Іванківський районний суд Київської області
Вирок

іменем України

29 червня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гавриленка В.Г. при секретарі Онищенко В.В., з участю прокурора Іващенка С.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, гр-н України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, раніше не судимий, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4

за ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2010 року, близько 19-ї години, гр-н ОСОБА_1, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, шляхом вільного доступу зайшов до будинку № 26 по вул.Жовтневій в с.Шпилі Іванківського району Київської області, в якому проживає його знайомий ОСОБА_2. Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_1 , виходячи із будинку, на столі у веранді будинку побачив мобільний телефон марки «SAMSUNG Х-210» червоного кольору, який належить ОСОБА_2 та вирішив його викрасти. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, ОСОБА_1, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вказаний мобільний телефон марки «SAMSUNG Х-210», вартістю 250 гривень, в якому знаходився стартовий пакет «Київстар» вартістю 25 гривень, чим спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 275 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе в скоєнні інкримінуємого йому злочину за ч.1 ст.185 КК України визнав повністю і показав суду, що 30.05.2010 року, близько 18-ї години 30 хвилин він приїхав на велосипеді додому до свого знайомого ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Він приїхав тому, що привіз йому поршня до мотоцикла, який обіцяв взамін на мобільний телефон. Коли він приїхав, то в будинку були ОСОБА_3, його батьки, сестра та брат, їх імен та прізвищ він не знає. Він віддав ОСОБА_3 поршня до мотоцикла, а той дав йому мобільний телефон «Нокіа». Потім вони з ОСОБА_3 та його братом вийшли з будинку та трохи поспілкувалися, після чого ОСОБА_3 зайшов назад у будинок, а він залишився із його братом. Через деякий час він також на велосипеді поїхав додому. Приїхавши додому він побачив, що ОСОБА_3 не дав йому зарядного пристрою до телефону і тому він через деякий час, а саме близько 19 -ої години, знову поїхав до ОСОБА_3. Хвіртка на територію його господарства була відчинена. Він зайшов у двір і підійшов до вхідних дверей. У двері він не стукав, а просто відчинив їх, на замок двері зачинені не були. Він зайшов у судинок та пройшов до кімнати ОСОБА_3, яка розташована одразу після веранди. Андрій віддав йому зарядний пристрій і він вже виходив із будинку. Коли він виходив, то одразу на столі з лівої сторони у веранді побачив, що заряджається мобільний телефон «Самсунг» червоного кольору. Побачивши, що у веранді нікого не має, він вирішив вказаний телефон викрасти. З цією метою він тихенько відєднав телефон від зарядного пристрою, поклав його до кишені свого одягу та тихо вийшов із будинку ОСОБА_3. Із викраденим телефоном він поїхав до себе додому. Наступного дня до будинку, де він проживає із своєю співмешканкою приїхали працівники міліції, які вилучили телефон, який він викрав з будинку ОСОБА_2. В той день коли викрав телефон він вживав спиртні напої. Умисел викрасти телефон з будинку ОСОБА_2 у нього виник тоді, коли він знаходився у веранді будинку і побачив, що його ніхто не бачить. В скоєному він розкаюється.

У відповідності із ст.299 КПК України, суд за згодою прокурора, підсудного, визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні докази стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому підсудному роз'яснено, що в такому випадку він позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку. Вказані учасники судового розгляду вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними в справі доказами. Судом роз'яснено зміст цих обставин та встановлено, що визнання учасниками судового розгляду

фактичних обставин є добровільним та істинним. Суд обмежився в судовому засіданні тільки

допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Суд вважає, що фактичні обставини справи, вказані у встановлюючій частині вироку, вина

підсудного доводяться наявними доказами в своїй сукупності, що маються в матеріалах

кримінальної справи.

Відповідно до характеристики підсудний по місцю проживання характеризується посередньо. Раніше не судимий. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Зібраними по справі доказами вина підсудного доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, що пом'ягшують покарання підсудного, суд

вважає його щире каяття. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання

підсудного, являється скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину,

особу підсудного, обставини, що пом'ягшують та обтяжують покарання і вважає, що ОСОБА_1

слід обрати покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід залишити у

вигляді підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг -Х-210» слід повернути потерпілому

ОСОБА_2

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину за ч.1 ст.185 КК

України та призначити йому покарання у вигляді 100 ( ста) годин громадських робіт.

Строк покарання засудженому обраховувати з часу звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді

підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг -Х-210» слід повернути потерпілому ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Іванківський

районний суд на протязі 15 днів з дня його оголошення в суді.

Суддя: