Номер провадження: 11-кп/785/208/18
Номер справи місцевого суду: 497/349/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_10 та прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_12 на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року, яким

ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Біляївка Одеської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 06.03.2012 року Біляєвським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
- постановою Біляєвського районного суду Одеської області від 14.03.2013 року на підставі ст.78 КК України іспитовий строк скасовано і засудженого направлено відбувати покарання;
- 04.07.2014 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2014 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Болград Одеської області, громадян України, з неповною середньою освітою, не одружений, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна; за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Цим же вироком ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України обвинуваченим зараховано в строк відбуття покарання строк їх попереднього ув`язнення з 09 грудня 2015 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання стосовно речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні, а також з цивільними позовами потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції встановлено, що на початку листопада 2015 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інша особа (кримінальне провадження відносно якої постановою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури від 22.01.2016 року закрито у зв`язку із її смертю), вступили між собою у злочинну змову спрямовану на вчинення розбійного нападу на приватного підприємця ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність на ринку Болградської РСС за адресою: АДРЕСА_4 .
Готуючись до вчинення вказаного нападу, у період часу з початку листопада по 08 грудня 2015 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інша особа, створюючи умови для вчинення злочину, діючи спільно встановили місце проживання ОСОБА_13 , код замку вхідних дверей у під`їзд, де розташована квартира останньої, встановили та вивчили графік, маршрут та засіб пересування потерпілої з місця роботи до місця мешкання. Встановивши таким чином, що ОСОБА_13 щодня зустрічає її чоловік ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інша особа, розцінили цю обставину як перешкоду для реалізації свого мети, врахували її при подальшому вчиненні злочину, та з метою її усунення при необхідності, а саме для спричинення тілесних ушкоджень, підшукали та пристосували знаряддя та засоби вчинення злочину, а саме металеву трубу, якою планували застосувати насильство до потерпілих під час нападу, з метою придушення їх волі до спротиву. Також підготували одяг для одноразового використання при вчиненні злочину і, маски для закриття облич, які зберігали у приміщенні складу колишнього підприємства «Сельгоспхімія», розташованого на північній окраїні м.Болград, неподалік від місця проживання подружжя ОСОБА_15 .
Розробляючи план вчинення розбійного нападу, вказані особи, розподілили між собою ролі при вчинені нападу таким чином, що ОСОБА_9 , працюючий реалізатором на ринку Болградської РСС, слідкуватиме за ОСОБА_13 та у випадку її пересування з місця роботи до місця свого проживання, повідомить за допомогою мобільного зв`язку ОСОБА_16 , та іншу особу, які чекатимуть її у під`їзді, про час та транспортний засіб, на якому будуть пересуватись потерпілі, для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 , з застосуванням спеціально заготовленої металевої труби, з метою заволодіння наявними у неї коштами.
08 грудня 2015 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інша особа, вжили заходи щодо реалізації свого спільного умислу, спрямованого на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи з корисних мотивів згідно розподілених раніше між собою ролей при вчиненні злочину. ОСОБА_9 , виконуючи свою роль в спільно спланованому нападу, біля 08-00 годин прибув на ринок Болградської РСС та, здійснюючи реалізацію хлібобулочних виробів, на протязі робочого дня спостерігав за ОСОБА_13 , контролюючи час її відбуття з місця роботи. Того ж дня, біля 14 години, ОСОБА_10 разом із іншою особою, виконуючи свої ролі згідно розробленого спільного плану нападу, прибули до приміщення складу колишнього підприємства «Сільгоспхімія», розташованого на північній окраїні м.Болград, де вдягнувши заздалегідь приготовлений одяг, залишивши на місці свій, та взявши з собою маски і металеву трубу прибули до будинку АДРЕСА_5 , в якому проживає ОСОБА_13 , координуючи свої дії, з використанням мобільного зв`язку, при телефонному спілкуванні з ОСОБА_9 , який у цей час спостерігав за потерпілою, очікували її прибуття додому.
Того ж дня, біля 16 год. 15 хв., ОСОБА_9 встановив, що ОСОБА_13 закінчила роботу та сіла у таксі марки «TOYOTA Corolla», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_17 , повідомив за допомогою мобільного зв`язку ОСОБА_10 та іншу особу про вказаний факт, назвавши їм марку та зовнішній вид автомобіля таксі, на якому слідувала ОСОБА_13 .
Отримавши вказану інформацію, ОСОБА_10 та інша особа, знаючи код відмикання замку металевих дверей, які обмежували вільний доступ сторонніх осіб до під`їзду багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 , проникли до під`їзду, на першому поверсі, якого розташована квартира АДРЕСА_6 , у якій проживає подружжя ОСОБА_18 та піднялись на третій поверх, звідки спостерігали за вулицею скрізь вікно, очікуючи прибуття ОСОБА_13 .
Того ж дня, біля 16 год. 30 хв. ОСОБА_10 та інша особа побачивши, що ОСОБА_13 прибула на автомобілі такси та підійшла до дверей під`їзду, одягли на обличчя приготовлені заздалегідь маски, а ОСОБА_10 узяв у руки металеву трубу, після чого, діючи згідно розробленого плану, попрямували униз до першого поверху, де на площадці у приміщенні під`їзду біля дверей ОСОБА_10 , зустрів прямуючого на зустріч з жінкою - ОСОБА_14 , який побачивши нападників та зрозумівши характер їх протиправних дій став намагатися вчинити опір.
ОСОБА_10 з метою подолання волі ОСОБА_14 до спротиву, застосовуючи насилля небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, наніс остатньому не менш двох ударів металевою трубою по рукам та тулубу, після чого випустив металеву трубу, та побачивши що ОСОБА_13 , злякавшись нападу, вибігла з під`їзду на вулицю, продовжив її переслідування. Тим часом інша особа перебуваючи у під`їзді, з метою утримання ОСОБА_14 та позбавлення його можливості створити перешкоду ОСОБА_19 , який у цей час переслідував ОСОБА_13 з метою заволодіння сумкою з грошовими коштами, підібрав з підлоги, випущену перед цим ОСОБА_10 металеву трубу, продовжив застосування до ОСОБА_14 насилля небезпечного для його життя та здоров`я, завдавши останньому не менш чотирьох ударів трубою по рукам та тулубу.
