Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/581/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою (фельдшер), інваліда ІІІ групи по зору, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год. 00 хв. 07 грудня 2017 року до 10 год. 00 хв. 04 лютого 2018 року.

ВСТАНОВИЛА:

Начальник СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000687 від 07.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що 07.12.2017 року ОСОБА_9 близько 20 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_12 , де винаймає кімнату ОСОБА_7 .

Підійшовши до вказаного будинку, ОСОБА_9 біля вхідних дверей побачив ОСОБА_7 , яка зачиняла двері та в нього у виник намір на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння її майном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, погрожуючи ножем, який попередньо взяв із собою, наказав ОСОБА_7 зайти до будинку, де тримаючи ніж біля шиї потерпілої, спричинив останній тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого заволодів телевізійним кабелем «Тюльпан 3» вартістю 200 грн. 00 коп., який належав ОСОБА_7 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год. 00 хв. 07 грудня 2017 року до 10 год. 00 хв. 04 лютого 2018 року без визначення розміру застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім того, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я останнього, негативну характеристику за місцем проживання, відсутність сім`ї, постійного місця роботи. Крім того, слідчим суддею прийнято до уваги, що ОСОБА_9 відомо де проживає потерпіла та свідки, а тому він може вчинити як психологічний так і фізичний тиск на останню та свідків.

Крім того, під час розгляду клопотання було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Разом з тим, слідчий суддя, враховуючи наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 .

Не погоджуючись із прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що висновки слідчого судді, які викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, твердження суду про те, що підозрюваний не має постійного джерела прибутку, є помилковими, оскільки безпосередньо в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний працював на тимчасовій роботі в охороні і по закінченню збору врожаю був звільнений через відсутність потреби в охороні.

Посилання суду про відсутність сім`ї у підозрюваного, також, на думку апелянта, не відповідають дійсності, оскільки в ході розгляду клопотання було з`ясовано, що ОСОБА_9 проживає зі своєю матір`ю та має житло, тобто має постійне місце проживання.

Вказує на те, що під час розгляду клопотання, жодного доказу, який би вказував на те, що підозрюваний може залишити місце проживання та уникнути слідства та суду, прокурором не було надано.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіркою матеріалів клопотання, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаним з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Дана підозра підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом огляду домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 від 07.12.2017 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 08.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.12.2017 р.; протоколом огляду місця події від 07.12.2017 р., а саме проїзної частини вул. Широка м. Новомиргорода, згідно якого вилучено ніж, яким погрожував ОСОБА_9 ; довідкою РТМО «Новомиргородське» від 08.12.2017 року.

Водночас, колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 є особливо тяжким, санкцією частини даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.

Разом з тим, слідчим суддею районного суду прийнято до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, адже останній не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, а також серйозність висунутої проти ОСОБА_9 підозри та тяжкість покарання, що може загрожувати останньому у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді районного суду, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний може переховуватись від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, на переконання колегія суддів, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, яке погоджене прокурором і застосував до підозрюваного ОСОБА_9 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і запобігти встановленим ризикам, передбаченими п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутої проти ОСОБА_9 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується посилання сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то вони є неспроможними, оскільки, на думку колегії суддів, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 правильно з огляду на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки останній підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року, якою задоволено клопотання начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год. 00 хв. 07 грудня 2017 року до 10 год. 00 хв. 04 лютого 2018 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4