УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000155

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000155.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що СУ ФР ОВПП ДФС здійснювалось досудове розслідуванні по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000155 .

В рамках вказаного кримінального провадженні 07.09.2017 року згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.17 року, було проведено обшук у будинку АДРЕСА_1 , який використовується ТОВ «Віктор і К», в якому було тимчасово було вилучене майно, належне ОСОБА_5 , дозвіл на відшукання якого ухвалою слідчого судді не надавався, а саме грошові кошти згідно переліку у скарзі. У подальшому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15.09.2017 року було накладено арешт, окрім іншого, і на вказані грошові кошти, належні ОСОБА_5 . В той же час заявник вказує на те, що арешт було накладено необгрунтованою, оскільки вказані грошові кошти мають законне походження, а ОСОБА_5 не є особою, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, у зв*язку із чим просить задовольнити клопотання і скасувати арешт.

Представник володільця арештованого майна у судовому засіданні клопотання підтримала та просила про його задоволення.

Слідчий, за клопотанням якого було накладено арешт, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вказавши на те. що насьогодні кримінальне провадження постановою від 16.11.17 року було закрито в частині дій службових осіб ТОВ «Віктор і К».

Слідчий суддя, вивчивши клопотання з долученими до нього матеріалами, заслухавши представника володільця майна та слідчого, приходить до наступного .

Так, згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею з матеріалів, долучених до клопотання встановлено, що СУ ФР ОВПП ДФС здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000155, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1 КК України
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000155, було накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 07 вересня 2017 року під час обшуку в приміщенні у будинку АДРЕСА_1 , який використовується ТОВ «Віктор і К», а саме, окрім документів фінансово-господарської діяльності, і на грошові кошти: 176 500 (сто сімдесят шість тисяч п*ятсот) грн., 6550 (шість тисяч п*ятсот п*ятдесят) доларів США, 4570 ( чотири тисячі п*ятсот сімдесят ) Євро, серед яких було вилучено купюри номіналом 500 (п*ятсот) гривень у кількості 153 (сто п*ятдесят три) банкноти, на загальну суму 76 500 (сімдесят шість тисяч п*ятсот) гривень, належні ОСОБА_5 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України щодо речового доказу, а слідчим доведено, що речі та документи, на які ініційоване накладення арешту, містять на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути набуті внаслідок здійснення злочинної діяльності
Так, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 не є особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження або службовою особою ТОВ «Віктор і К», підозрюваним або обвинуваченим у розслідуваному кримінальному провадженні, для проведення слідчих дій останній не викликався.

При цьому також встановлено, що за наслідками проведеного досудового росзілування 16.11.2017 року було закрито кримінальне провадження за ч.3 ст. 212 КК України, яке здійснювалось щодо дій службових осіб ТОВ «Віктор і К».

При цьому, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що арештоване майно, яке визнано речовими доказами, не містить у собі відомостей, які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження, при цьому не є здобутим внаслідок кримінально-протиправної діяльності як службових осіб ТОВ «Віктор і К», так і ОСОБА_5 , при цьому саме кримінальне провадження в цій частині закрите, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що насьогодні відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, належного ОСОБА_5 та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали подальший арешт її майна, а відтак наявні достатні підстави для скасування арешту майна в частині арештованих грошових коштів ОСОБА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15 вересня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15 вересня 2017 року, на майно, яке було тимчасово вилучене 07 вересня 2017 року під час обшуку в приміщенні у будинку АДРЕСА_1 , в частині скасування арешту грошових коштів, а саме: грошових купюр номіналом 500 (п*ятсот) гривень у кількості 153 (сто п*ятдесят три) банкноти, на загальну суму 76 500 (сімдесят шість тисяч п*ятсот) гривень, вилучених відповідно до протоколу обшуку від 07 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя :