Справа № 527/886/17
провадження № 1-кп/527/105/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області кримінальне провадження № 0000652 від 25.08.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за цією ж адресою, українця, громадянина України, освіта повна середня, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_8 , одруженого, на утриманні дві малолітні дитини, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

24 серпня 2016 року, приблизно о 20 год. 30 хв. (час уточнено під час судового провадження), ОСОБА_6 рухався за кермом належного йому автомобіля ЗA3 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Гагаріна в м. Глобине Полтавської області - зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Центральної. При цьому допустив порушення п.п. 12.3., 18.1. «Правил дорожнього руху України», внаслідок чого, в районі перехрестя вулиць Мічуріна та Гагаріна в м. Глобине, на нерегульованому пішохідному переході через вул. Гагаріна, здійснив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_9 . А саме, маючи можливість своєчасно виявити пішохода, не надав йому дорогу, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування.

Як наслідок, ОСОБА_10 на пішохідному переході отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Глобинської центральної районної лікарні.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 124 від 12.10.2016 потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді: закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому правої лопатки, вивиху правого плеча, правобічного пневмотораксу, травматичного шоку 1-2 ступеню, забійної рани потиличної ділянки голови, рваної рани правої вушної раковини, забійної рани та садна правої верхньої кінцівки, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими можуть бути виступаючі частини легкового автомобіля та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

За висновком судової автотехнічної експертизи № 542 від 26.04.2017, в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 12.3. та 18.1. «Правил дорожнього руху України», і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав частково, мотивувавши тим, що є і вина потерпілого у спричиненні ДТП.

Пояснив, що 24 серпня 2017 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та її подругою ОСОБА_12 їхали на автомобілі «ЗАЗ 1102» в центр м. Глобине по вул. Гагаріна. Він рухався за кермом по своїй смузі руху, із ближнім світлом фар, зі швидкістю не більше 40 км за годину. Ішов достатній дощ, але не ливень. Стало темно. Вуличного освітлення ще не було. Від маслозаводу на дорозі почався підйом. Назустріч йому рухалися «Жигулі» темного кольору. При роз`їзді з ними, це вже було за пішохідним переходом десь за 6 метрів , він відчув удар і зразу різко зупинився. Вийшов і побачив збиту ним людину. Вважає, що потерпілий був на дорозі, можливо злився із стовпом , тому він його не помітив. До удару пішохода не бачив взагалі. Зупинив автомобіль посередині смуги руху, десь за 2.5 метра від електроопори. Накрив потерпілого покривалом. Пасажирка викликала швидку. Тільки коли вже приїхали поліцейські, він помітив позаду свого автомобіля якийсь черевик. В цей день він алкоголь не вживав, під час руху не відволікався. Має водійський стаж близько 15 років.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 24 серпня 2016 року десь о 20 год. 30 хв. вийшов із парку, що знаходиться поблизу церкви в м. Глобине і рухався прямолінійно по пішохідному переходу, що розташований на перехресті вулиць Гагаріна та Мічуріна. Були вже сумерки, автомобілі їхали із ввімкненими фарами, дощу ще не було. Чи працювало вуличне освітлення достовірно сказати не може. Коли ступав на перехід, подивився вліво. Побачив, що із центру на вулицю Гагаріна із включеними фарами повертав якийсь автомобіль, але він встигав пройти. Цей автомобіль знаходився десь за 50 - 60 метрів від нього. Справа не бачив нічого. Коли він ще рухався по переходу, автомобіль проїхав за ним. Залишалося десь 1м -1.5 м до закінчення проїзної частини. Раптом практично поряд із собою він побачив фари автомобіля, що рухався справа, і відчув удар у праву частину тіла. Відразу втратив свідомість. У нього була перебита лопатка , він переніс оперативне втручання, необхідна ще одна операція. До цього часу відчуває болі, пов`язані із травмою. Він пройшов тривалий курс лікування та відновлення: 16 днів перебував на стаціонарному лікуванні, потім ще 3 місяці на лікарняному. Через стан здоров`я не міг допомагати своїм престарілим батькам, виконувати домашню роботу, значно втратив у заробітку (доходах). Він не заперечує, що в той день, в зв`язку зі святом , випив десь 200 г горілки.

Свідок ОСОБА_13 фельдшер виїзної бригади швидкої допомоги, у засіданні повідомила, що 24.08.2016 року виїжджала на виклик, пов`язаний з ДТП, в район військкомату. В той час лив проливний дощ (злива). Потерпілий лежав поза «зеброю» десь за 15-20 см біля бордюра , був слабо контактний, казав, що нічого не пам`ятає. Від нього було чутно запах алкоголю. Прийшов до тями вже в автомобілі швидкої допомоги. Казав, що переходив пішохідний перехід чи дорогу (вона точно не скаже за давністю події) , а далі нічого не пам`ятає. За потерпілим, значно позаду, на дорозі знаходився невеликий автомобіль типу «Таврія».

Свідок ОСОБА_14 водій швидкої допомоги пояснив у засіданні , що десь на початку дев`ятої години вечора 24.08.2016 року отримав виклик. Разом із фельдшером ОСОБА_13 поїхали в район квіткового магазину біля військкомату, на вул. Гагаріна. Коли виїхали була така злива, що «дворники» не справлялися, стало темно як вночі. Потерпілий лежав біля бордюра неподалік від квіткового магазину . Десь за 2-3 метра за ним, на правій смузі руху, стояв автомобіль - «Таврія», передньою частиною в напрямку центра. На ньому була пошкоджена права фара.

Допитаний як свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що на прохання працівників поліції був понятим при проведенні огляду місця ДТП, допомагав проводити всі заміри. Це було ввечері після 22-00 год. 24.08.2016 року. Лив дуже сильний дощ, видимість була погана. Йому пояснили, що тут збили людину, але потерпілого на місці вже не було. Він бачив неподалік від пішохідного переходу , ближче до квіткового магазину, якесь взуття. Справа в напрямку центру, вже за пішохідним переходом, стояв автомобіль «Таврія» темного кольору з пошкодженою правою фарою (була потріскана і вивернута вгору). Водій автомобіля був шокований, що навіть не міг говорити. Фонарі вуличного освітлення під час огляду, то працювали , то ні.

Допитана як свідок ОСОБА_16 пояснила судові, що була понятою при проведенні огляду місця події. Самого ДТП не бачила, працівники поліції пояснили їй , що у цьому місці збили чоловіка. На місці події вона бачила водія, його дружину, та двох поліцейських. Десь о 9 годині вечора того дня почалася злива та гроза. На момент огляду вуличне освітлення вже працювало. Автомобіль ЗАЗ стояв справа, збоку, не на проїзній частині, десь за 5 метрів після «зебри» - напроти магазину «Квіти».

Свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що 24.08.2016 року разом з обвинуваченим та його дружиною ОСОБА_11 рухалися на автомобілі «ЗАЗ 1102» в центр м. Глобине по вул. Гагаріна. Їхали по своїй смузі руху не швидко, так як ішов дощ і стало темно. Алла сиділа на передньому пасажирському сидінні, вона на задньому пасажирському сидінні. Вже після пішохідного переходу побачила світло зустрічного автомобіля. Як тільки розминулися з ним, відразу відчула різкий удар та гальмування. Так як вона нікого не бачила на дорозі, їй здалося, що хтось кинув цеглину. Коли вийшли з автомобіля, то помітили чоловіка, який лежав обличчям вниз біля бордюра, напроти магазину «Квіти». Від автомобіля він знаходився десь на віддалі 2 метра. На обочині вона бачила якийсь черевик. Відразу викликала швидку допомогу, яка приїхала десь через 10-15 хв. Права фара на автомобілі була потріскана, лобове скло також. В той час було темно, вуличне освітлення не працювало, світили лише маленькі фонарики від магазину «Квіти». Вона вважає, що наїзд було здійснено за пішохідним переходом, удар відбувся правою стороною автомобіля. Обвинувачений був весь час біля потерпілого, вкрив його покривалом.

