Справа № 464/5077/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1159/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені № 0001851 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
вироком Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.
Відповідно до п. "в", "г" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 4407 грн 42 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., а всього 10407 (десять тисяч чотириста сім) грн. 42 коп.
Згідно з вироком ОСОБА_6 04.06.2017 близько 11.30 год., перебуваючи поблизу будинку № 129 по пр.Червоної Калини у м.Львові, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , наніс декілька ударів правою рукою в область голови останнього та удар правою рукою в область грудної клітки, в результаті чого спричинив ОСОБА_9 синці та садна на голові, струс головного мозку, перелом кісток носу, синець на грудній клітці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Не погоджуючись з зазначеним вироком представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати даний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування покликається на те, що з даним вироком не погоджується, оскільки обставини на які посилається суд першої інстанції при обґрунтуванні свого рішення не відповідають дійсним обставинам справи, вирок проголошений з порушенням як норм матеріального так і процесуального прав. Апелянт звертає увагу, що 10 жовтня 2017 року потерпілий ОСОБА_9 та його представник участі в судовому засіданні не приймали, не були присутні при оголошенні вироку суду, потерпілий не давав пояснення з приводу вчиненого щодо нього пояснення, а також не була з`ясована думка потерпілого щодо спрощеного порядку розгляду кримінального провадження. Більше того, потерпілий ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні вказував, що тілесні ушкодження йому спричинило двоє осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 13 червня 2017 року, однак внаслідок застосування судом ч.3 ст. 349 КПК України без відома потерпілого, останній був позбавлений можливості заявити клопотання про допит свідків в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 на підтримання поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 та прокурора про її безпідставність та залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним кримінального провадження №0001851 і повністю підтверджується сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів.
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, всупереч доводам апелянта, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України та призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.
Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст. 125 КК України ґрунтуються на показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 , при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не була з`ясована думка потерпілого щодо спрощеного порядку розгляду кримінального провадження, то такі суд апеляційної інстанції до уваги прийняти не може, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, а саме журналом та звукозаписом судового засідання від 09 жовтня 2017 року, в якому суд роз`яснює зміст ст. 349 КПК України та з`ясовує думку потерпілого ОСОБА_9 (а.с.70).
Більше того, з журналу та звукозапису судового засідання від 09 жовтня 2017 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 не заперечував проти застосування ст. 349 КПК України (а.с.71).
Щодо посилань апелянта на те, що тілесні ушкодження йому спричинило двоє осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 13 червня 2017 року, однак внаслідок застосування судом ч.3 ст. 349 КПК України без відома потерпілого, останній був позбавлений можливості заявити клопотання про допит свідків в судовому засіданні, такі на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, так як потерпілий ОСОБА_9 був присутній в судових засіданнях 02.08, 14.08, 18.09 та 26.09 2017 року та мав можливість заявити клопотання щодо допиту свідків.
Таким чином, органи досудового розслідування і суд першої інстанції дослідили у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення, а тому наведені представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 в апеляційній скарзі доводи про невідповідність вироку дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального прав при розгляді справи в суді першої інстанції є необґрунтованими.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до невеликої тяжкості, особу винного, його вік, стан здоров`я, є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності, позитивну характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря-психіатра і лікарянарколога, раніше судимий, повністю сплатив штраф, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_6 виконав вимоги ст. 374 КПК України, яка передбачає обов`язок суду у мотивувальній частині вироку обґрунтувати прийняте ним рішення із наведенням відповідних підстав.
Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.
Підстав для скасування даного вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, як про це просить апелянт, колегія суддів не вбачає.
При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи порушення норм матеріального та процесуального прав, які тягнули б за собою скасування вироку.
Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3