Номер провадження: 11-кп/785/784/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

його захисника: адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0003872 від 08.09.2016 року заапеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеса від 05.12.2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а в останнє:09.01.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі,-

засуджено за ч.1 ст. 15,ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі,-

встановив
Відповідно до вироку суду, 08.09.2016 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_8 , повторно, діючи з метою особистої наживи, маючи корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою наявної при собі викрутки, заздалегідь приготовленою для відкриття замків, використовуючи її, як знаряддя вчинення злочину, зламав серцевину дверного замка та проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки намагався таємно викрасти мобільний телефон ТМ «Самсунг» імей: НОМЕР_1 , вартістю 600 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 ..

Однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали вій його волі, так як був затриманий потерпілим ОСОБА_10 .

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи свою винуватість та правильність кваліфікації його дій, посилаючись на призначення йому досить суворого покарання, просить апеляційний суд призначити йому більш м`яке покарання, застосувавши до нього дію ст. 69 КК України.

В мотивування своїх доводів обвинувачений послався на неврахування районним судом при призначенні покарання його незадовільного стану здоров`я.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання - змінити, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили пом`якшити призначене покарання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції; прослухавши, в порядку підготовки до судового засідання звукозапис судових засідань, що міститься на технічному носії інформації, дослідивши характеризуючі особу обвинуваченої дані; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду на відповідність його вимогам закону та в межах поданих учасниками кримінального провадження апеляційних скарг, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Так, в судовому засіданні районного суду обвинувачений не заперечував факт вчинення ним злочину за обставин, які були встановлені досудовим слідством і знайшли своє відображення в обвинувальному акті, а також були встановлені районним судом.

При цьому, з огляду на розгляд кримінального провадження районним судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України за наведених вище обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений фактично оскаржує судове рішення лише в частині суворості призначеного йому покарання.

В апеляційному суді обвинувачений пояснив, що не оспорює встановлені вироком районного суду обставини, однак вважає за можливе призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, за встановлених районним судом та викладених у вироку обставин.

Зазначені обставини ніким з учасників кримінального провадження в тому числі обвинуваченим не оспорювалися, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, які в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні не досліджувались, оскільки ці обставини ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він її відбувати, суд першої інстанції, як зазначено у вироку, врахував відповідно до ст.65 КК України дані про особу винного, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, а також обставини, які у в відповідності до вимог ст.66 КК України пом`якшує його покарання, а саме: повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, а також врахував відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, стан його здоров`я та прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому районний суд, під час ухвалення вироку послався на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочину.

Також, при визначенні покарання обвинуваченому, районним судом приймалося до уваги те, що раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності і йому призначалося покарання у вигляді позбавлення волі, однак він знову скоїв умисний злочин, що на думку районного та апеляційного судів свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Крім того, судом було звернуто увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_8 характеризується посередньо, не працює, раніше вже засуджувався судом за скоєння злочинів та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, мешкає самостійно.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних заперечень щодо характеризуючих особу обвинуваченого даних, від учасників судового провадження не надійшло та нових даних суду не надано.

Доводи обвинуваченого про неприйняття районним судом даних про стан його здоров`я та наявність у нього ряду тяжких захворювань є безпідставним, оскільки як свідчить зазначений вирок, ці обставини були досліджені районним судом та враховані при призначені покарання.

На думку апеляційного суду, само по собі наявність у обвинуваченого ряду тяжких захворювань на може слугувати безумовною підставою для призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією зазначеної статті, а наявність цих хвороб може вказувати на можливість звернення останнього з клопотанням про звільнення його від відбування покарання за хворобою.

Водночас апеляційний суд констатує той факт, що обвинуваченому було призначено покарання у мінімальних межах санкції інкримінованої йому статі кримінального закону і на час розгляду апеляційної скарги він фактично відбув призначене йому покарання.

За таких обставин, з урахуванням усіх встановлених в сукупності районним судом та апеляційним судом обставин справи та даних про особу обвинуваченого, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50 та 65 КК України, призначив обвинуваченому ОСОБА_8 відповідне покарання у зазначеному у вироку суду розмірі та прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без їх ізоляції від суспільства.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , призначене йому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, характеризуючих особу обвинуваченого даних та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.
При цьому, колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно нього є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеса від 05.12.2016 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4