Близькі показання в частині механізму ДТП дала свідок ОСОБА_18 дружина обвинуваченого. Вона також стверджувала, що хоча сиділа на передньому пасажирському сидінні, не бачила звідки і куди йшов пішохід . Пояснила, що на момент ДТП був помітний дощ, але справжня злива почалася вже коли швидка допомога забирала потерпілого з місця події. Вуличне освітлення на час наїзду ще не було включене і було доволі темно. Після удару автомобіль різко зупинився і знаходився десь метрів за 10 після пішохідного переходу. 25 серпня 2016 року вона разом з чоловіком їздили в лікарню, зайшли до лікаря потерпілого, той надав їм список необхідних ліків, вони їх придбали на суму близько 2 тисяч гривень і віднесли до лікарні.

Допитаний в якості свідка працівник Глобинського ВП ОСОБА_19 повідомив суду під час огляду місця ДТП забезпечив присутність понятих. Огляд проводився в складних умовах, так як ішов сильний дощ і було досить темно. На місці події водій говорив, що не побачив потерпілого. Пам`ятає, що автомобіль було пошкоджено справа (фара, лобове скло), також бачив за автомобілем на проїзній частині якісь черевики. Детальніше нічого пояснити не може, оскільки в той вечір забезпечував безпеку дорожнього руху, тому був сконцентрований саме на цьому.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 пояснила, що 24 серпня 2016 року перебувала в складі слідчо-оперативної групи і проводила огляд місця ДТП. Були надзвичайно складні погодні умови (злива) , тому місце зіткнення встановити не вдалося. По цій причині воно не позначено на схемі ДТП. Потерпілого на той час вже забрали до лікарні, а водій автомобіля ЗАЗ при огляді місця події був присутній. Їй запам`яталося , що на «Таврії» було пошкоджене лобове скло.

Крім показань обвинуваченого потерпілого, свідків, судом були досліджені об`єктивні письмові докази, надані обвинуваченням.

Так, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.08.2016 року (проводився з 22.04 год. до 23.01 год.) та схеми до нього, з протоколу огляду транспортного засобу від 17.11.2016 року та фототаблиць до нього, вбачається, що місце пригоди знаходиться на вул. Гагаріна м. Глобине, у зоні дії знаку «пішохідний перехід»; автомобіль ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , стоїть на правому узбіччі, у ньому пошкоджена права фара, передній бампер справа, розбите лобове скло з правої сторони. Стан рульового управління, гальмівної системи справний.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 155 від 27.02.2017, та № 542 від 26.04.2017 року в даній дорожній обстановці, водій автомобіля ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3 та 18.1 «Правил дорожнього руху України» і мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_21 .. Його дії не відповідали вимогам п.п. 12.3., 18.1. «Правил дорожнього руху України», і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Оцінка дій пішохода ОСОБА_4 не потребує застосування спеціальних пізнань в області автотехніки і може бути надана слідчим (судом) самостійно з врахуванням вимог п.п.4.7. та 4.14 (а), (б) «Правил дорожнього руху України».

У вказаному висновку експертизи № 542 від 26.04.2017 проаналізовано протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 18.11.2016 та протокол проведення слідчого експерименту від 18.04.2017 за участю підозрюваного ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 з вихідними даними щодо дорожньої обстановки, зазначеними в них.

Суд звернув увагу, що показання пішохода та водія, надані під час проведення вказаної слідчої дії, в частині місця наїзду суттєво різняться. Так, потерпілий ОСОБА_4 стверджував під час слідчого експерименту, що місце наїзду на пішохода розташоване в межах пішохідного переходу на відстані 6.9 м в поперечному напрямку від лівого краю проїзної частини дороги та на відстані 19,6 м в повздовжньому напрямку до електроопори, яка розташована на правому узбіччі по напрямку руху автомобіля «ЗАЗ 1102».

З показань ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , даних під час названої слідчої дії, вбачається, що місце наїзду на пішохода розташоване поза межами пішохідного переходу на відстані 7.5 м в поперечному напрямку від лівого краю проїзної частини дороги та 9.8 м в повздовжньому напрямку до електроопори, яка розташована на правому узбіччі по напрямку руху автомобіля «ЗАЗ 1102», д.н.з НОМЕР_2 .

Експерт дійшов висновку про технічну неспроможність даних, які надали під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , оскільки, з врахуванням ширини проїзної частини вул. Гагаріна, в такому випадку місце наїзду на пішохода знаходиться поза межами габаритної ширини автомобіля «ЗАЗ 1102». В зв`язку з цим, всі дослідження були проведені з врахуванням даних, наданих потерпілим ОСОБА_4 .

Висновок судової автотехнічної експертизи № 542 від 26.04.2017 року має хорошу наукову аргументацію, є мотивованим, виконаний експертом належної кваліфікації, тому суд поклав його в основу обвинувачення, в зв`язку з чим показання обвинуваченого в частині опису місця зіткнення з пішоходом поза межами пішохідного переходу оцінені критично, як неспроможні, та як обрана форма захисту.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 124 від 12.10.2016 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому правої лопатки, вивиху правого плеча, правобічного пневмотораксу, травматичного шоку 1-2 ступеня, забійної рани потиличної ділянки голови, рваної рани правої вушної раковини, забійної рани, садна правої верхньої кінцівки, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими можуть бути виступаючі частини легкового автомобіля, та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Оцінивши всі докази обвинувачення у сукупності та зв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_6 наявний склад злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження. Вина обвинуваченого доведена в установленому законом порядку.

Разом з цим, суд вважає, що встановлені у судовому засіданні обставини не свідчать про обопільну форму вини. Потерпілий здійснював рух по пішохідному переходу. Будь-яких переконливих неспростовних даних про те, що він вийшов на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху і саме там відбулося зіткнення із транспортним засобом не здобуто. Тому суд не вбачає в діях ОСОБА_22 будь-яких порушень Правил дорожнього руху України , в тому числі і пунктів 4.7, 4.14 ПДР. Перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння жодним чином не впливає на вказаний висновок суду, оскільки в конкретному випадку цей факт не має жодних юридичних наслідків.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілого.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання негативно не характеризується, має сім`ю, постійну роботу, де характеризується виключно позитивно, утримує двох малолітніх дітей. Дані про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні. Згідно довідки лікарняного закладу на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, часткове добровільне відшкодування спричиненої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Врахувавши викладене, суд вважає за необхідне та доцільне призначити ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
В п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Зі свідоцтв про народження, наданих суду, вбачається, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років, та відносно яких він не позбавлений батьківських прав (підтверджено довідкою служби у справах дітей Глобинської РДА).
Обвинувачений не відноситься до категорії тих осіб, до яких згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» або ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується. Даний злочин вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», раніше амністія до нього не застосовувалася.
За встановлених обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов начальника Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації 3148 грн. 90 коп., затрачених закладом охорони здоров`я Глобинською ЦРЛ, на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню повністю, як доведений належними доказами та такий, що ґрунтується на Законі ст. 1206 ЦК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 на його користь 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, підлягає задоволенню частково. Суд погодився з тим, що потерпілому була спричинена моральна шкода, адже внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він переносив фізичні страждання, звичний уклад його життя було порушено через необхідність тривалого лікування, як стаціонарного, так і амбулаторного, необхідність явок до правоохоронних органів. Виходячи з характеру правопорушення (необережний злочин), глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, виходячи з вимог розумності і справедливості, розмір спричиненої моральної шкоди суд визначив у сумі 40000 грн.
Також підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь держави у відшкодування понесених судових витрат на проведення судових автотехнічних експертиз 6780 грн. (2376 +4404).
Доля речових доказів вирішується згідно припису ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання.
Підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов начальника Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації 3148 грн. 90 коп. - у відшкодування коштів, затрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (, МФО 831019, ГУДКСУ у Полтавській області, р/р 0061, ККД 24060300 «Інші надходження»).
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 40 тисяч грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави у відшкодування судових витрат, понесених на проведення судових автотехнічних експертиз 6780 грн.
Речовий доказ: автомобіль «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_2 залишити у розпорядженні власника ОСОБА_6 (розписка від 22.11.2016 року його отримання) .
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя ОСОБА_1