АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1766/17 Справа № 203/2500/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000695 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає по АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000695 від 17 липня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків, які суд вбачає в тому, що відсутнє формулювання обвинувачення, є невизначеним коло потерпілих осіб від вчиненого ОСОБА_6 злочину, а також розбіжності дати складання обвинувального акту в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того судом зазначено, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування процесуальні рішення у даному провадженні приймалися слідчими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тоді як згідно обвинувального акту слідчим у даному провадженні є тільки ОСОБА_12 .

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд даного провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор вказує, що судом не взято до уваги, що виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 та які прокурор вважає встановленими, відповідним чином виокремлено в тексті обвинувального акту. Після викладення усіх фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідувала правова кваліфікація дій особи з посиланням на статтю та її частину кримінального закону, факт вчинення якого прокурор вважає доведеним та після зазначеного слідує формулювання обвинувачення.

На думку прокурора, в обвинувальному акті правильно визначено потерпілою особою ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», частка держави в статутному капіталі якого дорівнює 100% та яке входить до складу ПАТ «Укрзалізниця».

Прокурор зазначає, що технічна помилка неправильного відображення в реєстрі матеріалів досудових розслідування дати складання обвинувального акту не перешкоджає розгляду обвинувального акту по суті.

Прокурор також вказує, що в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також в реєстрі матеріалів досудового розслідування наявні всі процесуальні рішення щодо призначення прокурорів у кримінальному провадженні та слідчих.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які ухвалу суду вважали законною і обґрунтованою, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, представника потерпілого ОСОБА_9 , перевіривши матеріали судового провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши матеріали судового провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України: якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначена правова кваліфікація закону та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції в повному обсязі дотримався вимог закону з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не визначеності в обвинувальному акті кола потерпілих осіб від вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно п.3 ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно обвинувального акту, потерпілим у даному кримінальному провадженні є ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», однак приналежність товарно-матеріальних цінностей, а саме колісних пар віднесено до ПАТ «Укрзалізниця».

Доводи прокурора про правильність визначення потерпілої особи по даному кримінальному провадженню з урахуванням того, що ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» входить до складу ПАТ «Укрзалізниця», частка держави в статутному капіталі якого також дорівнює 100 відсотків, колегія суддів не знаходить слушними, оскільки обидва суб`єкта господарювання мають статус юридичних осіб і діють відокремлено.

Також положеннями п.1 ч.4 ст.291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст.109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначених законом.

Так в обвинувальному акті зазначено датою його складання 11 липня 2017 року, однак в розділі II Реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено іншу дату його складання, а саме 07 липня 2017 року. Зазначені розбіжності свідчать про невідповідність даного акту нормам чинного законодавства.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про не суттєвість допущеної технічної помилки щодо дати складання обвинувального акту є необґрунтованими, оскільки дана розбіжність може перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження.

Як вбачається з II розділу Реєстру матеріалів досудового розслідування, процесуальні рішення у даному кримінальному провадженні приймалися слідчими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , однак виходячи зі змісту обвинувального акту слідчим є ОСОБА_12 та матеріали провадження не містять відомостей щодо призначення групи слідчих.

За таких обставин доводи в апеляційній скарзі прокурора на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції не відповідають матеріалам кримінального провадження і є безпідставними.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4