Справа № 570/735/18
Номер провадження 1-кс/570/131/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2018 року
Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.П.Могили 24) заяву захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :
покликаючись на порушення головуючим вимог КПК при проведенні 19 квітня 2017 року підготовчого судового засідання кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 у поданій 20 лютого 2018 ркоу заявила відвід судді ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що у неї є сумніви в неупередженості та об`єктивності вказаного судді, оскільки він порушив його право на захист.
В судовому засіданні захисник підтримала заяву повністю і по аналогічних мотивах.
Прокурор вважає, що відвід безпідставний, направлений на намагання затягнути розгляд кримінального провадження.
Заслухавши їх думку, ознайомившись із матеріалами справи, суд прийшов до таких висновків.
19 квітня 2017 року у підготовчому судовому засіданні відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та призначено судовий розгляд справи, яке було відкладено у зв"язку з призначення захисника. Письмове клопотання прокурора про застосування вказаного запобіжного заходу отримане підозрюваним об 11 год. 00 хв. 19 квітня 2018 року. Об 11 год. 11 хв. 58 сек. відкрите підготовче судове засідання.

Ст.75 КПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу. Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у сторони виникли сумніви щодо об`єктивності і неупередженості судді, то у них, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.
У п.п.66, 69, 70 рішення від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатись для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Зважаючи на складність і різноманітність справ, життєвих явищ, із ними пов"язаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік підстав для відводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його об"єктивність і неупередженість. Необхідно зазначити, що «іншими обставинами», про які йде мова щодо суб`єктивних підстав відводу, можуть бути різні,зазначені обставини можуть і не бути об`єктивними, які б реально свідчили про упередженість судді. Процесуальний закон не наділяє повноваженнями суд встановлювати обставини, які б свідчили про упередженість, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням, не уповноважений суд і надавати оцінку сумніву заявника.
Сторони через своє світосприйняття не завжди об`єктивно надають оцінку діям судді. Природньо, що один з учасників процесу виражає своє незадоволення з приводу перебування справи в провадженні конкретного судді, тому сторона у заяві зазначає про упередженість суду при розгляді справи. За суб`єктивним критерієм, будь-яких доказів такої поведінки судді, зокрема що він виявляє упередженість або небезсторонність при розгляді даного кримінального провадження не наведено і доказів цього не здобуто. В даній ситуації неможливо говорити про те, що стосунки, що розглядаються, мають таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
За таких обставин вважаю, що законних підстав для відводу судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК Україна даний час не вбачається, тому заява про відвід судді не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до п.2.1 рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 ст.6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 жовтня 1997 року та п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.75, 80, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
відмовити у задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.
Повний текст ухвали оголошено об 08 год. 45 хв. 12 березня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1