У Х В А Л А
іменем України
22 листопада 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000641 за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, є громадянином України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, за наступних обставин, що були встановлені судом під час судового розгляду:

12 липня 2017 року в с. Коропове Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 за місцем їх проживання в буд. АДРЕСА_1 , та з двома знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно вживали алкогольні напої.
Після цього, близько 01:30 години 13 липня 2017 року, під час продовження спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на завдання тілесних ушкоджень. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 умисно наніс своїй дружині ОСОБА_4 п`ять ударів правою ногою в область грудної клітини і правої ноги та не менше трьох ударів в область лівої ноги, чим завдав їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забитої рани в проекції правого колінного суглоба, закритої тупої травми грудної клітини, яка призвела до розвитку посттравматичного закритого лівостороннього пневмотораксу, та тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритого перелому 5-ї плюснової кістки лівої стопи.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
Зазначені фактичні обставини кримінального провадження підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся та показав про зазначені вище обставини, за яких він у ніч з 12 на 13 липня 2017 року, будучи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_4 , завдав їй тілесні ушкодження середньої тяжкості.

З показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 узгоджуються показання потерпілої ОСОБА_4 , яка показала про вказані вище обставини, за яких її чоловік ОСОБА_5 , будучи у стані сп`яніння, побив її, завдавши легких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, зазначені вище фактичні обставини підтверджується: даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею з участю потерпілої ОСОБА_4 від 28.08.2017 року, де відображений механізм нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим (а. п. 53-60); висновками судово-медичної експертизи №123-Зм/17 від 11.08.2017 року та додаткової судово-медичної експертизи №151-Зм/17 від 30.08.2017 року щодо наявності у потерпілої ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень та тілесного ушкодження середньої тяжкості. (а. п. 51-51, 61-63).

Під час судового розгляду 22 листопада 2017 року потерпіла ОСОБА_4 подала заяву про відмову від обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, яку мотивувала примиренням зі своїм чоловіком та відсутністю до нього претензій.

Також, потерпіла ОСОБА_4 просила залишити її цивільний позов без розгляду, вказала, що їй зрозумілі наслідки прийняття судом відмови від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що провадження у справі належить закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення та закрити кримінальне провадження. Про те, що відмова від обвинувачення є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження йому зрозуміло.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного:

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі, частиною першою статті 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Під час судового провадження потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні приватного обвинувачення, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 128, 129 КПК України підлягають залишенню без розгляду цивільні позови потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди та прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Зміївської районної державної адміністрації про відшкодування витрат на лікування потерпілої, які обвинуваченим сплачені добровільно (а. п. 42).

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1, ч. 6 ст. 284, ст. ст. 372, 477 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Закрити кримінальне провадження №0000641 за обвинуваченням ОСОБА_5 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення.

Цивільні позови прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Зміївської районної державної адміністрації та потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: