Справа № 706/313/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Воломи Муезерського району Карелії, українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинила умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за таких обставин.

ОСОБА_5 06.02.2018 р. близько 23 год. в с. Великій Севастянівці Христинівського району, діючи умисно, з метою знищення чужого майна, за допомогою сірників вчинила підпал тюкованої соломи, яка знаходилась за сараєм на території домоволодіння АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_4 , в результаті якого розпочалась пожежа, де вогнем було повністю знищено 40 тюків соломи, належної ОСОБА_4 , та спричинено останньому матеріальну шкоду на суму 800 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, визнала повністю, факт і обставини вчинення злочину підтвердила, розкаялась у вчиненому та просила суд про поблажливість до неї.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона 06.02.2018 р. близько 23 год. за сараєм на території домоволодіння АДРЕСА_3 за допомогою сірників вчинила підпал тюкованої соломи, яка належить ОСОБА_4 , в ході пожежі вогнем було повністю знищено солому. Раніше вона проживала з ОСОБА_4 . В той день у ОСОБА_4 був день народження, вона була в його хаті на дні народження, однак товариш ОСОБА_4 ОСОБА_6 виставив її з хати і після цього вона вирішила підпалити солому. Заподіяну шкоду ОСОБА_4 вона не відшкодувала.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у скоєнні інкримінованого їй злочину підтверджується іншими добутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачену ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена і вона повинна нести відповідальність за ч.2 ст. 194 КК України, тобто, за умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 скоїла тяжкий злочин, раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винної ОСОБА_5 , яка щиро розкаялась, раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та застосування до неї ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_5 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо вона протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1