АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волноваха, Донецької області,без місця реєстрації, мешканця АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, не одруженого,не працюючого,на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 грудня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000811 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволене клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ДПтСУ у Чернівецькій області №33 терміном до 06 лютого 2018 року. Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України визначений розмір застави 60 тис. грн. та встановлені обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

На таке судове рішення підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Посилається на те,що визнає вину,шкоду потерпілій відшкодував.Також вказує на наявність у нього захворювання, просить застосувати особисте зобов`язання як запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, аналогічну позицію захисника,доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків

Провадження №11-сс/794/313/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.183 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, ін.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, 14 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000811 внесено відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

23 червня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Надані стороною обвинувачення докази дають достатні підстави для висновку, що підозра, про яку повідомлено ОСОБА_7 , є обґрунтованою.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_7 14.06.2017р., приблизно о 16:30 год., під час проїзду в маршрутному автобусі №9, таємно викрав із сумочки громадянки ОСОБА_10 її гаманець, вартістю 50 грн., в якому знаходилися грошові кошти у сумі 500 грн., 50 Євро(згідно курсу НБУ- 1457, 94 грн.), банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанку» та дисконтні карти.,а всього заволодів майном на загальну суму 2 007, 94 коп.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є злочином середньої тяжкості та за його скоєння передбачене покарання,зокрема, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Слідчий суддя також правильно встановив та зазначив в ухвалі, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів,відбував покарання у місцях позбавлення волі,після звільнення знову обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного злочину проти власності,отже не зробив належних для себе висновків.

Викладене свідчить про існування ризику,що підозрюваний,знаходячись на волі,може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити протиправну діяльність.

Також із матеріалів провадження вбачається,що ОСОБА_7 після оголошення йому підозри був оголошений у розшук,його місце знаходження було встановлене лише у грудні 2017,а тому є достатні підстави вважати,що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Матеріали провадження свідчать про обізнаність ОСОБА_7 про те,що він є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ,і апелянт це не заперечує,про підозру йому повідомлено 23.06.2017 року,підозру ОСОБА_7 вважає обґрунтованою,процесуальні права та обов`язки як підозрюваному йому були роз`яснені(а.с.25-30).

Отримавши 23.06.2017 року виклик про необхідність явки до слідчого на 26.06.2017 року(про що свідчить особистий підпис ОСОБА_7 на корінці повістки про виклик-а.с.31)до слідчого підозрюваний не з`явився.

У апеляційному суді ОСОБА_7 не заперечував,що не повідомляв органу досудового розслідування про місце свого перебування з 23.06.2017 року (до часу встановлення його місця знаходження розшуковими заходами у грудні 2017) ,хоча був обізнаний про свій статус підозрюваного,а тому посилання ОСОБА_7 на перебування у реабілітаційному центрі,куди звернувся самостійно щодо наркотичної залежності не спростовують існування ризику ухилення підозрюваного від слідства та суду.

Наявні у провадженні дані свідчать про те,що ОСОБА_7 не працює, не одружений, немає сім`ї та утриманців, отже,у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Зазначені вище обставини у їх сукупності давали слідчому судді достатні підстави для висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів,аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання апелянта на стан здоров`я(захворювання на гепатит),а також твердження,що відшкодував шкоду потерпілій,не є,у даному випадку,достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя визначив розмір застави і обов`язки підозрюваного у випадку її внесення, як те передбачено ст.ст.182 ч.5, ст.183 ч.3, 194 ч.5 КПК України.

Отже, підстав для скасування прийнятого слідчим суддею рішення, а відтак і для задоволення поданої підозрюваним апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176-178,183,194,309,405,407,418,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3