Справа № 307/1852/17
Провадження № 1-кс/307/99/18
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

06 лютого 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , її представника ОСОБА_8 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_6 про обрання запобіжного у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканецю АДРЕСА_1 , громадянину України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000791 від 12.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Вказує на те, що 11 липня 2017 року, близько 18 години, ОСОБА_4 , порушив вимоги пунктів 1.5 (ч.І); 10.1; 10.9; 12.3 та 1.10 (в частині визначення поняття «оглядовість» та «перешкода для руху») Правил дорожнього руху України, а саме, керуючи автомобілем марки «Мегсеdеc Вепz Sргіпtег 313 СDІ», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись в с. Грушево по вул. Прикордонній, біля будинку №6 Тячівського району Закарпатської області, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виявлення небезпеки для руху та маючи об`єктивну можливість побачити його через бокове дзеркало заднього огляду, виконуючи рух заднім ходом, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, додатково не переконався у відсутності перешкод для руху позаду автомобіля, не звернувся за допомогою інших осіб та не застосував гальмування, а розпочав рух керованого ним транспортного засобу, у зв`язку з чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних садин і синців м`яких тканин чола, спинки носу, підборіддя, задньо-зовнішніх поверхонь обох ліктьових суглобів, синця і забійної рани тильної поверхні лівої кисті, передніх поверхонь обох колінних суглобів, обширного смугастого характеру садна лівої половини грудної клітки між лопаточкою і передньою підпахвинною лініями, обширної підшкірної емфіземи лівої половини грудної клітки і шиї, множиннихдвобічних переломів ребер, зліва - 7,8,9,10 ребра по навколо грудній лінії, 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10 ребра по передньо-середньо-задньо-підпахвинним, лопаточній і навколохребтовій лініям, справа - 3,4 по навколо гру динній лінії, 2.3.4.5.6.7.8.9.10 ребра по передньо-підпахвинній лінії і 2,3,4,5,6,7 по навколо хребтовій лінії, а також розриву лівої легені з обширними підплевральними і внутрішньолегеневими крововиливами, які знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого та згідно висновку судово-медичної експертизи №130 від 28 липня 2017 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як потягли за собою смерть потерпілого і також знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями водія ОСОБА_4 , що підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи №9/01 від 20 січня 2018 року.
Органом досудового слідства ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 .
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, постійного місця роботи не має, то у відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
На наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що дана подія мала місце неподалік від місця проживання потерпілого, викликала суспільний резонанс і свідками даної події могли бути сусіди потерпілого, а тому, знаходячись на волі, ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, так як також є мешканцем с. Грушово Тячівського району Закарпатської області. Крім цього, ОСОБА_4 може вчинити інші правопорушення.
А тому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали.
Підозрюваний ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання слідчого посилаючись на те, що всі слідчі дії в даному кримінальному провадженні, крім ознайомлення потерпілих з матеріалами вже виконані, підозрюваний вину свою визнає в повному обсязі і має право на застосування щодо нього акту амністії. Крім того, під час кримінального провадження підозрюваний своєчасно з`являвся на першу вимогу слідчого, впливати на свідків і потерпілу не збирається, так як свою вину визнав у повному обсязі. До того ж він мусить працювати і забезпечувати сім`ю, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Розглянувши клопотання, дохожу наступного всновку.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.
Вирішуючи питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення потерпіла ОСОБА_7 і свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пояснила, що підозрюваний ОСОБА_4 та його близькі родичі після похорон зустрічалися з ними як з потерпілими і просили розписку про те, що вони не мають претензій до ОСОБА_4 .. Таку позицію ОСОБА_4 мотивував тим, що він не винний у даній ДТП , а потерпілий впав і травмувався до того. Також ОСОБА_4 говорив, що він не буде відбувати покараненя, так як зможе заплатити гроші працівникам поліції. Обвинувачений відшкодував витрати на поховання в сумі 16 000 гривень. Вони вважають, що підозрюваний може впливати на хід слідства, оскільки таке тривалий час фактично не здійснювалося і активізувалося тільки вісля їх звернення в прокуратуру області.
З урахуванням наведеного та викладених в клопотанні доводів слідчого, вважаю, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, які є односельчанами, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, клопотання слід задовольнити.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_4 , він постійно проживає в АДРЕСА_1 .
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-205, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24.00 год. 10 березня 2018 року.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом внутрішніх справ.
Ухвалу для виконання надіслати за місцем проживання підозрюваного Тячівському ВП ГУНП України у Закарпатській області.
Ухвала судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1