Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000375 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою загальною освітою, працюючого машиністом навантажувальної машини VI р. залізничного цеху у ТОВ «Клесівський кар`єр нерудних копалин «Технобуд», одруженого, на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.342 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.342 КК України, та призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Строк відбуття покарання вирішено обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 для відбуття призначеного покарання.

За вироком суду, ОСОБА_6 30 березня 2016 року близько 10-ої години, перебуваючи біля в`їзду в урочище «Смітник», що поблизу с. Клесів Сарненського району Рівненської області, з метою перешкоджання працівникам правоохоронного органу, а саме Головного управління Національної поліції в Рівненській області, виконанню службових обов`язків, які на підставі наказу Головного управління НП в Рівненській області № 569 від 28 березня 2016 року здійснювали відпрацювання щодо викриття та попередження правопорушень в сфері надрокористування, а також покращення стану протидії незаконному видобутку бурштину-сирцю, попередження знищення лісових масивів внаслідок незаконного видобутку бурштину, діючи групою осіб з іншими невстановленими досудовим слідством особами, чинив активний опір працівникам поліції, а саме з метою перешкоджання працівникам поліції подальшому пересуванню умисно наніс один удар рукою в область грудної клітки заступнику командира роти поліції особливого призначення при головному управлінні Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 .

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.28, ч.2 ст.342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків, вчинений групою осіб.

В своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що судом не в повній мірі взято до уваги те, що він вперше скоїв злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, щиро у вчиненому розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має стійкі соціальні зв`язки, одружений та виховує двоє малолітніх дітей, обставин, що обтяжують покарання, як в ході досудового так і в ході судового слідства не встановлено. Зазначає, що згідно вироку суду першої інстанції він є непрацюючим, однак це не відповідає дійсності, так як в період досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні він був працевлаштований в залізничному цеху ТЗОВ ККНК «Технобуд». Вказує, що судом при призначенні покарання не враховано, що з 30 березня 2016 року по 24 березня 2017 року він до жодного виду відповідальності не притягувався, та не в повному обсязі досліджені його характеризуючі дані, а саме: характеристика з місця роботи та проживання, довідка про доходи, довідка про несудимість та склад сім`ї, медичні документи, які підтверджують наявність у нього хвороби, що пов`язана з колінним суставом. Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року змінити та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до Апеляційного суду Рівненської області із клопотанням про застосування щодо нього амністії та звільнення його від відбування покарання згідно п.п.«в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» з тих підстав, що він має на утриманні дітей, яким не виповнилося 18 років та є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання, думку прокурора ОСОБА_5 , яка не заперечувала щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 за таких обставин підлягає задоволенню частково, а його клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.342 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюється. Фактичні обставини справи судом першої інстанції не досліджувалися за згодою учасників судового провадження відповідно до положень ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового розгляду не заперечуються.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження істотних порушень вимог КПК України та закону України про кримінальну відповідальність, які могли б вплинути на правильність висновків суду та доведеність винуватості обвинуваченого, не встановлено.

Питання про застосування амністії суд вирішує відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Згідно п.п.«в», «е» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, має на утриманні двох дітей, яким не виповнилось 18 років та не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвами про народження, являється потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а його клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає до задоволення та відповідно до вимог п.п.«в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання у виді арешту.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, п.п.«в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу з доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі п.п.«в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий суддя: _________________ ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_9 Гладкий____________________ ОСОБА_3