Справа № 639/5087/17
1-кп/639/481/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яне м. Антрацита Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, на підставі ст.89 КК України не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 в кінці грудня 2016 року, у вечорі, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, перебував у квартирі за місцем свого тимчасового проживання, за місцем мешкання співмешканки ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 .
В цей час ОСОБА_4 , використовуючи ту обставину, що у квартирі крім нього нікого немає, вирішив вчинити крадіжку ювелірних прикрас, належних його співмешканці, які знаходилися в рюкзаку, який зберігався у вітальній кімнаті.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав частково та вказав на те, що в Харкові перебуває з 2013 року, проживає з мамою ОСОБА_6 .
У травні 2016 роки він влаштувався працювати до ТОВ «Елефант» наладчиком конвеєра.
Приблизно в липні 2017 року він познайомився із ОСОБА_7 , яка прийшла працювати на цю ж фірму.
У вересні 2016 року він почав зустрічатися з ОСОБА_5 та проживати за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
В кінці грудня 2016 у ОСОБА_5 помер вітчим і вони на похорон зайняли гроші, в сумі 3000 гривень у його матері ОСОБА_8 , ОСОБА_5 зайняла грошу у подруги - 4000 гривень.
У ОСОБА_5 були золоті ювелірні вироби, які належали їй і були складені в кульок, який зберігався у нього в рюкзаку. Коли він був удома, рюкзак стояв у них в кімнаті. З цим рюкзаком він ходив на роботу. Також в цьому рюкзаку зберігалися документи на квартиру ОСОБА_9 .
Після похорон він, взяв частину золотих виробів і заклав в ломбард розташований біля станції метро «Холодна гора», за що отримав приблизно 2000 гривень, які витратив на побутові потреби.
В кінці січня 2017 роки він знову взяв частину золотих виробів, які належать ОСОБА_5 , які заклав в ломбард розташований біля станції метро «Холодна гора», за що отримав гроші в сумі близько 1600 гривень, частину з яких і витратив на власні потреби, а частину вони витратили спільно з ОСОБА_5 , повернули матері борг 3000 гривень.
На початку лютого 2017 року він знову заклав золоті вироби належні ОСОБА_10 в ломбард, розташований біля станції метро «Холодна гора», за що отримав гроші в сумі близько 3200 гривень, які витратив на власні потреби, а частину віддав своїй матері в рахунок погашення боргу.
Він пообіцяв ОСОБА_5 , що викупить всі золоті вироби, які були ним закладені, але не зробив цього оскільки в нього не було грошей та ці вироби вже були реалізовані.
Після цього у нього з ОСОБА_5 виник конфлікт, на ґрунті того, що він не викупив золото з ломбарду, під час якого він завдав їй тілесні ушкодження і пішов жити до своєї матері. На цьому їх спільне проживання припинилося.
ОСОБА_5 пізніше написала заяву в поліцію за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень і за фактом крадіжки золота. Наполягає на тому, що він здавав золоті вироби належні ОСОБА_10 до ломбарду з відома останньої.
Цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальних збитків визнає частково.
Суд критично ставиться до зазначеної вище позиції обвинуваченого ОСОБА_4 по справі та вважає, що така викликана бажанням уникнути покарання за скоєння злочину, оскільки його провина повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що на початку лютого 2017 року вона, перебувала вдома зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 . Увечері вона хотіла покласти документи в рюкзак де також зберігалися належні їй золоті вироби.
У рюкзаку був пакет, в якому зберігалося золото, але пакет виявився розв`язаний і вона побачила, що більша кількість виробів з золота зникла. Вона дуже засмутилася і почалася плакати, витрусила все з рюкзаку, але золота не знайшла. У цей момент ОСОБА_4 перебував в кімнаті, вона запитала в нього куди поділося золото, на що він відповів, що не брав його. Вона зателефонувала матері і попросила, щоб вона йшла додому. ОСОБА_4 одягнувся і виходячи з квартири попросив її нічого не казати матері. Вона просила його разом дочекатися матір та викликати поліцію, на що він відштовхнув її і пішов з квартири. Через 5 хвилин ОСОБА_4 подзвонив їй і зізнався в тому, що він взяв золото, вибачався, обіцяв все повернути, але вона поклала слухавку.
У цей момент додому прийшла її мати, яка почала її заспокоювати і питати, що сталося. Вона все розповіла матері.
Хвилин через 15 повернувся ОСОБА_4 і почав просити у неї пробачення. Він розповів куди подів золото, а саме кілька разів закладав його в ломбард, який знаходиться в районі станції метро «Холодна гора», а на отримані гроші грав на ігрових автоматах.
Вони домовились про те, що ОСОБА_4 повинен повернути їй золоте кільце «спаси и сохрани» та золотий браслет, а також пообіцяв, що буде працювати і з кожної получки купувати їй золото.
05 лютого 2017 року у неї із ОСОБА_4 стався конфлікт, в ході якого він наніс їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона викликала поліцію та написала заяви щодо її побиття та викрадення належних їй виробів з золота.
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків на суму 38 тисяч гривень підтримує в повному обсягу, просить суд призначити обвинуваченому якомога суворе покарання.
Свідок ОСОБА_11 надала суду аналогічні пояснення про обставини крадіжки.
Окрім наведених вище пояснень потерпілого та свідків провина обвинуваченого ОСОБА_4 , також підтверджується наступними письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Речовими доказами по справі: листом з ломбарду «Свіжа Копійка» від 17.02.2017р., згідно з яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділення ломбарду за адресою: АДРЕСА_4 , 10.01.2017 року здана обручка золото 583 проби, загальною вагою 2, 82 грами; 15.01.2017 року здана обручка золото 585 проби, загальною вагою 1, 39 грами; 18.01.2017 року здана каблучка золото 583 проби, загальною вагою 1, 84 грами; 20.01.2017 року здана каблучка золото 585 проби, загальною вагою 0, 77 грами;
листом з ломбарду «Кит Груп» від 13.02.2017р., згідно з яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділення ломбарду: 07.01.2017 року здана каблучка золото 583 проби, загальною вагою 1, 52 грами, за договорами 1, 2 №0091723 від 07.01.2017 року, строк дії якого сплинув 21.01.2017 року, ювелірний виріб направлений на реалізацію до державної скарбниці України;
23.01.2017 року здана сережка золото 583 проби, загальною вагою 1, 75 грами, за договорами 1, 2 №0091797 від 23.01.2017 року, строк дії якого сплинув 24.01.2017 року, ювелірний виріб направлений на реалізацію до державної скарбниці України та копіями вказаних вище договорів.
Оцінюючи вищевказані докази суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства, і підтверджується сукупністю доказів, досліджених і оголошених в судовому засіданні, які узгоджуються із показаннями потерпілої і свідка.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він із базовою середньою освітою, одружений, не працює, раніше судимий, судимості погашені у встановленому законом порядку, має місце реєстрації у м. Антрацит Луганської області, має тимчасове місце мешкання в м. Харкові, за місцем попереднього мешкання характеризується негативно, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що ним вчинений злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому і, вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового та судового слідства не обирався.
Суд вирішує питання про речові докази на підставі вимог ст.ст. 98, 100 КПК України.
Судово - товарознавча експертиза по справі проведена за рахунок Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27».
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків в сумі 38 000 гривень задовольнити частково.
Речові докази по кримінальному провадженню: лист з Ломбарду «Свіжа Копійка» №226/2 від 17.02.2017р.; лист з ломбарду «Кит Груп» № 2017/22-02 від 13.02.2017р., Специфікацію до Договору № 1,2 № 0091797 від 23.01.2017 та Специфікацію до Договору № 1,2 № 0091723 від 07.01.2017 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
фотокартки, в кількості 19 штук, надані потерпілою ОСОБА_5 , які знаходяться в матеріалах справи, - повернути потерпілій як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1