Справа № 1-14/2003
Провадження № 1-о/159/1/18
УХВАЛА
23 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря ОСОБА_6 ,,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі заяву ОСОБА_9 про перегляд вироку Апеляційного суду Волинської області від 29 грудня 2003 року щодо нього за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває справа за вказаною вище заявою.

В судовому засіданні по розгляду даної заяви захисником ОСОБА_11 заявлено клопотання про призначення судової психолого-лінгвістичної експертизи.

Клопотання обґрунтовано тим, що у суді апеляційної та касаційної інстанції не було предметом судового розгляду застосування до ОСОБА_9 тортур, побиття та інших незаконних заходів. Крім цього, не були предметом судового розгляду в тих же судах матеріали технічного запису процесуальних дій допиту підозрюваного від 08.04.2002 року та відтворення обстановки та обставин події, на яких видно про застосування до ОСОБА_9 тортур, побиття та інших незаконних методів.

Стороною захисту стверджується про невідповідність змісту протоколу допиту ОСОБА_9 від 08.04.2002 року та форми тексту його промови під час його допиту, в зв`язку з чим виникає необхідність проведення лінгвістичної експертизи.

Крім цього, з метою перевірки наявності психологічного тиску (впливу) на ОСОБА_9 з боку працівників правоохоронних органів під час проведення зазначених вище слідчих дій, сторона захисту вбачає необхідність проведення судово-психологічної експертизи, на вирішення якої запропоновано поставити ряд питань.

В сукупності вказаних обставин, стороною захисту вбачається необхідність проведення судової психолого-лінгвістичної експертизи.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, прийшов до висновку про безпідставність заявленого клопотання.

Згідно вимог ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З приводу відмінностей показань ОСОБА_9 у протоколі його допиту в якості підозрюваного від його промови під час самого допиту, суд зауважує, що такі відмінності не є суттєвими та не змінюють загального змісту про обставини події, зокрема по епізоду вбивства.

Будь-яких відмінностей між записами в протоколі допиту та усними показаннями підозрюваного саме по епізоду вбивства стороною захисту не наведено та судом не вбачається.

З приводу призначення судової психологічної експертизи по даній справі, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, в ході досудового слідства по даній справі було проведено комплексну амбулаторну психолого-психіатричну експертизу № 257 щодо ОСОБА_9 /т. 3 а.с. 106-107/.

В ході проведення цієї експертизи досить велику увагу приділено психолого експериментальному дослідженню, проведеного відповідним спеціалістом-психологом, за результатами якого психолог надав відповідні висновки.

Зокрема, при вказаному дослідженні експерт звертав увагу на поведінку підозрюваного під час його допиту та під час відтворення обстановки і обставин події та констатував, що в підозрюваного не відмічається часткового звуження свідомості (фрагментарності сприйняття), емоційних порушень (паніки, збудженості, страху, збудження чи запаморочності), які не дозволяли б усвідомлювати характер своїх дій і керувати ними.

Крім цього, в підозрюваного та його захисника не було жодних перешкод заявити таке клопотання в ході досудового слідства, чи розгляду справи в суді першої інстанції.

Аналізуючи наведене вище в сукупності, суд прийшов до переконливого висновку про відсутність законних підстав для призначення судової психолого-лінгвістичної експертизи в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 94, 242, 332, 466 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання захисника захисника ОСОБА_11 про призначення судової психолого-лінгвістичної експертизи в даному кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
ОСОБА_12 Віднік
ОСОБА_4
ОСОБА_5