Справа № 761/2226/18
Провадження №1-кп/761/1176/2018
В И Р О К
іменем України
28 березня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину,з середньою освітою, працюючого на посаді робітника з комплексного обслуговування будівель і споруд у господарському відділі АТ «Нова лінія», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 263 КК України,
установив:
ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, але не пізніше 16.11.2017 року у невстановленому місці, носив із собою металевий предмет схожий на кастет, який одягається на пальці рук та затискається у долоні, з метою самооборони для нанесення тілесних ушкоджень у разі нападу на нього сторонніх осіб.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження зі зброєю, ОСОБА_4 , розуміючи значення конструкції даного предмету та його власності, продовжував носити вказаний предмет при собі в кишені одягу.
16.11.2017 року о 22 год. 50 хв., перебуваючи на АС «Київ», що за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32 був зупинений працівниками поліції та на запитання, чи не має він при собі заборонених речей або предметів, обіг яких законом обмежено, ОСОБА_4 заявив, що при собі має металевий предмет, схожий на кастет, призначений для нанесення тілесних ушкоджень, який зберігає у задній, лівій кишені власних джинсів, у які вдягнений. Зі слів ОСОБА_4 вказаний кастет він носив із собою з метою самооборони, для захисту від можливого нападу невідомих. В подальшому, в присутності двох понятих ОСОБА_4 добровільно надав слідчому для вилучення вищевказаний предмет з огляду схожий на кастет, в результаті чого вказаний предмет було вилучено.
Відповідно до висновку експерта № 17-495 від 30.11.2017 року: «1. Наданий на дослідження кастет, вилучений під час огляду місця події 16.11.2017 року, являється холодною зброєю ударно-дробильної дії».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, він сам виготовив кастет, точний час коли це було не пам`ятає. Так, 16.11.2017 року о 22 год. 50 хв., перебуваючи на АС «Київ», що за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32 був зупинений працівниками поліції та на запитання, чи не має він при собі заборонених речей або предметів, обіг яких законом обмежено він, ОСОБА_4 пояснив, що при собі має металевий кастет, який зберігає у задній, лівій кишені власних джинсів, у які вдягнений. Крім того, він пояснив, що вказаний кастет він носив із собою з метою самооборони, для захисту від можливого нападу. В подальшому в присутності двох понятих, він добровільно надав слідчому для вилучення вищевказаний предмет, в результаті чого його було вилучено. У скоєному сильно жалкую, мети нанести комусь тілесних ушкоджень не мав. Просить суд його суворо не карати та призначити покарання у вигляді штрафу.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння, виготовлення кастету, без передбаченого законом дозволу.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_4 , його молодий вік, те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, має джерело доходу, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити, в межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України покарання: за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Судові витрати на залучення експерта за проведену судову експертизу №17-495 від 30.11.2017 року, що становлять790 гривень 96 копійок,слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України..
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час судового провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 263 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати на залучення експерта за проведену експертизу №17-495 від 30.11.2017 року, що становлять 790 гривень 96 копійок в дохід держави.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази: кастет, який зберігається в камері схову Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, після вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя