Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

№10-274

18 серпня 2010 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Захарчука С.В.

суддів Андрушкевича С.З., Завязуна С.М.

з участю прокурора Морозова П.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляцію захисника ОСОБА_1 на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 серпня 2010 року,

якою відносно ОСОБА_2 ОСОБА_3, 01.01.1951 року

народження, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого,

продовжено запобіжний захід - утримання під вартою до чотирьох місяців.

встановив:

В постанові суду вказано, що ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він в період з 2007 по 2009 роки разом з невстановленими особами з метою власного збагачення, організували та впровадили схему заволодіння приватним житлом громадян.

ОСОБА_2, знаючи, що громадяни перебувають у скрутному матеріальному становищі, звертався до них з пропозицією продажу чи обміну житла на інше з доплатою, отримавши згоду на продаж чи обмін житла, обговорював його вартість і розмір доплати та в подальшому оформляв документи на продаж, обмін, дарування або міну житла, обіцяючи повернути кошти за житло після оформлення документів, проте дані кошти не повертав.

Таким чином ОСОБА_2 заволодів майном ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Вигівських на загальну суму понад 400 тис. грн.

28.04.2010 року проти ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за ст. 190 ч. 4 КК України.

30.04.2010року відносно ОСОБА_2 була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22.06.2010року слідчий ОВС СУ УМВС України в Житомирської області звернувся до суду з поданням про продовження ОСОБА_2 строку тримання під вартою до чотирьох місяців, в задоволенні якого йому було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 14.07.2010 року було скасовано зазначену постанову з направленням подання на новий судовий розгляд.

Мотивуючи необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 ОСОБА_3 до чотирьох місяців, суд вказував, що перебуваючи на волі, може перешкодити встановленню істини по справі, за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2, може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки, по справі необхідно додатково виконати слідчі дії, спрямовані на виконання вимог ст.22 КПК України.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 серпня 2010 року.

Вказував на те, що суд не взяв до уваги наступне. Після звільни з-під варти ОСОБА_2 у червні 2010 року та перебування його на волі понад місяць жодних слідчих дій з ним не проводилось не з його вини, жодних доказів про можливість ухилення обвинуваченого від слідства і суду не наведено, немає скарг потерпілих про вплив на них з його боку. Захисник посилається на те, що судом не були враховані вимоги ст. 156 КПК України щодо строків проведення досудового слідства. Крім того, згідно наданих документів ОСОБА_2 має постійне місце проживання, хворіє хронічними захворюваннями, позитивно характеризується, раніше не судимий, є приватним підприємцем.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, слідчого, в провадженні якого перебуває справа, прокурора, який вважав апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, оглянувши матеріали кримінальної справи, наданих слідчим, перевіривши доводи апеляції в межах ст. 365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховується, крім тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, ще й наявність достатніх підстав вважати, що він не буде намагатися ухилитися від слідства, суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність, вік, стан здоровя, матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що характеризують підозрюваного чи обвинуваченого.

Як зазначив суд у постанові, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, одружений, відповідно до висновку лікарського огляду від 05.05.2010 року, хоч і має хронічні хвороби, але протипоказань для утримання його в умовах слідчого ізолятора немає. За кордоном, в Азербайджані знаходиться вся його родина, матеріальна шкода за вчинені ним злочини сягає особливо великих розмірів.

Під час допиту потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 JI.B. повідомили, що ОСОБА_2 погрожував їм розправою, якщо вони будуть до нього звертатися з проханням віддати їм гроші за будинок, яким він заволодів шахрайським шляхом, та при зверненні до міліції, що свідчить про вплив обвинуваченого на потерпілих, що може перешкоджати встановленню істини у справі.

При обранні запобіжного заходу суд першої інстанції обґрунтовано врахував дані про особу, місце проживання, тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_2 обвинувачувався, врахував вимоги ст. 155 КПК України та задовольнив подання слідчого про утримання останнього під вартою.

Продовжуючи строк тримання ОСОБА_2 під вартою, суд взяв до уваги те, що при досудовому розслідуванні справи необхідно виконати слідчі дії, спрямовані на виконання ст. 22 КПК України, що ОСОБА_2 предявлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, що він, знаходячись на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі.

Посилання апелянта на дані про особу його підзахисного, низку хронічних хвороб прийняті до уваги та їм дана належна оцінка.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду, яка відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 165-3, 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -

УХВАЛИЛА:

апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2010 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_2 ОСОБА_3 до чотирьох місяців - без зміни.

Судді: