АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/541/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/74/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 13.02.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 щодо:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Олександрівка
Широківського району Дніпропетровської області,
зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)21 вересня 2004р. Широківським районним судом
Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі строком на 2р., на підставі ст.ст.74,
104 КК, звільненого від відбування покарання з випробуванням
строком на 2р.;
2)5 червня 2007р. Широківським районним судом
Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 ст.ст.70,
71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на
5р. 6міс. з конфіскацією всього особистого майна;
3)29 грудня 2011р. Широківським районним судом
Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України
до покарання у виді позбавлення волі строком на 2р. 6міс.;
4)07 серпня 2015р. за ч.3 ст.185 КК України до покарання
у виді позбавлення волі строком на 3р. 6міс., звільненого на підставі
ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням
строком на 3р.;
19 квітня 2017 р. ухвалою Широківського районного суду
Дніпропетровської області іспитовий строк скасовано та
направлено в місця позбавлення волі;
5)14 вересня 2017р. Апостолівським районним судом
Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 71 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком
на 5р. 3 міс. без конфіскації майна,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні на вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 грудня 2017р. та ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2017р. про виправлення описки у вироку від 7 грудня 2017р.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник обвинуваченого ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Прокурор у кримінальному провадженні, в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3р., за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3р. 6міс., за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1р., на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3р. 6міс.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2017р., остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5р. 5 міс.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Окрім того прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він ставить питання про скасування ухвали Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2017р., якою були внесенні виправлення та описки у вироку щодо ОСОБА_6 від 7 грудня 2017р., як незаконної, постановленої з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_6 , 04 лютого 2017р., точного часу слідством не встановлено, на смітнику поблизу села Пологи Широківського району Дніпропетровської області знайшов сумку, в якій знаходились одноствольний обріз мисливської рушниці, двадцять вісім патронів та дві банки з порохом та забрав до свого домоволодіння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , тобто без передбаченого законом дозволу придбав вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, які в подальшому без передбаченого законом дозволу зберігав за вказаною адресою до 12 лютого 2017 року, порушуючи вимоги Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджену наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622.
12 лютого 2017р. співмешканка ОСОБА_6 , ОСОБА_9 добровільно видала з території свого домоволодіння за адресою
АДРЕСА_3 працівникам поліції: 1) обріз мисливської рушниці, який згідно висновку експерта №30/3.1, 3.2-433 від 03 березня 2017 року є вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим саморобним способом з одноствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-ЗК» виробництва Іжевського машинобудівельного заводу (Російська Федерація) 20 калібру 1957 року випуску заводський номер НОМЕР_1 , шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 200 мм, обріз до проведення пострілів придатний; 2) двадцять п`ять патронів, які згідно висновку експерта №30/3.1, 3.2-433 від 03 березня 2017 року є спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5.6 мм, патрони відносяться до категорії бойових припасів та призначені до стрільби зі спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї: гвинтівок ТОЗ-8, ТОЗ-12, карабінів ТОЗ-78-01, пістолетів МЦ-2, Марголіна, ІЖ-34, та інших калібру 5.6 мм, патрони до стрільби придатні; 3) три патрони, які згідно висновку експерта №30/3.1, 3.2-433 від 03 березня 2017 року, є боєприпасами до гладко ствольної мисливської зброї патронами 12 калібру, з яких: один- виробництва АТ КХЗ (Росія, м.Краснозаводськ), патрон споряджений шротом №0000 (5 мм); два - саморобно споряджені з використанням складових промислового виготовлення, патрони споряджені картеччю 2 (8.5 мм), патрони до стрільби придатні; 4) дві металевих банки з порохом, який згідно висновку експерта 1/5.1/647 від 24 березня 2017 року є метальною вибуховою речовиною- двоосновним та одноосновним бездимним порохом, який відповідно до висновку експерта №35/5.2-179 від 18 травня 2017 року придатний до вибухового перетворення у формі горіння, та відноситься до категорії вибухових речовин метальної дії.
14 лютого 2017р., в обідній час доби, ОСОБА_6 , повторно, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 і, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник до будинку, де з метою незаконного заволодіння чужим майном, для подальшого продажу та отримання особистої матеріальної вигоди, керуючись злочинним умислом, користуючись відсутністю потерпілої ОСОБА_10 та інших очевидців, таємно, викрав DVD програвач марки «Pioneer» моделі «DV-510 К-К, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/46 від 28 лютого 2017 року становить 462,50 гривень.
16 квітня 2017р. близько 01.00 год., ОСОБА_6 , повторно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, направився на АДРЕСА_5 , де шляхом вільного доступу, через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , в якому мешкає ОСОБА_11 та діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник до господарської будівлі через вхідні двері та викрав речі, які належать потерпілій ОСОБА_11 , а саме: велосипед марки «Україна», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1270 від 27 квітня 2017 року становить 1 100,00 гривень, сітка рабиця два рулони, з матеріалу метал, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1270 від 27 квітня 2017 року становить 392,50 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_6 , в середині жовтня 2016р., знаходячись в полезахисній лісосмузі неподалік від с.Водяне Широківського району Дніпропетровської області, самостійно виявив наркотиковмісні рослини роду «конопля», які зірвав, обірвав зі стебел листя та суцвіття, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», з метою подальшого вживання як наркотичного засобу без мети збуту.
В той же день ОСОБА_6 з метою подальшого незаконного зберігання як наркотичного засобу без мети збуту, переніс рослини «канабісу» на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав, де висушив та подрібнив з метою власного вживання без мети збуту.
18 квітня 2017 р., близько 15.00 год. біля будинку
АДРЕСА_1 , під час проведення поверхового огляду ОСОБА_6 , за його добровільної згоди, працівниками поліції, у лівій кишені його брюк, було виявлено та вилучено скляну банку з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою 20,642 г, що в перерахунку на суху речовину складає 19,342 г., яку ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі без мети збуту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло та інше приміщення, вчинене повторно; за ч.1 ст.263 КК України за ознаками - зберігання, придбання, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу; за ч.1 ст.309 КК України за ознаками - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
За оскаржуваним вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 грудня 2017р. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3р.;
-за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3р. 6міс.;
-за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1р.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3р. 6міс.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково, у розмірі 2-х міс. позбавлення волі приєднана не відбута частина покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017р. та остаточно призначино покарання у виді позбавлення волі строком на 5р. 5міс.
Вирішено питання по речовим доказам і процесуальним витратам.
Окрім того, ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2017р., суд за власною ініціативою, на підставі ст.379 КПК України виправив описку в резолютивній частині оскаржуваного вироку в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виклавши абзац третій в новій редакції та зазначив, що на підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного по даному вироку покарання з призначеним покаранням за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5р. 5міс.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу на вирок, прокурор вказує, що вирок суду першої інстанції, є незаконним та підлягає скасуванню відповідно п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосовано закон, який не підлягає застосуванню і навпаки, не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Прокурор вказує на те, що оскаржуваним вироком ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів - 04.02.2017р, 14.02.2017р., 16.04.2017р., 18.04.2017р. та в середині жовтня 2016р., які він скоїв до ухвалення вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017р., тому суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання повинен був застосовувати правилами ч.4 ст.70 КК України призначення покарання за сукупністю злочинів, а не за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і є підставою для скасування судового рішення.

В обґрунтування доводів скарги на ухвалу суду від 29 грудня 2017р., прокурор вказує на її незаконність, з тих підстав, що судом були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, оскільки, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо фактичних обставин справи, таких, як дата події, номер і дата документа, найменування сторони, прізвища особи тощо.
При ухваленні оскаржуваного рішення, як зазначає прокурор, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню, а застосував закон, який не підлягає застосуванню, що є безпосереднім порушенням такої засади кримінального провадження, як законність, сформульованої у ст.9 КПК України та підставою, передбаченою п.4 ч.1 ст.409 КПК України для його скасування, що віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, і це не є опискою, яка може бути виправлена судом першої інстанції самостійно.
Окрім того, прокурор зазначає, що ухвала винесена за відсутності усіх учасників судового провадження без належного їх повідомлення.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.
Прокурор, в судовому засіданні, при апеляційному розгляді, підтримала апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні на вирок та ухвалу суду першої інстанції, просила їх задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_6 його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді, кожен окремо, не заперечували проти задоволення апеляційних скарг сторони обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони обвинувачення про скасування ухвали суду про виправлення описки підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора про скасування вироку з ухваленням нового вироку підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Колегія суддів, перевіривши матеріли кримінального провадження, проаналізувавши доводи прокурора, щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, та зіставивши їх з доказами, дослідженими і наведеними у вироку суду, вважає їх законними і обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню.
Підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Виходячи з вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій- третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів 4 , 14 лютого 2017р., та 16, 18 квітня 2017р. і в середині жовтня 2016року.
Згідно попереднього вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017р., ОСОБА_6 було засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, за вчинення злочинів, які він скоїв - 20, 21 березня 2017р. (ар.пр.192-193), тобто злочини вчинені обвинуваченим за оскаржуваним вироком були скоєні ним до зазначеного вироку. З огляду на зазначені обставини покарання обвинуваченому необхідно призначати відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, а не ст.. 71 КК України як це ухвалив суд.
Покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України призначається у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, однак, як встановлено колегією суддів і зазначено вище, ОСОБА_6 вчинив злочини за оскаржуваним вироком не після постановлення попереднього вироку, а до його ухвалення, отже суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, застосувавши правила ст.71 КК України, застосував закон, який не підлягає застосуванню, не застосувавши закон, який підлягав застосуванню, а саме привила ч.4 ст.70 КК України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із доводами прокурора, що суд першої інстанції повинен був призначити покарання на оскаржуваним вироком, з урахуванням сукупності злочинів, а потім застосувати правила ч.4 ст.70 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів з урахуванням вирокуАпостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017р.
Отже доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими і підлягають задоволенню, проте колегія суддів не погоджується з думкою прокурора щодо необхідності скасування вироку з зазначених підстав і з ухваленням нового вироку.
Виходячи з вимог ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З апеляційної скарги прокурора вбачається, що вимоги прокурора не погіршують становища обвинуваченого ОСОБА_6 , тому на думку колегії апеляційного суду оскаржуваний вирок, на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України, підлягає зміні у зв`язку з порушенням судом першої інстанції вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.413 КПК України, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Окрім того, колегія суддів, вважає, доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що ухвала суду від 29 грудня 2017р. про виправлення описки у вироку щодо ОСОБА_6 постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону законними та такими, що підлягають задоволенню
Так, відповідно до ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).
Отже, виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.
З ухвали суду першої інстанції вбачається, що виправляючи допущену у вироку описку, він фактично постановив рішення, яким, відповідно до ст.368 КПК України вирішив питання, стосовно покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначивши інший порядок призначення покарання, а саме, за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, тим самим змінив зміст вироку, а не усунув описку, тому ухвала суду, як невід`ємна частина вироку, підлягає скасуванню через її невідповідність вимогам ст.370 КПК України.
Згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції про виправлення описки у вироку суду від 07.12.2017р. щодо ОСОБА_6 постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому вона підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора про скасування ухвали Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 29.12.2017р. про виправлення описки - задовольнити, апеляційну скаргу прокурора про скасування вироку Інгулецького районного суду від 7 грудня 2017р., задовольнити частково.
Ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2017р. про внесення виправлень у вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 грудня 2017р. щодо ОСОБА_6 - скасувати.
Вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 грудня 2017р., щодо ОСОБА_6 , визнаного винуватим і засудженого за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України, в частині призначеного покарання - змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим:
-за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3р.;
-за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3р.6міс.;
-за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1р.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3р. 6міс.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2017р., остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5р. 5міс.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 19 квітня 2017 року.
В решті рішення суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .