Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2658/17
Провадження № 1-кп/723/3219/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2017 року м. Сторожинець
Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
за участю :
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області, громадянина України, українця, неодруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 286 КК України , -

В С Т А Н О В И В:
10.08.2017року приблизно о 02 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «АUDI-А6», номерний знак НОМЕР_1 республіки Румунії, в салоні якого в якості пасажирів перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , рухався по вул. Б. Хмельницького в м. Сторожинець, яка не освітлювалась міським електроосвітленням, із ввімкненими фарами дальнього світла, зі сторони м. Сторожинець, в напрямку смт. Красноїльськ, на швидкості 50 км/год., яка є допустимою в межах населеного пункту.

Наближаючись до будинку №103 вищевказаної вулиці, водій ОСОБА_4 проявивши неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити перешкоду для руху, а саме пішохода ОСОБА_10 , який лежав на проїзній частині дороги в межах смуги його руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на останнього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ № 590 від 14.09.2017року, спричинено смерть, яка настала від травматичного, геморагічного, гіповолемічного, больового шоку, як ускладнення політравми у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та живота з чисельними переломами ребер, повним скалковим переломом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, чисельними розривами парієнтальної плеври, чисельними розривами паренхіми правої легені, чисельними розривами паренхіми лівої легені, розривами капсули та паренхіми печінки, селезінки та лівої нирки, крововиливами в легені, печінку, селезінку, нирку, навколо ниркову жирову клітковину зліва.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 12.3 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001року та ведених в дію з 01.01.2002року, які вимагають від водія:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

За таких обставин, суд вважає що вказане діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом ОСОБА_4 , що спричинило ОСОБА_10 смерть.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, та пояснив суду , що 10.08.2017року приблизно о 17 годині, сівши за кермо автомобіля марки «АUDI-А6» направився до своїх друзів, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .. Приїхавши додому до ОСОБА_8 , вищевказані особи сіли у автомобіль після чого вони одразу направились в с. Порубно для перетину кордону. Приблизно о 1 годині вони виїхали та заїхали даним автомобілем на територію України, де направились назад в смт. Красноїльськ . Заїхавши в м. Сторожинець та рухаючись по вул. Б.Хмельницького обвинуваченого зупинили працівники поліції, які перевірили документи та відпустили його. Продовжуючи свій рух зі швидкістю приблизно 50 км/год. обвинувачений помітив як по середині правої смуги руху в напрямку смт. Красноїльськ проглядається якийсь силует, на той момент ОСОБА_4 думав що то якісь пакети для сміття. Тому зменшивши швидкість до 40 км/год. та перебуваючи на відстані приблизно -3-4 м. до силуету, він помітив, що там було щось велике, тому він одразу почав вивертати кермо ліворуч для того щоб запобігти наїзду. Далі ОСОБА_4 відчув гуркіт від наїзду та зупинився. Вийшовши з автомобіля ми одразу помітили, що на дорозі лежить людина, на яку він здійснив наїзд, після чого ОСОБА_9 одразу зателефонував на спецлінію «102» та «103». Коли швидка приїхала то одразу констатувала факт смерті, особи на яку обвинувачений здійснив наїзд, після чого швидка поїхала а ОСОБА_4 чекав на працівників поліції, пізніше працівники поліції обвинуваченого одразу забрали на освідчення.

Просив суворо його не карати , щиро кається в скоєному.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала суду пояснення, що 09.08.2017року приблизно о 8 годині бачила чоловіка останній раз, та пішла на роботу. Десь о 17 годині 50 хвилин потерпіла зателефонувала до чоловіка. Прийшовши додому приблизно о 22 годині ОСОБА_6 помітила, що чоловіка вдома не має. До чоловіка багато разів дзвонила, але він не піднімав трубку. Приблизно о 01год.50хв. вона, ще раз зателефонувала до чоловіка де підняли трубку працівники Сторожинецького ВП та повідомили потерпілій що її чоловік п`яний і потрібно забрати його додому. Через 10 хв. чоловік до потерпілої особисто зателефонував та сказав, що він йде додому, а в її телефоні сів акумулятор та вимкнувся телефон. Приблизно о 5 годині прийшла до потерпілої кумната та сказала включи телефон бо працівники поліції шукають її. Ввімкнувши телефон одразу подзвонила чоловікові, де підняли трубку працівники поліції і запитали чи може потерпіла його забрати, при цьому не повідомили ОСОБА_6 , що він помер. Після розмови потерпіла вийшла з дому та поїхала на місце пригоди де потерпіла помітила що її чоловік лежить на дорозі без ознак життя.

Потерпіла просила суд суворо ОСОБА_4 не засуджувати та не позбавляти волі, так як вона претензій матеріального та морального характеру до нього немає. Також просила суд вирішити питання відносно права керувати транспортними засобами обвинуваченим на розсуд суду.

Суд у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою усіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.65 КК України та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за ст. 286 КК України суд має врахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст.12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин є злочином тяжким , крім того суд враховує і той факт що даний злочин відноситься до злочинів скоєних по необережності .

Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги , що на «Д» обліку в лікаря психіатра та нарколога він не знаходиться ( а.п.169-170) , раніше не судимий (а.п.168), визнав повністю свою вину, щиро у вчиненому розкаявся , позитивно характеризується по місцю проживання (а.п.171), добровільно відшкодував завданий збиток, що підтверджується розпискою потерпілої ОСОБА_6 від 14.12.2017 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням всіх встановлених обставин по кримінальному провадженню, особи яка його скоїла, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, і воно є тією мірою покарання яка необхідна для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Суд враховуючи також думку потерпілої ОСОБА_6 , та знаходить, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує щодо нього вимоги ст.75,76 КК України та призначає покарання з іспитовим строком.

Суд також враховує і ту обставину, що обвинуваченим було порушено правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду з її негативними наслідками, а саме смерть людини, тому суд вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертиз.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.100,369,370,371,373,374,376,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення за ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік .

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку виконає покладені на нього судом обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Речові докази :

- автомобіль Румунської реєстрації, марки «АUDI-А6», номерний знак НОМЕР_1 який знаходиться на зберіганні на спеціальному-майданчику Сторожинецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_11 яка проживає за адресою смт.Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області.

- змив на вушну паличку з поверхні керма автомобіля Румунської реєстрації, марки «АUDI-А6», номерний знак НОМЕР_1 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз у сумі 2076 грн. 27 коп. на користь держави .

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 діб з моменту проголошення через Сторожинецький районний суд, а засудженому в тому ж порядку та в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя