Справа № 362/37/18
Провадження № 1-м/362/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Василькові Київської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,-

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області 04.01.2018 р. надійшло вищезазначене клопотання, згідно якого Міністерство юстиції України просить визначити норми (статті, частини статей) КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 р., визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 р.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 р. до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів організованою групою, в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «СІЗО №1 УФСВП Росії по Калузькій області, кінець відбуття строку покарання - 27.06.2021 р. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

14.12.2017 р. наказом Міністерства юстиції України №4020/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 606 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 р., та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 06.10.2017 р. за №06-123676/17, тому необхідно привести вирок іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Представник Міністерства юстиції України до суду не з`явився, подав письмову заяву з проханням слухати клопотання без його участі в судовому засіданні.

Дослідивши письмові матеріали, заслухавши думку прокурора, який підтримує клопотання, суд прийшов до такого висновку.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.609 , ч.ч.1, 3 ст.610 КПК України запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України в розумний строк;після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України; клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження; судовий розгляд здійснюється за участю прокурора; під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Як вбачається із наданих Міністерством юстиції України документів, вироком Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 р. (а.с.4-46) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, визнаний винним за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів організованою групою, в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджений до позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з відбуттям покарання в установі по відбуванню покарань суворого режиму, початок строку відбування покарання визначений з 13.01.2017 р.; зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 період перебування під вартою з 28.06.2015 р. по 12.01.2017 р. включно.
Апеляційною ухвалою Калузького обласного суду від 11.04.2017 р. (а.с.47-68) вирок Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 р. щодо ОСОБА_4 залишений без зміни.
Як вбачається із поданого до суду клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, 14.12.2017 р. наказом №4020/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 .
Конвенція про передачу засуджених осіб 1983 року (Європейська), до якої на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік, від 22.09.1995 р. приєдналася Україна, регламентує порядок та умови передачі засуджених осіб (стаття 3), а саме: засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією тільки за таких умов:
a) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку;
b) якщо рішення є остаточним;
c) якщо на час отримання запиту про передачу засуджена особа має відбувати покарання впродовж якнайменш шести місяців або якщо їй винесено вирок до ув`язнення на невизначений строк;
d) якщо на передачу згодна засуджена особа або, коли з врахуванням її віку або фізичного чи психічного стану одна із двох держав вважає це за необхідне, - законний представник засудженої особи;
e) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території;
f) якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.
Як вбачається із довідок тимчасово виконуючого обов`язки начальника ФКУ СІЗО-1 УФСВП Росії по Калузькій області від 17.08.2017 р. (а.с. 73;76), громадянин України ОСОБА_4 засуджений вироком Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 р. за ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 6 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання 13.01.2017 р., кінець строку відбування покарання 27.06.2021 р. (зарахований строк перебування під вартою з 28.06.2015 р. по 12.01.2017 р.), станом на 17.08.2017 р. відбутий строк покарання складає 02 роки 01 місяць 19 днів, не відбутий строк покарання складає 03 роки 10 місяців 10 днів, засуджений ОСОБА_4 хронічних хвороб, що входять до переліку захворювань, які перешкоджають подальшому відбуванню покарання, затверджений Постановою Уряду Російської Федерації від 06.02.2004 р. №54, не має.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Калузького районного суду Калузької області від 13.01.2017 р. Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, надано заяву засудженого ОСОБА_4 про передачу його в Україну для подальшого відбування покарання, тобто наявна його згода на передачу для відбування покарання в Україну, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є кримінальним правопорушенням згідно з законодавством України, тому суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність з законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 р., компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає, що у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 вироком суду кваліфіковане за ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, як готування до незаконного збуту наркотичних засобів організованою групою, в особливо великому розмірі, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років чи без такого і зі штрафом у розмірі до одного мільйону рублів чи в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого чи пожиттєвим позбавленням волі.
Ч.1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідає ч. 1 ст. 14, ч.3 ст.307 КК України готування до злочину, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Визначаючи строк позбавлення волі, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Тому суд прийшов до висновку про необхідність застосування до засудженого ОСОБА_4 покарання у виді 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземної держави не призначалось.
На підставі наведеного, Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 р., керуючись ст.ст.606, 609, 610, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017 р. стосовно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вирок Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017 р., яким громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації на 6 (шість) років позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.
Визначити, що ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджений вироком Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017 р. відповідає ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України.
Засудженого вироком Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 13.01.2017 р. за ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання обчислювати з 13.01.2017 р.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1