Справа № 184/2185/17
Номер провадження 1-кп/184/49/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000871 від 13.11.2017 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, не працюючого, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.09.2007 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком Орджонікідзевського міського суду від 08.02.2007 року і до відбуття 5 років позбавлення волі. Звільнений 10.03.2010 року з Божковської ВК Полтавської області (№16) умовно-достроково за постановою Полтавського райсуду Полтавської області від 02.03.2010 року, не відбутий строк 2 роки 2 місяці 20 днів;

- 19.08.2015 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 125 ч. 1, ст. 296 ч. 3, ст. 72 ч. 1 п. «г», ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном на 2 роки. 18.09.2017 року знятий з обліку Покровського МВ з питань пробації у зв`язку із закінченням випробувального терміну згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.09.2017 року,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 03.11.2017 року по 13.11.2017 року ОСОБА_3 з дозволу ОСОБА_6 тимчасово мешкав у приміщенні літньої кухні на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке за заповітом належить ОСОБА_6 , однак у ньому зареєстрована та постійно проживає рідна сестра ОСОБА_6 - ОСОБА_5 . Так, в період часу з 03.11.2017 року по 13.11.2017 року (точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим) ОСОБА_3 знаходився у приміщенні літньої кухні на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , де з корисливих мотивів у нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 . В той же період часу, знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно, повторно, із корисливих спонукань, із приміщення літньої кухні вказаного домоволодіння по АДРЕСА_2 таємно, повторно, викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: - однокамерний холодильник «Днепр-104» радянського виробництва, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5930-17 від 12.12.2017 року становить 310 грн. 00 коп.; - каструлю об`ємом 140 л. з нержавіючої сталі, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5930-17 від 12.12.2017 року становить 300 грн. 00 коп.; - каструлю об`ємом 20 л. з нержавіючої сталі, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5930-17 від 12.12.2017 року становить 270 грн. 00 коп.; - емалірована каструля об`ємом 3 л., вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5930-17 від 12.12.2017 року становить 90 грн. 00 коп.; - три емаліровані каструлі об`ємом по 1 л. кожна, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5930-17 від 12.12.2017 року становить 45 грн. 00 коп. за одну каструлю, на загальну суму 135 грн. 00 коп.; - три сковороди дюралюмінієві вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5930-17 від 12.12.2017 року становить 30 грн. 00 коп. за одну сковороду, на загальну суму 90 грн. 00 коп.. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1195 грн. 00 коп..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений не заперечував проти розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому роз`яснені.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав покази про те, що з дозволу знайомого ОСОБА_7 він мешкав у нього в будинку по АДРЕСА_2 , а саме в літній кухні. В період часу з 03 по 12 листопада 2017 року ввечері він вчинив крадіжку холодильнику та металевого посуду каструлі та сковороди, яке в подальшому продав незнайомій жінці на загальну суму близько 600 грн. та витратив гроші на власні потреби. Пізніше він віддав ключі ОСОБА_8 і більше не повертався до будинку. В скоєному розкаявся та просить суд його строго не карати. В грудні 2017 року заподіяна ним матеріальна шкода була добровільно відшкодована в повному обсязі.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинена повторно.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся в скоєному, раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, матеріальні збитки потерпілій відшкодував в повному обсязі, про що свідчить розписка потерпілої, думку потерпілої, яка відносно покарання просить суд обвинуваченого суворо не карати, а тому вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, наближеному до мінімального, у виді арешту, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речових доказів по справі немає. Потерпіла ОСОБА_5 в ході судового розгляду заявлений нею цивільний позов по кримінальному провадженні не підтримала, оскільки заподіяна матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

Згідно ст. 124 ч. 2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 198,00 грн. (а.с. 29 т. 2).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1