У результаті спільного нанесення ударів металевою трубою з боку ОСОБА_10 та іншої особи потерпілому ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у виді: закритого внутрішньо суглобового перелому дистального кінця основної фаланги четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, синця на передній поверхні грудної клітини праворуч на рівні і на п`ять см. нижче правого соска в ділянці правої реберної дуги, синця в нижній і середній третині правого передпліччя по променевому краю, які у сукупності спричинили тривалий розлад здоров`я терміном понад три тижні та за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, чим подавили його волю до надання активного спротиву нападникам.
Усунувши таким чином перешкоду для вчинення нападу на ОСОБА_13 у вигляді спротиву її чоловіка, ОСОБА_10 , на відстані приблизно 20 метрів від під`їзду наздогнав потерпілу та використавши перевагу у фізичній силі, схопив рукою за сумку, яка висіла на плечі останньої, шляхом декількох ривків, вирвав у неї сумку, вартістю 200 гривень, в якій знаходилося наступне майно:
- грошові кошти у сумі 67 458 гривень;
- грошові кошті у сумі 25 404 Молдавських лей, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2015 року становило 29730 гривень 30 копійок;
- грошові кошті у сумі 178720 рублів Російської федерації, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2015 року становило 61122 гривні 24 копійки;
- грошові кошти у сумі 5350 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2015 року становило 125461 гривень 24 копійки;
- мобільний телефон марки «Samsung Galaxi Prime» вартістю 3200 гривень, з сім карткою оператора «Київстар», вартістю 20 гривень з наявними на балансі грошовими коштами у сумі 100 гривень та сім карткою оператора «Лайф», вартістю 20 гривень з наявними на балансі грошовими коштами у сумі 40 гривень, загальної вартістю 3380 гривень;
- ключі, блокнот, лікарські засоби, панчохи та калькулятор, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.
Заволодівши вказаним майном ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та інша особа (яка на цей час зупинила застосування насильства до ОСОБА_14 ), разом із викраденим з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілим матеріальні збитки у великих розмірах на загальну суму 287 351 гривню 79 копійок, після чого біля 18-00 годин того ж дня прибули до недобудованого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , та у присутності ОСОБА_9 , розпорядилися майном на свій розсуд, розподіливши між собою грошові кошти здобуті злочинним шляхом в наслідок вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Крім того, 08 грудня 2015 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інша особа, перебуваючи у приміщенні недобудованого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , при розподілі між собою грошових коштів, здобутих у результаті розбійного нападу на подружжя ОСОБА_18 , вступили у злочинну змову спрямовану на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу, з метою подальшого спільного вживання, без мети збуту.
ОСОБА_9 виконуючи свою частину дії вказаного спільного умислу, отримав від ОСОБА_10 1000 гривень із загальної кількості коштів, здобутих у результаті розбійного нападу, за рахунок яких мав придбати наркотичну речовину канабіс, для подальшого спільного вживання.
Того же дня, біля 20 години, ОСОБА_9 , виконуючи свою частину дії спільного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання наркотичної речовини канабісу, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, придбав у мешканця м.Болграда, Одеської області (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), 8,71 грама особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та поклавши його у поліетиленовий пакет, незаконно зберігав його у кишені свого одягу, без мети збуту, для подальшого спільного вживання з ОСОБА_10 та іншою особою.
У той же вечір, приблизно о 21 години, ОСОБА_9 біля продуктового магазину «24 години», розташованого по вул. 25 Чапаєвської дивізії, у м.Болград, Одеської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_20 , якому повідомив про те, що у нього при собі на зберіганні знаходиться поліетиленовий пакет з наркотичним засобом - канабісом.
Під час розмови, ОСОБА_20 та ОСОБА_9 побачили працівників Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, які рухалися в їх напрямку, та злякавшись можливої перевірки і виявлення факту незаконного зберігання наркотичного засобу, вчинили спробу втекти. Під час вказаних дії ОСОБА_9 викинув наявний при ньому наркотичний засіб - канабіс в темне місце, біля магазину, виконавши таким чином свою частину спільної з ОСОБА_10 та іншою особою змови, спрямованої на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати невинуватим та виправдати ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.187 КК України.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що оскаржуваний вирок суду є незаконним та необґрунтованим оскільки судом першої інстанції надано неправильну оцінку доказам у кримінальному провадженні внаслідок чого ухвалено вирок, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_9 , безпідставно визнав допустимими доказами показання потерпілої ОСОБА_13 та інших свідків, у тому числі співробітників оперативного підрозділу Болградського відділення поліції, зроблені зі слів ОСОБА_9 , під час його допиту.
Обвинувачений ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не дав оцінку його показанням.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі, не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження, ступінь доведеності вини обвинувачених та кваліфікацію їх дій, просить вирок суду скасувати через його надмірну м`якість та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.187 КК України 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим просить призначити у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обвинуваченому ОСОБА_9 просить призначити покарання за ч.4 ст.187 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим просить призначити у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що вчинення розбійного нападу не мало спонтанний характер, а планувалось планомірно протягом тривалого часу, заздалегідь готувались знаряддя для вчинення нападу, тощо.

Також зазначає, що під час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачені не розкаялись у вчиненому.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, не заперечували проти задоволення скарги ОСОБА_10 та виступили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 та підтримав свою апеляційну скаргу, а також заслухавши пояснення представника потерпілих ОСОБА_11 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Статтею ст.84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Обвинувачений ОСОБА_9 в суді першої інстанції та в апеляційному суді Одеської області категорично не визнавав себе винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України, хоча повністю визнав себе винуватим та надавав правдиві покази щодо фактичних обставин інкримінованого злочину під час досудового розслідування.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що суд безпідставно визнав в якості допустимих доказів показання працівників поліції, які проводили з обвинуваченим ОСОБА_9 первинні слідчі дії і в ході, яких ОСОБА_9 повністю визнав свою провину у тому, що він разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_10 задовго планували та вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_13 , при цьому, згідно розподілених ролей ОСОБА_9 безпосередньо не приймав участі у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим та не заволодівав їхнім майном, а йому відводилась роль спостерігача, який телефоном інформував інших співучасників про переміщення потерпілої ОСОБА_13 тощо.

Так, обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_9 суд першої інстанції послався в тому числі і на такі докази:

показання свідка ОСОБА_22 , який показав, що він є працівником Болградського ВП та у складі групи працював над розкриттям розбійного нападу на подружжя ОСОБА_23 , яке відбулось у м. Болград 08 грудня 2015 року. Під час проведення слідчих дій на місце події був виявлений мобільний телефон, якій загубив один з нападників. Відпрацюванням телефонних записів було встановлено, що даний телефон належить ОСОБА_21 , якого і було затримано за місцем проживання. Забезпечуючи доставку ОСОБА_21 до службового автомобілю, він телефоном отримав повідомлення від інших членів оперативної групи, що за місцем мешкання ОСОБА_21 також було затримано гр-н ОСОБА_20 та ОСОБА_9 . У подальшому, за підозрою у вчиненні вказаного злочину також було затримано ОСОБА_10 , однак він у його затриманні участі не приймав. Від усіх нападників було отримано показання, які підтверджували їх причетність до вказаного розбійного нападу, а саме те, що напад на ОСОБА_13 планували ОСОБА_10 , ОСОБА_21 та ОСОБА_9 . Відповідно до розподілених ролей у вчиненні злочину, ОСОБА_9 повинен був спостерігати за потерпілою та повідомляти в телефонному режимі ОСОБА_21 та ОСОБА_10 про час її пересування. Безпосередньо напад скоїли ОСОБА_21 та ОСОБА_10 . Після вчинення нападу ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_21 3000 гривень, на частину яких придбав марихуану, а частину яких заховав у підвалі будинку. У подальшому ОСОБА_9 повен був отримати у м. Одеса ще 20% від здобутої внаслідок нападу суми;

Показаннями свідка ОСОБА_24 , який також є працівником Болградського ВП, та в судовому засіданні суду першої інстанції надав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_22 .

Згідно з ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 7 ст.97 КПК України передбачено, що у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Апеляційний суд зазначає, що така заборона пов`язана з тим, що вказані особи мають у провадженні процесуальний інтерес (на стороні обвинувачення). Такі показання не можуть визнаватися доказами, оскільки отримані із неналежного процесуального джерела.

За таких обставин, апеляційний суд визнає показання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_24 недопустимими доказами у справі, а тому вони підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваного вироку.

Разом з цим, винуватість обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України беззаперечно підтверджується іншими доказами, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду в суді першої інстанції та яким суд надав належну правову оцінку, а саме:

-показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_13 , яка пояснила, що працює приватним підприємцем на Болградському ринку РСС. Здійснює підприємницьку діяльність у магазині, який має два виходи: один на територію ринку, а другий на територію автобусної станції. У вказаному магазині вона знаходиться щодня приблизно до 14-15 години, після чого викликає таксі та їде додому. Зазвичай під`їжджаючи на таксі до будинку, в якому розташована її квартира, вона телефонує своєму чоловіку - ОСОБА_14 і він її зустрічає у під`їзді. Також вона добре знайома з ОСОБА_9 , який працює реалізатором хлібобулочних виробів на тому ж ринку що і вона і, у якого вона постійно покупає "лаваш". 08 грудня 2015 року, вона придбала у ОСОБА_9 лаваш, при цьому останній бачив, що у неї при собі, в сумці знаходиться велика сума грошей. У проміжок часу приблизно з 14 по 16 годину, у магазин неодноразово через двері заглядав ОСОБА_9 , однак у приміщення не заходив. Про дану обставину їй стало відомо пізніше зі слів ОСОБА_25 . Приблизно о 16.00 годині після закінчення ревізії вона по телефону викликала таксі, щоб їхати додому. Через декілька хвилин прибув автомобіль таксі, яким керував ОСОБА_17 і вони вирушили у напрямку будинку АДРЕСА_5 , на першому поверсі якого знаходиться її квартира під номером 13. Приїхавши до свого будинку, ОСОБА_13 попросила ОСОБА_17 дочекатись доки зайде у квартиру, відкрила двері та зайшла у під`їзд. Зайшовши у під`їзд побачила, що біля дверей квартири її зустрічає чоловік, а з верхнього поверху спускаються двоє чоловіків, обличчя першого з яких закрито білою медичною маскою. Зрозумівши, що вказані особи є злочинцями та що зараз відбудеться пограбування, вона стала вибігати з під`їзду на вулицю. При цьому побачила, як перший з нападників, якого її чоловік намагався затримати, наніс ОСОБА_26 удар металевим предметом. Вибігши з під`їзду вона почала рухатись у напрямок автомобіля, у якому знаходився сусід ОСОБА_27 та його дружина ОСОБА_28 . Однак приблизно через 20 метрів її наздогнав перший з нападників, який був у білій медичній масці, та декілька разів застосував у область її шиї "електрошокер", від чого вона втратила можливість кричати та впала на землю. Нападник ривком зірвав у неї сумку яка висіла на плечі, через шию і, в якій знаходились кошти та став втікати з місця події у бік військової частини. У цей момент з під`їзду вибіг другий нападник на голові якого була маска темного кольору, зроблена з шапки і також побіг у напрямку військової частини. У цей же час з під`їзду вибіг її син ОСОБА_29 , який разом зі своїм товаришем намагались наздогнати нападників, але не змогли цього зробити. Через деякий час на місце події приїхали працівники поліції, які під час огляду місця події знайшли телефон одного з нападників і за його допомогою було встановлено, що розбійний напад вчинили ОСОБА_21 та ОСОБА_30 , а також їм допомагав ОСОБА_9 . Одразу після вчинення нападу, зі слів сусідки ОСОБА_31 . ОСОБА_13 стало відомо, що напередодні вчинення злочину, остання декілька разів бачила у під`їзді двох молодих чоловіків. Згодом під час проведення досудового розслідування ОСОБА_32 впізнала вказаних чоловіків, ними були ОСОБА_21 та ОСОБА_10 ;

-показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_14 , який показав, що його дружина ОСОБА_13 працює приватним підприємцем та здійснює свою діяльність у магазині, розташованому на Болградському ринку РСС. Зазвичай ОСОБА_13 перебуває на роботі приблизно до 14-15 годині, після чого на таксі приїздить додому і, він зустрічає її у під`їзді. 08 грудня 2015 року дружина затрималась на роботі, оскільки проводила інвентаризацію товару. Приблизно о 16.00 годині вона зателефонувала та повідомила, що викликала таксі та їде додому. Через декілька хвилин він відчинив вхідні двері у квартиру та вийшов щоб зустріти дружину. Коли ОСОБА_13 увійшла у під`їзд, він побачив, що з верхнього поверху почали спускатись двоє чоловіків, обличчя яких закриті масками. У чоловіка який йшов першим на обличчі була біла медична маска, а у другого маска темного кольору зроблена з шапки. Зрозумівши що вказані особи мають намір пограбувати його дружину, він зробив спробу їх затримати, щоб дружина змогла вибігти на вулицю. Однак чоловік, обличчя якого було закрито білою медичною маскою став наносити йому удари металевим прутом, від яких потерпілий закривався руками. Після декількох ударів він відчув сильний біль та почав кричати, а нападник впустивши металевий прут пробіг повз нього та направився на вулицю. У цей час другий нападник, обличчя якого було закрито маскою темного кольору, підняв з підлоги металевий прут та наніс йому ще декілька ударів, від яких він не зміг захиститись, після чого також вибіг з під`їзду на вулицю. Пересиливши біль у руках та грудях, та продовжуючи кликати на допомогу, він поступово вийшов з під`їзду та побачив, що дружина лежить на землі, на відстані приблизна 20 метрів від нього, а нападники втікають у напрямку військової частини. У цей час з під`їзду вибіг їхній син ОСОБА_29 , який намагався наздогнати нападників, однак не зміг цього зробити оскільки був без взуття. Через деякий час приїхали працівники поліції та почали проводити слідчі дії, а його було госпіталізовано у лікарню з переломом пальця та численними синцями. У подальшому, під час проведення досудового слідства було встановлено, що до вказаного розбійного нападу причетні ОСОБА_21 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Також він дізнався, що у дружини викрали сумку, в якій знаходилась велика сума грошей необхідна для придбання товару;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що 08 грудня 2015 року, приблизно о 16.30 годині, він почув з під`їзду крики та звуки боротьби. Вийшовши, побачив біля дверей у квартиру батька зі слідами тілесних ушкодженнями. Після чого вибіг з під`їзду, та на відстані приблизно 20 метрів побачив матір, яка стояла біля автомобіля та трималась за шию. Зі слів матері йому стало відомо, що на них з батьком напали двоє невідомих, яки завдали їм тілесні ушкодження, заволоділи сумкою з грошима та втекли у напрямку військової частини. Оскільки він вибіг з квартири без взуття, то не зміг переслідувати нападників. Також батько розповів, що нападники наносили йому удари металевою трубою. Про напад були повідомлені працівники поліції, які після приїзду за допомогою свідка ОСОБА_33 неподалік від місця події виявили та вилучили мобільний телефон, що під час падіння загубив один з нападників. Оглянувши телефонну книгу даного апарату працівники поліції встановили, що його власником був ОСОБА_21 . Після цього батька забрали до лікарні, а він з матір`ю проїхав до Болградського відділення поліції, для оформлення необхідних документів. знаходячись у відділенні поліції він через незачинені двері чув, як ОСОБА_9 розповідав слідчому, що напад на матір планувався задовго до його скоєння. Тривалий час нападники слідкували за нею для встановлення графіку її пересування з коштами. ОСОБА_9 здійснював функцію спостереження на ринку та 08.12.2015 року по телефону повідомив ОСОБА_21 та ОСОБА_10 що вона на таксі поїхала додому;

-показаннями свідка ОСОБА_33 , який показав, що 08 грудня 2015 року, приблизно о 16.30 годині, він разом зі своєю знайомою ОСОБА_34 знаходився у власному автомобілі, який було припарковано біля колишньої військової частини. У цей час він побачив, що мимо пробіг чоловік у чорній масці, в руках якого був предмет схожий на трубу. Слідом за вказаним чоловіком біг його знайомий ОСОБА_29 . Зрозумівши, що ОСОБА_35 потрібна допомога, він вийшов з автомобіля та побіг за чоловіком у масці. Вказаний чоловік наштовхнувся на пень та впав на землю. Після чого встав та побіг далі у двір колишньої військової частини. Забігши у двір частини, він побачив ще одного чоловіка, який також біг попереду і обличчя якого було закрито білою медичною маскою. Не змігши догнати вказаних чоловіків, він повернувся до ОСОБА_36 , від якого дізнався, що чоловіки, яких вони намагались догнати вчинили напад на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та викрали сумку з грошима. Після прибуття на місце події працівників поліції, він вказав на місце, де він бачив падіння чоловіка у чорної масці і, там було знайдено мобільний телефон нападника, якій було вилучено. У подальшому, коли він перебував у приміщенні відділку поліції, йому стало відомо, що напад вчинили мешканці м.Болград, у тому числі ОСОБА_9 . Також він бачив та чув, як на другому поверсі ОСОБА_9 казав ОСОБА_13 , що не знав, що до неї під час нападу застосують насильство, оскільки вважав, що його знайомі просто викрадуть сумку з грошима;

-показаннями свідка ОСОБА_28 , яка у судовому засіданні пояснила, що 08 грудня 2015 року приблизно о 16.30 годині, вона разом з чоловіком, на автомобілі заїхали у двір свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 . Перед ними у двір заїхав автомобіль Тойота, красного кольору, з якого вийшла ОСОБА_13 і зайшла у свій під`їзд. Оскільки автомобіль Тойота перекрив проїзд, вони з чоловіком зупинились та стали чекати коли звільниться проїзд. Майже відразу після того, як ОСОБА_13 увійшла у під`їзд, вона вибігла на вулицю і стала рухатись у напрямку їхнього авто. У слід за ОСОБА_13 з під`їзду вибіг чоловік, обличчя якого було закрито білою медичною маскою, який почав доганяти потерпілу, при цьому у нього в руці був якийсь предмет. Наздогнавши потерпілу біля авто, чоловік у масці повалив її на землю. У цей час вона побачила, як з під`їзду вибіг ще один чоловік у чорній масці, який тримав у руці предмет схожий на трубу. Після цього обидва чоловіка у масках побігли у напрямку колишньої військової частини. Що відбувалося після того, як чоловік у медичній масці повалив ОСОБА_13 на землю, вона не бачила, однак чула якийсь звук, схожий на електричний розряд. У цей час з під`їзду вибіг ОСОБА_29 та погнався за нападниками. У подальшому, зі слів ОСОБА_13 їй стало відомо, що нападники викрали в неї сумку з грошима;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що працює таксистом на автомобілі Тойота, красного кольору. 08 грудня 2015 року приблизно о 16.30 годині він біля Болградського ринку РСС забрав ОСОБА_37 і повіз її до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , де остання мешкає. Заїхавши у двір вказаного будинку, він висадив ОСОБА_13 біля під`їзду та чекав, коли вона зайде. В цей час позаду нього зупинився автомобіль під керуванням ОСОБА_27 та перекрив обзір. Через декілька хвилин з боку автомобіля ОСОБА_27 вибіг чоловік у білій медичній масці на обличчі, який побіг у напрямку колишньої військової частини, а його намагався наздогнати ОСОБА_29 . Що відбувалось біля автомобіля ОСОБА_27 він не бачив, але чув звуки боротьбі. У подальшому, зі слів ОСОБА_13 йому стало відомо, що в неї викрали сумку з грошима.

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_38 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Разом з матір`ю працює на Болградському ринку РСС. Деякий час знайома з ОСОБА_9 , який також працював на ринку реалізатором хлібобулочних виробів. 08 грудня 2015 року приблизно о 17:00 годині, її подзвонили та повідомили що на батьків скоєно розбійний напад та у матері викрадені гроші. Прибувши на місце вона побачила, що у батька пошкоджені руки та тіло, а мати скаржилась на біль в шиї від застосування електроструму. Мати розповіла, що під час нападу у неї викрали сумку з грошима, які вони планували витратити на закупівлі товарів у м. Одеса. Про їх майбутню поїздку до м. Одеси за товаром знав ОСОБА_9 , який користувався певною довірою матері та вона йому про це розповідала на ринку. В подальшому вона разом з працівниками поліції їздила по різним місцям у пошуках нападників. В ночі нападників, якими виявились ОСОБА_9 , ОСОБА_21 та ОСОБА_10 затримали та доставили до Болградської поліції. Під час знаходження у відділенні поліції та очікування слідчих дій з її участю, через незачинені двері чула як слідчий допитував ОСОБА_9 . Останній розповів, що напад на мати планувався задовго до його скоєння. У той день ОСОБА_9 спостерігав за ОСОБА_13 та по телефону повідомив ОСОБА_21 і ОСОБА_10 про те, що вона на таксі поїхала з ринку. Оскільки мати затрималась на роботі ОСОБА_10 та ОСОБА_21 вже відмовились від вчинення нападу, але ОСОБА_9 побачивши, що ОСОБА_13 збирається їхати додому, передзвонив останнім по телефону та повідомив на якому автомобілі вона слідує. В цей час він, з його слів, був біля будівлі «Нової пошти»;

-показаннями свідка ОСОБА_39 , який пояснив, що у вечорі 08 грудня 2015 року, на його мобільний телефон з телефону його знайомого ОСОБА_40 подзвонив незнайомий чоловік, який представився працівником поліції та запросив до Болградського відділення поліції. У відділенні поліції йому був пред`явлений мобільний телефон, після огляду телефонної книги та фотографій що знаходились у ньому, він впізнав телефон свого знайомого ОСОБА_21 . Крім цього, при здійсненні дзвінка з вказано телефону на його номер, у його телефоні висвітився запис " ОСОБА_41 ";

- показаннями свідка ОСОБА_42 , який пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_9 . Оскільки він збирався робити ремонт у вказаному будинку, у листопаді 2015 року його знайомий ОСОБА_21 познайомив його з ОСОБА_10 , який займався ремонтними роботами. Під час здійснення ремонту ОСОБА_10 мешкав у його будинку. 08 грудня 2015 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_10 прийшов додому та під час спільної розмови повідомив, що разом з ОСОБА_21 скоїв напад на "валютчика". Після чого попросив, щоб він на своєму автомобілі відвіз його до м.Одеси. Однак він відмовився і запропонував ОСОБА_10 повернути викрадені гроші потерпілому. Приблизно через 10 хвилин після цієї розмови до нього прийшли працівники поліції, які затримали ОСОБА_10 та вилучили у нього сумку з грошима. Під час затримання ОСОБА_10 працівники поліції застосували до останнього міри фізичного впливу;

-показаннями свідка ОСОБА_43 , який пояснив суду, що у грудні 2015 року він був присутній у якості понятого під час проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_21 . Під час проведення вказаної слідчої дії підозрюваний розповів про обставини вчинення 08.12.2015 року розбійного нападу на подружжя ОСОБА_18 . Після чого на місцевості показав, як саме відбувались вказані події. Також за вказівкою підозрюваного було виявлено та вилучено майно викрадене у потерпілої та речі (маски та одяг) які використовувались під час нападу. З показів ОСОБА_21 впливало що безпосередній напад він скоював з іншим чоловіком, при цьому їх дії координував по телефону ще третій співучасник, якій вказував на час пересування потерпілої з місця роботи. Про те, що показання ОСОБА_21 були добровільні та достовірні він має можливість судити у зв`язку з тим, що за освітою та працею він педагог. За наслідками проведення слідчої дій було складено протокол;

-показаннями свідка ОСОБА_44 , який пояснив, що у грудні 2015 року він був запрошений до Болградського відділу поліції у якості понятого, для проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 . В кабінеті слідчого ОСОБА_10 розповів про обставини вчинення нападу на подружжя ОСОБА_18 . Зі слів ОСОБА_10 йому стало зрозуміло, що безпосередньо у нападі брали участь два чоловіка, одним з яких був підозрюваний. При цьому третій співучасник координував їх дії за допомогою мобільного телефону. Також підозрюваний пояснив, що до вчинення нападу готувались заздалегідь, оскільки підготували маски та знаряддя вчинення злочину. Після надання пояснень ОСОБА_10 відмовився на місцевості показати, як саме відбувались вказані події. За наслідками проведення слідчої дії було складено протокол;

-показаннями свідка ОСОБА_45 , який в судовому засіданні показав, що 08 грудня 2015 року він у якості понятого брав участь у проведенні ряду слідчих дій. При проведенні огляду приватного будинку в якому було затримано ОСОБА_10 . Під час проведення затримання в підозрюваного було виявлено та вилучено велику кількість грошей, які, як з`ясувалось пізніше, викрали під час нападу на ОСОБА_13 . Крім того 08 грудня 2015 року він приймав участь при надані показів підозрюваним ОСОБА_9 , про те що останній також приймав участь у вказаному нападі та вказував по телефону іншим нападникам про час та маршрут пересування потерпілої. За вказані дії з викрадених коштів йому було надано 2000 гривен, а також у подальшому, у м. Одеса, співучасники повинні були віддати ще 20% від суми викрадених коштів. За вказівкою ОСОБА_9 працівники поліції прослідували до підвального приміщення багатоповерхового будинку у м. Болград, де виявили та вилучили 2000 гривен. За наслідками слідчої дії було складено протокол;

-показаннями свідка ОСОБА_46 , який у судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_45 ;

-показаннями свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що працювала реалізатором у магазині на ринку м.Болград у підприємця ОСОБА_13 08 грудня 2015 року проходила передача товарів іншому реалізатору - ОСОБА_47 , у зв`язку з чим в магазині була ревізія і, ОСОБА_13 в той день дещо затрималась на роботі, та замість 14-15 години поїхала до дому після 16 години. В той день поки шов процес ревізії ОСОБА_9 , якого вона добре знає як продавця хлібобулочних виробів, декілька разів заглядав в приміщення магазину через двері, але в магазин не заходив. Це було нестандартна та підозріла поведінка, тому що зазвичай він завершує свою роботу біля 13-14 години разом з роботою ринку. А в цей день він біля 5 разів заглядав у приміщення магазину в проміжок часу між 14 та 16 годинами. На наступний день, дізнавшись про розбійний напад на ОСОБА_13 , вона розповіла останній про підозрілу поведінку ОСОБА_9 ;
-показаннями свідка ОСОБА_48 , яка в судовому засіданні надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_25 .

Крім того, винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, та які також були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження, зокрема:

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_32 , з яких вбачається, що вона мешкає у одному під`їзді з подружжям ОСОБА_18 . 08 грудня 2015 року, приблизно о 16 годині з вікна своєї квартири бачила, як на ОСОБА_13 було скоєно напад, під час якого у неї вирвали сумку. За декілька днів до нападу свідок бачила на між етажній площадці свого під`їзду двох підозрілих чоловіків, які з їх слів ніби то шукали роботу по виконанню ремонту. (т.3, а.к.п.175-176);
- оголошеними в судовому засіданні показаннями підозрюваного ОСОБА_21 , наданими ним 09 грудня 2015 року під час допиту у якості підозрюваного, відповідно до яких ОСОБА_21 пояснив про обставини вчиненого 08.12.2015 року ним злочину, спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 згідно попередньої змови та розподілу ролей кожного, та описав, як вони вчинили розбійний напад на подружжя ОСОБА_18 та заволоділи грошима, які були у сумці потерпілої. Також підозрюваний показав яким чином вони розпорядились викраденими у ОСОБА_13 грошима. Данні показання були визнані судом першої інстанції допустимими у відповідності з вимогами ст.97 КПК України, оскільки особа яка їх надавала, на час розгляду справи у суді померла (т.3, а.к.п.91-95);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000810 від 08 грудня 2015 року про вчинення відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а також виявлення факту вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (т.2, а.к.п.233-236);
- протоколом від 08 грудня 2015 року про прийняття від ОСОБА_14 заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т.2, а.к.п. 241);
- довідкою №844 виданою Болградською ЦРЛ, відповідно до якої 08 грудня 2015 року у ОСОБА_14 виявлений перелом основної фаланги 4 пальця лівої кисті (т. 2, а.к.п.243);
- протоколом від 08 грудня 2015 року про прийняття від ОСОБА_13 заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т.2, а.к.п.244);
- протоколом огляду місця події від 08 грудня 2015 року, а саме під`їзду дома АДРЕСА_5 , в якому знаходиться квартира подружжя Опалінських та прилеглої території. Огляд проводився з використанням можливостей службової собаки, яка спрямувала учасників огляду від місця скоєння нападу до покинутих складів колишнього підприємства «Сільгоспхімія» де у складському приміщенні були знайдені за допомогою службової собаки предмети одежі, які були поміщені до пакету зеленого кольору (пара взуття коричневого кольору, пара кросівок сірого кольору, куртка-дубленка коричневого кольору, светр сірого кольору, брюки чорного кольору, шапка). А також фото таблицею до вказаного протоколу огляду та схемою на якої відображений маршрут слідування службової собаки від місця вчинення нападу до місця зберігання речей (т.2, а.к.п. 246-256);
- актом про застосування службової собаки від 08 грудня 2015 року (т. 3, а.к.п.1);
- висновком судово-медичного експерта №89 від 16 грудня 2015 року згідно з яким у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого внутрішньосуглобового перелому дистального кінця основної фаланги 4-го пальця лівої кісті зі зміщенням уламків, синця на передній поверхні грудної клітки праворуч на рівні і на 5 см. нижче правого соска в ділянці правої реберної дуги, синця в нижній і середній третини правого передпліччя по променевому краю. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, вони могли утворитися від нанесення ударів металевої трубою. По строку давності могли бути спричинені 08 грудня 2015 року. Закритий внутрішньосуглобового перелом дистального кінця основної фаланги відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.3, а.к.п.2-3);
- висновком судово-медичного експерта №90 від 16 грудня 2015 року згідно з яким у ОСОБА_13 яких-небудь тілесних ушкоджень, в тому числі і в ділянці шиї, не виявлено /т. 3, а.к.п.4);
- протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_33 проведеним 08 грудня 2015 року на місці вчинення розбійного нападу. Під час якого свідок на місцевості вказав на маршрут слідування нападників з місця вчинення нападу на Опалінську, а також місце падіння одного з нападників де був виявлений та вилучений мобільний телефон "SONY". А також фото таблицею та відповідною схемою (т.3, а.к.п.11-15);
- протоколом огляду мобільного телефону "SONY XPERIA" від 08 грудня 2015 року під час якого було встановлено, що його власником є ОСОБА_21 (т.3, а.к.п.16-18);
- заявою ОСОБА_42 від 09 грудня 2015 року, згідно з якою останній надав дозвіл на проведення огляду належного йому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 (т. 3, а.к.п.19);
- протоколом огляду житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , від 09 грудня 2015 року, під час якого були виявлені та вилучені грошові кошти, які як пояснив присутній при огляді ОСОБА_10 він разом з ОСОБА_21 08 грудня 2015 року відкрито викрав у ОСОБА_13 та фото таблицею до протоколу (т.3, а.к.п.20-22);
- протоколом огляду від 09 грудня 2015 року підвалу багатоповерхового будинку АДРЕСА_10 , проведеного з участю ОСОБА_20 , якій видав працівниками поліції пакунок з наркотичною речовиною і, якій він зберігав за проханням ОСОБА_9 і фото таблицею (т.3, а.к.п.23-25);
- висновком експерта №1720 від 16 грудня 2015 року, згідно з яким надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу у висушеному стані становить 8,71 гр. (т.3, а.к.п.28-31);
- протоколом огляду речових доказів наркотичної речовини від 17 грудня 2015 року, яка спрямована для подальшого зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського ВП (т.3, а.к.п.32-34);
- протоколом від 09 грудня 2015 року про затримання ОСОБА_21 у порядку передбаченому ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (т.3, а.к.п.52-53);
- протоколом від 09 грудня 2015 року про затримання ОСОБА_10 у порядку передбаченому ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (т.3, а.к.п.54-55);
- протоколом від 09 грудня 2015 року про затримання ОСОБА_9 у порядку передбаченому ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (т.3, а.к.п.56-59);
- протоколом огляду від 09 грудня 2015 року підвалу багатоповерхового будинку АДРЕСА_10 з участю ОСОБА_9 під час якого були виявлені та вилучені кошти у сумі 2000 гривен (т.3, а.к.п.60);
- протоколом від 09 грудня 2015 року складеним за наслідком огляду вилучених у ОСОБА_10 під час проведення огляду будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_9 грошових коштів: 63 658 гривень; 25 404 Молдавських леї; 178720 рублів Російської федерації; 5350 доларів США. А також огляду 2000 гривень вилучених з підвалу багатоповерхового будинку АДРЕСА_10 , та фото таблицею до протоколу (т. 3, а.к.п.61-62);
- постановою від 09 грудня 2015 року про визнання оглянутих грошових коштів речовими доказами та передачу їх на зберігання ОСОБА_13 та розпискою потерпілої (т.3, а.к.п. 63-64);
- протоколом слідчого експерименту від 09 грудня 2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_21 адвоката ОСОБА_49 та понятих ОСОБА_50 і ОСОБА_51 . Під час проведення вказаної слідчої дії підозрюваний розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 08 грудня 2015 року розбійного нападу на подружжя ОСОБА_18 . Після чого на місцевості показав, як саме відбувались вказані події. Також за вказівкою підозрюваного було виявлено та вилучено майно викрадене у потерпілої та речі (маски та одяг) які використовувались під час нападу. До протоколу додано схему та фото таблицю (т.3, а.к.п. 65-87);
- протоколом слідчого експерименту від 14 грудня 2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_21 та понятих ОСОБА_52 і ОСОБА_53 . Під час проведення вказаної слідчої дії підозрюваний розповів про обставини вчинення спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 08 грудня 2015 року розбійного нападу на подружжя ОСОБА_18 . Після чого на місцевості показав, як саме відбувались вказані події. Також за вказівкою підозрюваного було виявлено та вилучено металеву трубу, яка використовувалась в процесі вчинення злочину (т.3, а.к.п.102-105);
- протоколом огляду речових доказів по вказаному кримінальному провадженню від 14 грудня 2015 року (т.3, а.к.п.108-114);
- постановою від 14 грудня 2015 року про визнання їх знаряддями вчинення злочину та передачу на зберігання (т.3, а.к.п.115-118);
квитанцією від 14 грудня 2015 року про прийняття речових доказів на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського ВП (т.3, а.к.п.119);
- довідкою слідчого про мобільні телефони підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 , які знаходились у користуванні підозрюваних під час вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_18 (т.3, а.к.п 123);
- протоколом тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у оператора мобільно зв`язку ТОВ "Астеліт" від 08 лютого 2016 року, з відповідними роздруківками даних про телефоні перемови між вказаними абонентами та диск з вказаної інформацією, з яких вбачається що між телефонами, яким користувався 08 грудня 2015 ОСОБА_9 ( НОМЕР_2 ) та ОСОБА_21 ( НОМЕР_3 ) у період часу з 14.49 годин до 16.20 години 9 разів здійснювались з`єднання тривалістю від 2 до 61 секунди (т.3, а.к.п.124-128);
- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_21 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у віці 25 років та довідкою про причини смерті (Асфіксія. Навмисне самогубство шляхом повішання) (т.3, а.к.п.130-131);
- постановою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області від 22 січня 2016 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_21 у зв`язку з його смертю (т.3, а.к.п.132-133);
- протоколом слідчого експерименту від 25 січня 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_49 та понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_54 . Під час проведення якого підозрюваний розповів про обставини вчинення спільно з ОСОБА_21 та ОСОБА_9 року розбійного нападу на подружжя ОСОБА_18 , однак від виїзду на місце події відмовився (т.3, а.к.п.209-210);
- постановою від 27 січня 2016 року про виділення в окреме провадження матеріалів відносно ОСОБА_20 за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів (т.3, а.к.п.144);
- копіє вироку Болградського районного суду Одеської області від 10 березня 2016 року згідно з яким ОСОБА_20 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (т.3, а.к.п.145-146);
- постановою від 27 січня 2016 року про виділення в окреме провадження матеріалів відносно невстановленої особи, яка 08 грудня 2015 року незаконно збула ОСОБА_9 наркотичні засоби (т.3, а.к.п.148);
- протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_32 для впізнання осіб від 10 грудня 2015 року згідно з якими вона впізнала ОСОБА_55 та ОСОБА_10 , як осіб, яких бачила на передодні вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_18 , у своєму під`їзді (т.3, а.к.п. 179-182).
Апеляційний суд вважає, що викладені у вироку та дослідженні в ході судового розгляду в суді першої інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 складів злочинів, передбачених ч.4 ст.187 КК України, ч.2 ст.309 КК України.

При цьому, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недоведеність вини ОСОБА_9 у співучасті у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_56 , розцінює їх, як такі, що викладені виключно з метою уникнути справедливого покарання за вчинений злочин.

Напроти апеляційний суд вважає, що саме ОСОБА_9 виступив організатором вказано злочину, оскільки лише він знав потерпілу до вчинення злочину та працював з нею на Болградському ринку, а також знав, що вона може мати при собі велику суму грошових коштів.

Винуватість ОСОБА_9 підтверджується викладеними вище доказами, зокрема оголошеними показами іншого співучасника злочину ОСОБА_21 , показами свідка ОСОБА_32 , яка напередодні вчинення злочину бачила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у під`їзді свого дома, показами свідка ОСОБА_25 про те, що в день коли був вчинений розбійний напад ОСОБА_9 біля 5 разів заглядав у приміщення магазину в проміжок часу між 14 та 16 годинами, а також роздруківками даних про телефоні перемови між абонентами та диск з вказаної інформацією, з яких вбачається що між телефонами, яким користувався 08.12.2015 ОСОБА_9 ( НОМЕР_2 ) та ОСОБА_57 ( НОМЕР_3 ) у період часу з 14.49 годин до 16.20 години 9 разів здійснювались з`єднання тривалістю від 2 до 61 секунди.

На переконання апеляційного суду саме ОСОБА_9 , який безпосередньо не приймав участі в розбійному нападі на Опалінських, керував підготовкою до злочину та координував дії інших співучасників ОСОБА_10 та ОСОБА_21 безпосереднього перед його вчиненням.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_9 . При цьому, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_9 щодо його непричетності до вчинення інкримінованого злочину, і вважає їх такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з цим суд першої інстанції кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах.

В ході апеляційного розгляду було достеменно встановлено, що сумку з грошовими коштами було викрадено у потерпілої ОСОБА_13 біля під`їзду її багатоквартирного будинку, обвинувачені в квартиру де проживає ОСОБА_13 не заходили, всі дії відбувались виключно в парадній та на вулиці біля під`їзду.

З огляду на викладені обставини апеляційний суд дійшов висновку про те, що посилання у вироку на таку кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України як проникнення у приміщення підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції призначив обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 занадто м`яке покарання, яке не відповідає особам обвинувачених та тяжкості вчинених ними злочинів.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своїй постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відповідно до ст.65 КК України та рекомендацій вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року, врахував ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчинених злочинів, особи обвинувачених, обставини, передбачені статтями 66, 67 КК України та призначив покарання в межах санкцій статей за якими вони визнані винуватими, а потім за правилами ч.1 ст.70 КК України призначив їм остаточне покарання, яке є справедливим, необхідним та достатнім для їх виправлення, а також попередження ними вчинення нових злочинів.

Підстав для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання апеляційним судом також не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.

Водночас, згідно із ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Суд першої інстанції в резолютивній частині вироку зарахував ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в строк відбування покарання термін строк їх попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 09 грудня 2015 по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, суд ухвалив обчислювати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що вирок в цій частині підлягає зміні з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, внесені зміни до ч.5 ст.72КК України та передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Отже, зазначений закон погіршує становище обвинувачених у порівнянні з попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В рамках даного кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000810 обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були затримані 09 грудня 2015 року і по теперішній час вони знаходяться під вартою.

Разом з цим, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України вирок суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно частини 4 цієї ж статті судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Оскаржений вирок Кілійського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 набирає законної сили з моменту постановлення апеляційним судом даної ухвали, тобто з 29 січня 2018 року.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебували в режимі попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження з 09 грудня 2015 року (дата фактичного затримання) по 29 січня 2018 року (дата набрання вироком суду першої інстанції законної сили).

Саме цей термін попереднього ув`язнення має бути перерахований судом за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч.1 ст.408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржуваний вирок змінити. Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419, 532 КПК, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Кілійського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року, яким ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 309КК України змінити.

Виключити з вироку в частині кваліфікації дій обвинувачених за ч.4 ст.187 КК України кваліфікуючу ознаку «Проникнення у приміщення».

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на показання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_24 з чужих слів, як на докази винуватості обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк їх попереднього ув`язнення з 09 грудня 2015 року (момент фактичного затримання) до набранням вироком законної сили, тобто до 29 січня 2018 року, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженими які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3