Справа № 527/1195/17
провадження № 1-кп/527/140/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000317 від 2.05.2017 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Святилівка Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, працюючого газозварювальником в АФ «Шевченка» TOB ІПК «Полтавазернопродукт», одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
2 травня 2017 року, близько 13-ої год. 10 хв., ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, прибув до домогосподарства ОСОБА_4 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де почав стукати у металеву фіртку та кликати господаря на вулицю.

Коли ОСОБА_8 вийшов до фіртки, він витяг його за руку за межі вказаного домогосподарства, і діючи умисно, наніс руками стиснутими в кулаки удари в обличчя, в область лівого вуха, зверху по голові. Своїми незаконними діями спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців, садна м`яких тканин голови, крововиливу в склеру лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 38 від 3.05.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю, хоча з його пояснень вбачається, що вина ним визнана частково. Пояснив, що в той день ОСОБА_4 погрожував його синам (віком 15 років та 21 року) перебити ноги за те, що ті набирали воду з річки напроти його огороду. Дізнавшись про це від дітей, він відразу пішов розібратися із сусідом. В грубій формі покликав того за межі фіртки. ОСОБА_9 замахнувся на нього сапою, він прикрив голову рукою. Удар прийшовся по руці. Після цього він у відповідь наніс ОСОБА_4 пару ударів кулаком в область обличчя, близько брови. Він живе з потерпілим по-сусідству десь 15 років. Раніше між ними також виникали конфліктні ситуації, в основному із-за поведінки дітей.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що біля річки збудував місток. Сини обвинуваченого неодноразово били на ньому дошки, в зв`язку з чим він попередив їх, щоб не ходили на цей місток набирати воду та рибалити. 2 травня 2017 року він побачив, що хлопці, попри заборону, знову пішли на місток. В зв`язку з цим він попередив їх: «Ще раз побачу, отримаєте по ногах». Через деякий час до двору прийшов обвинувачений, кричав: «Іди сюди!», ображав його за національною ознакою. Коли він підійшов до фіртки, витяг його за футболку за межі двору і правою рукою стиснутою в кулак наніс кілька ударів по обличчю: попав у вухо, в лоб, після чого у нього в очах потемніло. Далі вдарив коліном під око. Десь 5-7 ударів прийшлися в голову. Із ока пішла кров. Її сліди були на його футболці і на фіртці. Сапою обвинуваченого він не бив. Із сапою прибігла його (потерпілого) дружина вже після того, як обвинувачений почав його бити.

Допитана як свідок ОСОБА_10 дружина потерпілого, у судовому засіданні дала такі ж показання з причин виникнення конфлікту. Охарактеризувала обвинуваченого як людину, яка конфліктує з усіма сусідами та не спілкується навіть зі своїми родичами. Вказала, що бачила як ОСОБА_6 витяг її чоловіка за фіртку і правою рукою наніс йому удар по обличчю, в цей час у нього (обвинуваченого) в руках заблищав якийсь предмет. Потім бачила, як наносив удари коліном і кулаками по голові. Вона відразу побігла на захист чоловіка із сапою. Ударила обвинуваченого лопатою по плечу. Після цього приводила свого чоловіка до свідомості. У нього набрякло вухо, було ушкодження під оком, вся футболка залита кров`ю. Отримані травми негативно відобразилися на здоров`ї чоловік страждає від головних болів, безсоння, кілька разів лікувався у неврології. Вона не бачила, щоб ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 сапою. Чоловік тільки оперся на держак сапи, щоб піднятися.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що проживає з потерпілим напроти через дорогу. 2 травня 2017 року десь в обідню пору почув «кіпіш» на дорозі. Далі побачив, як ОСОБА_6 витяг ОСОБА_4 на двір і почав бити. Вдарив десь 2-3 рази, той упав. Після цього наніс удари по голові, коли потерпілий був на колінах. При цьому обвинувачений кричав та нецензурно висловлювався. Дружина потерпілого намагалася відтягти ОСОБА_12 від чоловіка. Після того, як обвинувачений із своїм сином пішли, він бачив, що обличчя у потерпілого запливло, його сорочка була в крові.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомив, що 2 травня 2017 року відразу після обіду виїхав на своєму тракторі сіяти. Став на вулиці на вигорку і здалеку побачив, як ОСОБА_6 бив ОСОБА_4 кулаками зверху і по спині ліктем. ОСОБА_9 цей час або був нахилений або стояв на колінах. Дружина потерпілого була там же. Вже після події він відвіз потерпілого в приймальне відділення Глобинської ЦРЛ. Той оком практично не бачив, бо воно запливло. Обвинуваченого характеризував негативно, як людину конфліктну.

Свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що самої бійки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не бачила. Бачила тільки її наслідки. Жінка потерпілого була дуже знервована, трусилася, розказала, що поралася, прийшов ОСОБА_6 і побив чоловіка. Вона (свідок) бачила кров на землі, на фіртці, рубашка потерпілого теж була в крові, під оком ніби розрізано. Потерпілий постійно прикладав до ока рушник, щоб зупинити кров.

Крім показань обвинуваченого, який не заперечував, що всі тілесні ушкодження потерпілого це наслідок його дій, показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України також підтверджується об`єктивними доказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема :

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 2.05.2017 року, складеного о 15 год. 43 хв., в якій потерпілий вказав на ОСОБА_6 , як на особу, яка 2.05.2017 року спричинила йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події - території біля входу в домогосподарство , розташоване по АДРЕСА_1 , в якому зафіксовано плями бурого кольору, схожі на кров на поверхні асфальту перед входом на подвір`я, такі ж плями на металевій фіртці. В ході огляду було виявлено на території домогосподарства футболку потерпілого із плямами бурого кольору;

-висновком судово-медичної експертизи № 38 від 3.05.2017 року та № 56 від 14.06.2017 року, відповідно до яких у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців, садна м`яких тканин голови, крововиливу в склеру лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження могли утворитися від не менше як двохкратної дії тупим предметом (ударів). Експерт при огляді потерпілого виявив на нижній повіці лівого ока синець багрового кольору розміру 4.0х2.0 см, там же садно лінійної форми під кіркою на рівні шкіри розміром 2.2х0.2 см, подібне садно на верхній повіці лівого ока розміром 0.5х0.4 см, крововилив на всю поверхню лівого ока; в щелепній ділянці справа - синець багрового кольору розміром 1.8х0.7 см, подібний синець по передній поверхні лівої вушної раковини розміром 1.5х0.5 см;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29 травня 2017 року із потерпілим ОСОБА_4 , в якому зафіксовано механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ; протоколами слідчого експерименту від 29 травня 2017 року зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 безпосередніми очевидцями події, в яких зафіксовано ті удари потерпілому, які вони бачили;

- висновками додаткових судово-медичних експертиз від 2.06. 2017 року № 48, № 49, згідно яких показання свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_4 , дані ними під час слідчого експерименту, відповідають даним судово-медичної експертизи, тобто механізм спричинення тілесних ушкоджень, описано ними реальний.

Дослідивши докази обвинувачення у сукупності та зв`язку, суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вина ОСОБА_6 доведена в установленому законом порядку.

Суд критично оцінив показання обвинуваченого в тій частині, що удари потерпілому він наніс у відповідь на те, що той вдарив його сапою. Вказане не підтверджується ні самим потерпілим, ні жодним із свідків. Також, як обрану позицію захисту і намагання уникнути відповідальності, оцінені показання обвинуваченого дані ним під час слідчого експерименту 14 червня 2017 року. Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи від 14.06.2017 року № 57 показання ОСОБА_6 , дані ним в ході слідчого експерименту, лише частково відповідають даним судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , оскільки він вказував про нанесення лише одного удару. Показання обвинуваченого щодо кількості нанесених ударів, на думку суду не є стабільними, оскільки в засіданні він описав дещо інший механізм, ніж на слідчому експерименті.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, дані про його притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сім`ю, двох дітей, один з синів неповнолітній. Виходячи з офіційної характеристики сільської ради за місцем проживання ОСОБА_6 негативно не характеризується.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлені.
Врахуваши викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 15 % заробітку.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
В п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Зі свідоцтва про народження, наданого суду, вбачається, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років, та відносно якого він не позбавлений батьківських прав (підтверджено довідкою служби у справах дітей Глобинської РДА).
Обвинувачений не відноситься до категорії тих осіб, до яких згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» або ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується. Даний злочин вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», раніше амністія до нього не застосовувалася.
За встановлених обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 на його користь 5968 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди та 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди, підлягає задоволенню частково. В частині стягнення матеріальної шкоди позов задовольняється повністю, як обґрунтований доказами. Лікарські призначення, зазначені в епікризах, співпадають з переліком ліків, придбання яких підтверджено фіскальними чеками. Також (з врахуванням віддаленості с. Святилівка від районного центру та загальновідомих цін на пальне) витрати на пальне, затрачене потерпілим для поїздок до судмедексперта та до слідчого, не є завищеними.
Також суд погодився з тим, що потерпілому була спричинена моральна шкода, адже внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він переносив фізичні страждання, звичний уклад його життя було порушено через необхідність стаціонарного лікування, необхідність явок до правоохоронних органів, до СМЕ для проведення медичного освідування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди (у сумі 5000 грн.) судом визначено з врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, вимог розумності та справедливості.
Доля речових доказів вирішується згідно припису ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням в дохід держави із заробітку засудженого 15 відсотків заробітку.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання.
Підстав для обрання ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, 5968 грн. 14 коп., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього 10968 грн. 14 коп.
Речовий доказ: футболку синього кольору з нашаруванням плям бурого кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1