АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" квітня 2018 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 грудня 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання.
На вказану ухвалу суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить, ухвалу районного суду скасувати, та застосувати щодо ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 відбув більше 3/4 строку покарання, після чого він звернувся до районного суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення, однак районним судом йому відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, засуджений вважає, що таке рішення є незаконним та необґрунтованим,
ЄУНСС722/1571/17
Провадження №11-кп/794/31/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 81 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
враховуючи, що до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку з відсутністю необхідних обсягів роботи.
На вказану апеляційну скаргу представник ДУ «Сокирянська ВК (№67)» ОСОБА_9 подав заперечення в якому просить, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 грудня 2017 року залишити без задоволення, а ухвалу районного суду залишити без змін.
Посилається на те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до праці протягом строку відбування покарання, вказують на те, що в особистості засудженого не відбулося зміни, які створили у нього готовність до самокерованої і правослухняної поведінки, засуджений не довів свого виправлення і тому на даний час не може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора який просив ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 з 07.11.2010 року відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», та відбув більше 3/4 строку покарання, після прибуття до СВК №67 і до квітня 2013 року міру покарання у виді позбавлення волі відбував у дільниці посиленого контролю, як особа, яка проявила високий ступінь педагогічної занедбаності, за даний період відбування покарання до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку із відсутністю необхідних обсягів робіт, в квітні 2013 року переведений з дільниці посиленого контролю до відділення ресоціалізації, де і перебуває по даний час, до будь-яких оплачуваних робіт не залучається у зв`язку із стійким небажанням працювати, роботи із самообслуговування та з благоустрою установи покарань виконує неохоче та лише під контролем, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем, не завжди робить для себе належних висновків, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.
Згідно довідки №430 від 01.12.2017 року, виданої відділом організації та нормування праці ДУ «Сокирянська виправна колонія», протягом всього часу відбування покарання в колонії, з листопада 2010 року по листопад 2017 року засуджений ОСОБА_7 зовсім не працював та не відпрацював жодних відсотків норми виробітку.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання жодного разу не заохочений та шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму, у тому числі за відмову від прибирання приміщення, порушення форми одягу, невиконання законних вимог представника адміністрації, зберігання забороненого предмета, п`ять стягнень погашені за давністю, а одне, злісне, є діючим.
Відповідно до виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_7 - з 09.07.2010 року по 26.01.2011 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 26.01.2011 року); з 26.01.2011 року по 15.07.2011 року не став на шлях виправлення (протокол № від 15.07.2011 року); з 15.07.2011 року по 18.01.2012 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 18.01.2012 року); з 19.01.2012 року по 02.07.2012 року не став на шлях виправлення (протокол №2 від 02.07.2012 року); з 02.07.2012 року по 17.01.2013 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 17.01.2013 року); з 18.01.2013 року по 12.07.2013 року не став на шлях виправлення (протокол №4 від 12.07.2013 року); з 12.07.2013 року по 16.01.2014 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 16.01.2014 року); з 16.01.2014 року по 10.07.2014 року не став на шлях виправлення (протокол №4 від 16.01.2014 року); з 10.07.2014 року по 16.01.2015 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 16.01.2015 року); станом на 19.01.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 19.01.2016 року); станом на 13.01.2017 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 13.01.2017 року).
Показаннями в судовому засіданні районного суду засудженого ОСОБА_7 підтверджено, що він не бажав працювати, які підтвердив під час апеляційного розгляду.
Згідно витягу з протоколу №26/2016 року від 18.10.2016 року засідання комісії СВК, комісією відмовлено у клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 , як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення.
Відповідно до довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» №534 від 04.10.2017 року засуджений після прибуття до колонії 09.11.2010 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини колонії, діагноз: працездатний, на даний час стан здоров`я є задовільним.
Таким чином, районним та апеляційним судом не встановлено факту сумлінної поведінки та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 під час відбуття покарання за вироком суду, а тому районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 , своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відсутні достатні підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого є обов`язковими умовами умовно-дострокового звільнення, факту такої поведінки та ставлення до праці ОСОБА_7 не встановлено районним та апеляційним судом.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання - без змін.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

19.04.2018 року

(дата засвідчення копії)