провадження №1-кп/389/175/17
У Х В А Л А

22 березня 2018 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 24 квітня 2017 року, стосовно

ОСОБА_5 ,

міра запобіжного заходу тримання під вартою, строк до 01 квітня 2018 року, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.390, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146 КК України, -

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 24 квітня 2017 року, стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.390, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146 КК України.

Прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який закінчується, на строк 60 днів, мотивуючи це тим, що ризики, які були підставою обрання саме такого запобіжного заходу, не зникли, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину під час відбування покарання, місце його проживання в іншій місцевості.

Заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи із наступного.

Підпункт "c" пункту 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В силу ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зважаючи на практику Європейського суду, колегія суддів враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, колегією суддів взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Колегія суддів приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.390, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146 КК України, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів і передбачає покарання до 12 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, вищевказані злочини вчинив в період відбування покарання, раніше неодноразово судимий, не одружений, не працює, не має утриманців, а відтак не має міцних соціальних в зв`язків, тож з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу,вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини по справі з часу обрання та продовжень дії запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає продовженню строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обовязків та завдань кримінального провадження.

В силу п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.31,177,183,384 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 15 години 25 хвилини 22 березня 2018 року до 15 години 25хвилини 20 травня 2018 року включно.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, вручити прокурору і обвинуваченому.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3