29.01.2018
Провадження № 1-кп/760/383/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
В складі: головуючого- судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора : ОСОБА_4
перекладача : ОСОБА_5
потерпілого : ОСОБА_6
захисника : ОСОБА_7
обвинуваченого : ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження № 1-кп/760/383/18, що зареєстроване в ЄРДР 19.11.2016 року за № 0013797 за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В ході судового розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом поставлено питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання останнього під вартою, оскільки строк дії ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року, якою ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 05.02.2018 року о 18 год. 00 хв., однак по провадженню на даний час триває судове слідство та не прийнято остаточного рішення.
Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_3 під вартою необхідно продовжити до 60 днів, т.я. не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки він обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на певний строк, вчинив кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, в період іспитового строку, в м. Києві не має місце проживання, а тому існують ризики, що він може переховуватись від суду; впливати на потерпілого та свідків, вчиняти нові злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Потерпілий ОСОБА_6 приєднався до думки прокурора.
Захисник та обвинувачений ОСОБА_3 заперечують проти продовження запобіжного заходу останньому у вигляді тримання під вартою до 60 днів, посилаючись на те, що прокурором не доведено, що не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просять звільнити обвинуваченого з під варти, оскільки була внесена застава.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, виходячи з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Оскільки судове слідство по кримінальному провадженню триває та не прийнято остаточного рішення, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, т.я. ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на певний строк, вчинив кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, в період іспитового строку, в м. Києві не має місце проживання, а тому існують ризики, що він може переховуватись від суду; впливати на потерпілого та свідків, вчиняти нові злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому це дає підстави для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 29.03.2018 року до 18 год. 00 хв. і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти, оскільки він вніс заставу по ухвалі слідчого судді від 21.11.2016 року, то воно не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду повинна виконуватись уповноваженою службовою особою місця ув`язнення при умові, що відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання під вартою, а у суду не має відомостей про те, що відсутнє інше судове рішення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Крім того, захисником та обвинуваченим не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу більш м`який ніж утримання під вартою.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 29.03.2018 року до 18 год. 00 хв..
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 29.03.2018 року о 18 год. 00 хв..
Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1