Справа №579/1493/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/487/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 579/1493/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, оскільки рішення слідчого судді винесене передчасно та з порушенням норм процесуального права, так як встановлено, що діями посадових осіб ПП «Камінське» по виробництву сільськогосподарської продукції порушено вимоги ст.ст.125, 126 ЗК України, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки державної власності загальною площею 110,8932 га, які самовільно ними зайнятті за межами населених пунктів, на території Камінської сільської ради Кролевецького району Сумської області. Під час огляду місця події 04.08.2017 встановлено наявність на двох земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:002:0478, площею 34,2502 га та :04:002:0477, площею 76,6430 га посівів соняшника, який має ознаки, передбачені ст.ст.167 і 170 КПК України, тобто є речовим доказом, який необхідно зберегти.

02.10.2017 до Кролевецького районного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Кролевецького відділу Шосткинської місцевої прокуратури, звернувся ст. слідчий Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що посадові особи ПП «Камінське» умисно, з корисливих мотивів, при відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на землю, самовільно зайняли та використовують на даний час земельні ділянки: площею 34,2502 га, кадастровий № :04:002:0478 та площею 76,6430 га, кадастровий № :04:002:0477, які знаходяться за межами населених пунктів на території Камінської сільської ради Кролевецького району Сумської області.

Зважаючи на те, що вказані земельні ділянки зайняті самовільно і на них проведено посів соняшнику, то з метою збереження цього соняшнику, унеможливлення його знищення, повного або часткового перетворення слідчий просив накласти на нього арешт шляхом заборони відчуження, знищення насаджень чи проведення інших дій з ним.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04.10.2017 в задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що до клопотання слідчим не було додано документів на підтвердження права власності на майно, що належить арештувати; матеріалів на обґрунтування факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, а також мети арешту майна і його можливість бути речовим доказом. Крім того, не знайшли свого підтвердження зазначені в клопотанні слідчого і ризики приховування, змінення, знищення майна або настання інших наслідків. При цьому, слідчим суддею було вказано про відсутність у даному кримінальному провадженні речових доказів, можливості застосування за ч.1 ст.197-1 КК України як спеціальної конфіскації, так і конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а арешт на сільськогосподарську культуру може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3 і 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу).

Розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно, яке було зазначено у клопотанні, в даному випадку не може бути накладений.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо, та постановив обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що клопотання слідчого про арешт майна (а.к.п.2-3), витяг з ЄРДР (а.к.п.4), лист (а.к.п.21) за підписом в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Сумській області стосуються нібито дій працівників ПП «Камінське», пов`язаних із самовільним зайняттям земельних ділянок, однак долучені самим слідчим до клопотання матеріали не підтверджують цього факту.

Зокрема, з акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони земельних і водних ресурсів, рослинного світу, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПП «Камінське» (а.к.п.7-9 ) вбачається, що перевіряючи вище зазначений суб`єкт господарювання було встановлено, що ПП «Камінське» провело розорювання 2-х земельних ділянок між селами Камінь та Хижки неподалік від річки Сейм і засіяло їх соняшником, чим допустило порушення вимог ст.89 Водного кодексу України та ст.61 Земельного кодексу України.

Правовстановлюючі документи на засіяні соняшником земельні ділянки ПП «Камінське» надані не були, а тому встановити власника цього майна на час апеляційного розгляду виявилося не можливим.

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 11.08.2017 (а.к.п.19-20), з якого вбачається, що останній перебуває на виборній посаді Камінського сільського голови і підтвердив факт передачі на підставі договору оренди від 16.05.2016 до ПП «Камінське» дві земельні ділянки 76,6430 га та 34,2502 га, які перебувають у комунальній власності, з цільовим призначенням «для сінокосіння та випасання худоби». Коли в 2016 році стало відомо про розорення вказаних земельних ділянок, то власнику ПП «Камінське» ОСОБА_10 було направлено листа, з яким той був ознайомлений та який повідомив про наміри змінити цільове призначення землі, вказавши що вже подав відповідні документи до «Кролевець-Земсервіс».

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутній зазначений вище договір оредни земельних ділянок між ПП «Камінське», яке нібито здійснює користування земельними ділянками, які за розміром співпадають із земельними ділянками зазначеними в клопотанні слідчого, та Камінською сільською радою чи іншим власником цієї землі.

Диспозиція ч.1 ст.197-1 КК України, зазначена у витягу з ЄРДР (а.к.п.4) та по якій здійснюється досудове розслідування передбачає, що обов`язковий елемент складу злочину самовільне заняття земельної ділянки.

Однак, надані слідчим матеріали кримінального провадження не вказують на самовільне зайняття земельних ділянок безпосередньо службовими особами чи працівниками ПП «Камінське», про що також свідчить відсутність оголошеної підозри будь-яким особам цього підприємства чи іншим особам, причетним до самовільного зайняття вказаних у клопотанні слідчого земельних ділянок.

Також колегія суддів враховує і той факт, що в матеріалах кримінального провадження відсутні правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки, внаслідок чого неможливо на теперішній час установити власника землі та факт самовільного зайняття цих ділянок іншими особами.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04.10.2017 щодо відмови у накладенні арешту на майно, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4