Справа № 545/2772/17
Провадження № 1-в/545/779/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду клопотання засудженої про застосування щодо неї Закону України "Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року, а саме:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 28.01.2000 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ст. ст. 42, 44, ч.3 ст.140, ч.1 ст. 145 КК України до виправних робіт на строк 2 роки;

- 16.11.2000 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. 26.12.2002 року умовно-достроково звільнена з Орджонікідзівської ВК Дніпропетровської області, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 27 днів;

- 01.11.2007 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310, ч.2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. 15.07.2008 року постановоюЛохвицького районного судом Полтавської області направлена для відбування призначеного покарання вироком Лохвицького районного судом Полтавської області від 01.11.2007 року. 13.07.2012 року звільнена з місця позбавлення волі по відбуттю покарання;

- 29.11.2012 року Лохвицьким районним судом Полтавської за ст. 395 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., штраф сплачено;

- 10.04.2014 року Лохвицьким районним судом Полтавської за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

Засуджена: 14.05.2015 року Лохвицьким районним судом Полтавської за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

в с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про застосування щодо неї Закону України "Про амністію в 2016 році» .

На адресу суду від засудженої та представника колонії надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженої.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено випадки, які виключають застосування амністії.
Згідно п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Згідно п. «б» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не може бути застосована до осіб які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
У відповідності до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджена 14.05.2015 року Лохвицьким районним судом Полтавської за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. З вироку суду вбачається, що ОСОБА_4 вчинила на початку грудня 2014 року

новий умисний тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, у період іспитового строку, встановленого вироком Лохвицького районного судом Полтавської області від 10.04.2014 року.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, є умисним тяжким злочином.
Також встановлено, що ОСОБА_4 звільнялася 26.12.2002 року умовно-достроково з Орджонікідзівської ВК Дніпропетровської області з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 27 днів, визначеного вироком Лохвицького районного суду Полтавської області за ч.3 ст. 140 КК України від 16.11.2000 року, та вчинила новий умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, за який засуджена Лохвицьким районним судом Полтавської області від 01.11.2007 року, а також, злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, за який засуджена Лохвицьким районним судом Полтавської від 14.05.2015 року. (а. о/с 9-10)
Окрім того, встановлено, що ОСОБА_4 має двінепогашені та не зняті в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.

Аналізуючи встановлені обставини суд вважає, що засуджена не підлягає звільненню від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» , оскільки має 2 незняті та непогашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, раніше звільнялась з місць позбавлення волі умовно-достроково та знову вчинила умисний тяжкий злочин та в період іспитового строку вчинила новий умисний тяжкий злочин.

Керуючись ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 537 КПК України, суд:

Ухвалив:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про застосування до неї ЗУ « Про амністію у 2016 році » - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1