Справа № 473/1282/17
Номер провадження1-кп/473/143/2017
ВИРОК
іменем України
"26" жовтня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальні провадження № 0000583 (№473/1282/17) та № 0000990 (справа №473/1848/17)

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта середня, на момент правопорушення працював машиністом екструдера ТОВ «Полімерпак», одружений, має одну малолітню дитину, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.190 КК України, --

В С Т А Н О В И В:

01.04.2017 року біля 12 год. 30 хв. в м.Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_7 перебував на городі, який розташований на подвір`ї його домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час до ОСОБА_7 через межу городу підійшов сусід ОСОБА_10 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на грунті раніше виниклих, довготривалих неприязнених відносин, виникла сварка, оскільки ОСОБА_10 в порядку цивільного судочинства відстоює своє право власності на земельну ділянку і житловий будинок, які розташовані по АДРЕСА_2 , де зараз разом зі своєю родиною проживає ОСОБА_7 . В ході сварки ОСОБА_7 почав виганяти з території свого городу ОСОБА_10 , в цей час до ОСОБА_7 підбіг син ОСОБА_6 , який кулаком своєї руки вдарив ОСОБА_7 в область обличчя, внаслідок удару ОСОБА_7 присів на коліна на землю. Далі, не зупинившись на досягнутому, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 продовжив бити руками і ногами в область голови ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного вдавленого перелому передньої стінки правої гайморової пазухи з відкритим переломом кісток носа, крововиливами в ділянці повік обох очей, крововиливом в видиму склеру правого ока, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Крововилив в ділянці лівої вушної раковини, набряк м`яких тканин в потиличній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 25 травня 2017 року у денний час, приблизно о 14.30 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , керуючись корисливим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, перебуваючи на території Вознесенського Центрального ринку, розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Центральна №6, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , під приводом поїхати по своїм справам заволодів його велосипедом Comanche, вартістю 1868 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, продавши до ломбарду, чим спричинив шкоду потерпілому на вказану суму.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.190 КК України, та пояснив, що йому зрозуміла суть пред`явленого йому обвинувачення, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, не оспорює їх та на підставі ст.63 Конституції України відмовився давати покази. Позов потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений визнав лише в частині спричиненої останньому матеріальної шкоди. Обвинувачений просив застосувати відносно нього положення Закону України «Про амністію в 2016 році", оскільки має малолітню доньку, відносно якої не позбавлений батьківських прав, про що надав письмові докази.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_11 попросив у нього велосипед поїхати по своїм справам та не повернув його. Через півгодини дав квитанцію з ломбарду для того, щоб потерпілий викупив свій велосипед, тому він звернувся до поліції і вони велосипед повернули. Вказав, що не пам`ятає дати коли саме це було, був чи липень чи серпень місяць. З ОСОБА_11 вони сусіди і той сказав, що йому на велосипеді треба з`їздити по справам, велосипед обвинуваченому він не продавав. ОСОБА_11 пояснив потім, що таким чином він забрав велосипед за борг, бо потерпілий був винен гроші, але потерпілий вказав, що сам не пропонував забрати велосипед за борг. За скоєне просив суворо не карати обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 01.04.2017 року він приїхав з роботи та вийшов на свій город. Потім вийшов ОСОБА_12 , виникла сварка, потерпілий почав виштовхувати його з городу, потім прийшов ОСОБА_13 і почав наносити удари, від яких потерпілий присів. ОСОБА_11 наніс один - два удари, потім його вдвох били ОСОБА_12 з ОСОБА_14 . Спочатку ОСОБА_14 вдарив в лице 2 рази, від чого потерпілий присів і вони почали його бити вдвох, спочатку удар був в лице, потім в ніс, потім сипались удари по голові. Після бійки він лежав в лікарні, лікувався. Вказав, що удар в ніс наніс ОСОБА_14 , потім прийшов сусід, зробив зауваження ОСОБА_14 . Після того, що сталося, викликали швидку та поліцію. Після події 6 днів лікувався в лікарні, а потім тривалий час лікувався ще вдома. Просив повністю задовольнити пред`явлений до обвинуваченого позов.

Обставини вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.190 КК України, окрім власного визнання ним своєї вини, також підтверджуються фактичними даними, які містяться в документах, наданих стороною обвинувачення.

Так, відповідно до висновку судово-медичного експерта №154 від 11.04.2017 року у потерпілого ОСОБА_7 було виявлено наступні тілесні ушкодження: фрагментарний вдавлений перелом передньої стінки правої гайморової пазухи з відкритим переломом кісток носа, крововиливами в ділянці повік обох очей, крововиливом в видиму склеру правого ока, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару, ударів руками, ногами. Не виключається вірогідність утворення набряку м`яких тканин в потиличній ділянці зліва від падіння з положення стоячи та ударів об тверду поверхню. Крововилив в ділянці лівої вушної раковини, набряк м`яких тканин в потиличній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого, тупих предмета, предметів до госпіталізації у Вознесенську ЦРЛ.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31.05.2017 року було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_6 речовий доказ, а саме велосипед Comanche.

Вартість майна, викраденого обвинуваченим у потерпілого ОСОБА_8 , підтверджується висновком товарознавчої експертизи від 31.05.2017 року, згідно із яким ринкова вартість велосипеду Comanche становить 1868,00 грн.
Постановою слідчого від 31.05.2017 року визнано речовим доказом велосипед Comanche, який був переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 .

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство).

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк від 07.06.2017 року, за проведеною оцінкою ризик вчинення кримінального правопорушення є середнім. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливим та не становить високої небезпеки для суспільства.

Беручи до уваги обставини справи та дані про обвинуваченого ОСОБА_6 який вину визнав, за місцем проживання характеризуються посередньо; раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте перебуває на обліку у лікаря-нарколога; має родину та малолітню дитину, міцні соціальні зв`язки, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що злочини, які вчинив обвинувачений в силу ст.12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 має малолітню доньку ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав (довідка служби у справах дітей Вознесенської міської ради №556 від 03.10.2017 року), а тому відносно нього слід застосувати акт амністії на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Обставини, передбачені ст.4 Закону України від 01.10.1996 року № 392/96-ВР «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_6 - судом не встановлені.

Вирішуючи поданий потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 (а.к.п.20-21) 2555,33 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, витрат на правову допомогу адвоката в сумі 1000 грн., суд враховує, що згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_6 позов в частині матеріальної шкоди визнав повністю і ці витрати потерпілого підтверджено чеками та квитанціями про придбання ліків на загальну суму 2555,33 грн. (а.к.п.23-24). Згідно відповіді Вознесенської ЦРЛ на заяву ОСОБА_7 за №826/01-02 від 08.05.2017 року (а.к.п.22) за час лікування він отримував медикаменти, які купував за власний рахунок.

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приймає до уваги що за змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілим покази та досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, тривалим лікуванням, характером спричинених йому ушкоджень, а також з огляду на ті негативні емоції, які він переніс як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно нього, так і під час наступного досудового слідства і судового розгляду провадження.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому в сумі 30000 грн. підлягає задоволенню частково в сумі 5000 грн., розмір якої відповідає ступеню як фізичних, так і моральних страждань потерпілого, пов`язаних із вчиненням щодо нього неправомірних дій обвинуваченим.

Також потерпілим заявлено вимогу про стягнення на його користь з обвинуваченого 1000 грн. витрат на правову допомогу, які частиною 1 статті 118 КПК України віднесено до процесуальних витрат. В підтвердження понесення цих витрат надано документальне підтвердження - договір про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_9 по здійсненню представництва інтересів потерпілого від 03.05.2017 року (а.к.п.14), та квитанцю до прибуткового касового ордеру від 25.04.2017 року на суму 1000 грн. (а.к.п.15).

Оскільки згідно із ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 підлягають стягненню понесені ним процесуальні витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1000 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі,

за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначати ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставіч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 виконання в період іспитового строку наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
На підставі ст..86 КК України та ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 2555,33 грн. та моральної шкоди у розмірі 30000 грн., - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2555,33 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Речові докази, а саме: велосипед Comanche, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис ОСОБА_1

згідно оригіналу

Суддя: