Справа № 646/131/18
№ провадження 1-кс/646/547/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.18 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 09.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Основ`янського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що 08.01.2018 року близько 14.00 годин за адресою: м. Харків, Гімназійна набережна, 26-А патрулюючи у складі екіпажу №0451 був зупинений автомобіль Audi 80 з табличками номерних знаків « НОМЕР_1 ». У ході перевірки було проведено звірку номерів, агрегатів із записами у свідоцтві про реєстрацію т/з. В ході даної перевірки було виявлено розбіжності, а саме у свідоцтві про реєстрацію НОМЕР_2 , а згідно бази даних за даним ДНЗ закріплений VIN номер НОМЕР_3 , який також належить автомобілю Audi 80.

Після цього, виникла підозра, що водії т/з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явив підроблені документи.

08.01.2018 року було проведено огляд автомобілю Audi 80. В ході огляду було вилучено автомобіль Audi 80, д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію Т/ НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію Т/ НОМЕР_4 , автомобіль Audi 80 з .н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Даний автомобіль визнаний речовим доказом по вищевказаному кримінальному провадженню та буде наданий експертам при проведенні криміналістичних експертиз.

Також слідчий зазначив, що повернення вилученого транспортного засобу може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначеного автомобіля, можуть бути вжиті заходи, та вчинені дії, направленні на його знищення, збут чи ремонт, що значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.
Суд, вислухавши слідчого приходить до наступного.
Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).
В ході розгляду справи було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містить дані про номер кузову відмінний від номеру кузову зазначеного в базі даних. З пояснень слідчого в ході розгляду клопотання встановлено, що зазначене свідоцтво має ознаки підробки, а тому призначено в рамках провадження експертизу.
Тобто, суд вважає, що слідчим доведено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98КПК України, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Що стосується вимог про накладання арешту на автомобіль, слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення клопотання в цій частині не вбачається.
В ході розгляду клопотання встановлено, що вжиті заходи щодо проведення експертизи на предмет встановлення ознак підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, будь-яких даних які б свідчили про необхідність проведення дослідження транспортного засобу, наявність ознак підробки номерів вузлів, агрегатів на транспортному засобі не наведено.
Тобто, в цій частині стороною обвинувачення на теперішній час не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженніна за ч. 1 ст. 358 КК України виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, не доведено значення вищевказаного автомобіля для встановлення обставин підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в автомобілі, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 автомобіля Audi 80, д.н. НОМЕР_1 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення .
Слідчий суддя ОСОБА_1