в сумі 18 млн. 450 тис. купонів пайових внесків та вважає, що з тих підстав мав право на отримання спірної квартири у власність не будучи прийнятим в члени ЖБК загальними зборами та у відсутності затвердженого рішення зборів виконкомом місцевої ради.

З скарги встановлено, що неналежне розслідування кримінального провадження не дало оцінку діям ОСОБА_6 на відповідність вимогам ЦК України, Житлового кодексу України, Примірного статуту ЖБК, об`єктивну оцінку кримінально-карних діянь визначених за ст. 190, 364 КК України, не встановлено фактичну вартість на даний час нанесених збитків кооперативу, причетних службових осіб з числа кооперативу та працівників райадміністрації, яким відомо про недійсність рішення як про закріплення спірної квартири ОСОБА_6 так і про незаконне прийняте рішення про оформлення права власності на квартиру, яка без відома ЖБК-243 відчужена іншим особам безвідплатно.

Крім того, стороною скаржника зазначено, що у відповіді представнику ЖБК-243 на його клопотання військовою прокуратурою Львівського гарнізону від 17 січня 2018 р. за № 11-178 та підписом заступника військового прокурора ОСОБА_7 повідомлено, що постанова про закриття кримінального провадження направлена потерпілій стороні ЖБК-243 06 червня 2017 р., що підтверджено реєстром № 94. Повідомлялося, що представниками ЖБК-243 12 січня 2018 р. було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження. Однак ні ЖБК-243 ні його представник копію постанови військової прокуратури Львівського гарнізону про закриття кримінальної справи, направленої належним чином, не отримували.

В судовому засіданні уповноважені представники скаржника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, зсилаючись на обставини, викладені у скарзі. Просили скаргу задовольнити.

Слідий рішення якого оскаржується та прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні в судове засідання не з`явились, що згідно ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатом судового розгляду вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В процесі розгляду скарги у судовому засіданні встановлено, що військовою прокуратурою Львівського гарнізону здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 01.06.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.190 КК України.

01 червня 2017 року старшим слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000002 від 01.06.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні не спростовано факт, що ЖБК-243 чи його відповідний представник отримали у встановленому порядку оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, направлену належним чином.

В судовому засіданні не спростовано доводи скаржника, що органом досудового розслідування не проведено усіх необхідних слідчих дій підтвердження чи спростування доводів заявника, не допитано осіб на яких вказано як на свідків не проведено інших слідчих (розшукових) дій на розкриття кримінального правопорушення.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження,слідчому судді не надано.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідженню обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам повідомленим заявником, та прийнято рішення про закритгя кримінального провадження у зв`язку відсутністю події кримінального правопорушення, яке не грунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1,3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх. розгляду сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником, чи законним представником.

Таким чином без всебічного дослідження викладених у скарзі питань проведене розслідування є не повним.

За таких обставин рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження є передчасним та підлягає скасуванню

Щодо вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 , при винесенні постанови про закриття кримінального провадження та зобов`язати військову прокуратуру Львівського гарнізону внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про поновлення слідства, то такі задоволенню не підлягають, оскільки ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. А згідно ч. 2 цієї статті встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування.

В зв`язку з цим скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 303,304,306,307 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 01 червня 2017 року, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 22.01.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України.

В іншій частині вимог у задоволені скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1