Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0005296 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гурівщина, Києво-Святошинського району, Київської області, маючого середню освіту, на утримання маючого малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28.03.2017 року до свідка ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000103, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2016 року, на підставі його заяви застосовано міри безпеки, згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 1993 року, а саме змінено його справжні дані на псевдонім: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
29.03.2017 приблизно о 9 годині ОСОБА_4 прибув за викликом до приміщення Подільського УП ГУНП у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вулиця Хорива, 20, та був запрошений до службового кабінету №120 старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 для допиту як свідка у кримінальному провадженні №0000103, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2016 року.
Перед початком допиту, який розпочався о 9 годині 05 хвилин, старший слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст. ст. 66, 67 КПК України роз`яснив свідку ОСОБА_4 його процесуальні права та обов`язки, а також попередив про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань передбачену ст. 384 КК України, та відмову від давання показань, передбачені ст. 385 КК України.
Ознайомлення із положеннями вказаних статей КК Україні і ОСОБА_4 засвідчив своїми підписами у відповідних графах протоколу допиту свідка від 29.03.2017 року під псевдонімом ОСОБА_7 .
Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, передбачену ст. 384 КК України, порушуючи обов`язки свідка надавати правдиві показання, ОСОБА_4 , відповідаючи на запитання про відомі йому факти підробки документів та шахрайського заволодіння об`єктами нерухомого майна гр. ОСОБА_9 , вирішив надати завідомо неправдиві показання показавши наступне.
Зокрема, ОСОБА_4 надав показання про те, що ОСОБА_9 пропонував йому знайти людей, які за грошову винагороду будуть підписувати документи та надавав йому фотокартки розміром 3х4 см своїх родичів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при цьому возив їх до нотаріусів, де вони підписували документи щодо продажу об`єктів нерухомості.
Крім того, ОСОБА_4 також повідомив, що ОСОБА_9 надав йому в кориcтування мобільний телефон «Iphone» для підтримання зв`язку та паспорт гр. Плікусового з вклеєною фотокарткою одного із його родичів.
Вищевказані показання свідка ОСОБА_4 не відповідають дійсності та є завідомо неправдивими, оскільки жодними даними про причетність ОСОБА_9 до підробки документів та шахрайського заволодіння об`єктами нерухомого майна він не володів, а описана ним домовленість щодо підшукування осіб за грошову винагороду була з гр. ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_4 достовірно знав, що ці показання не можуть бути перевірені слідчим шляхом, оскільки інших свідків, які б змогли їх підтвердити або спростувати, не існувало.
Після виготовлення протоколу допиту свідка від 29.03.2017, яким зафіксовані вищевказані завідомо неправдиві показання, ОСОБА_4 особисто ознайомився з його текстом та підписав протокол допиту без будь-яких зауважень та доповнень.
Крім того, 07.04.2017 в залі №4 Подільського районного суду м. Києва за адресою: м.Київ, вул. Хорива, 21, ОСОБА_4 під час допиту слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_13 надав неправдиві показання під час допиту в якості свідка в порядку ст. 225 КПК України в судовому засіданні.
Зокрема, ОСОБА_4 надав показання про те, що ОСОБА_9 пропонував йому знайти людей, які за грошову винагороду будуть підписувати документи та надавав йому фотокартки розміром 3х4 см своїх родичів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при цьому возив їх до нотаріусів, де вони підписували документи щодо продажу об`єктів нерухомості.
Крім того, ОСОБА_4 також повідомив, що ОСОБА_9 надав йому в кориcтування мобільний телефон «Iphone» для підтримання зв`язку та паспорт гр. Плікусового з вклеєною фотокарткою одного із його родичів.
Вищевказані показання свідка ОСОБА_4 не відповідають дійсності та є завідомо неправдивими, оскільки жодними даними про причетність ОСОБА_9 до підробки документів та шахрайського заволодіння об`єктами нерухомого майна він не володів, а описана ним домовленість щодо підшукування осіб за грошову винагороду була з гр. ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_4 достовірно знав, що ці показання не можуть бути перевірені слідчим шляхом, оскільки інших свідків, які б змогли їх підтвердити або спростувати, не існувало.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.384 КК України.

21 грудня 2017 року між прокурором і ОСОБА_4 , у присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст.384 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання, згідно положень ст.75 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. У суді останній визнав свою вину.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 21 грудня 2017 року про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 грудня 2017 року покарання у виді 1 року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1