Ширяївський районний суд Одеської області
20.04.2010 Справа №: 1-3/10
Провадження № ---
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року Ширяївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Николайчука В.А.

при секретарі Порубайміх О.В., Чумаченко І.Л.

за участю прокурора Хомяченко Г.В.,Чернологова І.А.,Порошенко В. А.

Захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ширяєве справу про обвинувачення громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, військовозобов'язаного, не працюючого, жителя, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, в скоєні злочину передбаченого ст.296 ч.4 КК України,

УСТАНОВИВ:

07.03.2002 року біля 11 год. в с. Никомаврівка Ширяївського району Одеської області біля двору ОСОБА_3, підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою грубого порушення громадського порядку та явної неповаги до суспільства, із хуліганських спонукань почав висказувати ОСОБА_4, щоб батько останнього прибрав бетонні блоки з його городу. Потім підсудний ОСОБА_2 став висловлюватись на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, вдарив його рукою в обличчя, внаслідок чого між ними виникла бійка. Підсудний ОСОБА_2 обзивав ОСОБА_5 брутальною лайкою, хапав його за одяг, після чого пішов. Через деякий час підсудний ОСОБА_6 повернувся та продовжуючи свій злочинний намір, а саме хуліганські дії, підійшов до сільгосптехніки, яка знаходилась навпроти будинку, де мешкає ОСОБА_5 в цьому ж селі, яка належить останньому, де продовжуючи свої хуліганські дії, умисно розбив скло у 2-х фарах трактора ЮМЗ-6, кожне вартістю по 25 гривень на суму 50 гривень та порізав пасок на тракторі Т-25 вартістю 10 грн., спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 60 грн., супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та погрозами спричинення останньому тілесних ушкоджень.

В подальшому, з метою грубого порушення громадського порядку та явної неповаги до суспільства, підсудний ОСОБА_2 зайшов у двір, а потім і в приміщення літньої кухні мешканки нього села ОСОБА_7, де на той час знаходилась мати господарки - ОСОБА_5, де із хуліганських спонукань, схопив за шию ОСОБА_5 двома руками та став стискати її, також він приклав до шиї останньої лезо ножа, яким заподіяв ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоров'я у вигляді - садна та подряпини передньої частини шиї ліворуч розміром 2x2см (згідно висновку СМЕ). На зауваження потерпілої ОСОБА_7, припинити хуліганські дії, підсудний ОСОБА_2 не реагував, продовжуючи тримати ОСОБА_5 за шию. Коли ОСОБА_7, припиняючи хуліганські дії ОСОБА_6. відштовхнула його від ОСОБА_5, то він вдарив останню в область спини кулаком, від чого та впала на підлогу. Коли ОСОБА_7, її малолітня дитина та ОСОБА_5 ховаючись від підсудного ОСОБА_2, забігли до житлової кімнати літньої кухні, то підсудний ОСОБА_2 почав бити ногами, руками у двері кімнати, де вони перебували, погрожував їм фізичною розправою, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою. Хуліганські дії підсудного ОСОБА_2 в садибі ОСОБА_7 продовжувались на протязі 20-25 хвилин та вперто не припинялись. Через деякий час підсудний вийшов з домоволодіння ОСОБА_7

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою в пред'явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ст.296 ч.4 КК України, не визнав та пояснив, що 07.03.2002р. він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов у магазин, в магазині знаходились одні жінки і він пригостив їх шампанським. Із магазину пішов додому. По дорозі зустрів ОСОБА_8 привітався з нею. Проходячи біля будинку ОСОБА_5 побачив, що робітники в нього на подвірї щось ремонтували. Він зупинився біля їхнього будинку і сказав щоб ОСОБА_5 забрав з його городу будівельні блоки. На що ОСОБА_5 йому відповів, що завтра вони їх приберуть і взагалі, щоб він це питання вирішував з його батьком. А потім почав його ображати, накинувся на нього та почав бити. Робітники які були у них на подвір'ї стали їх розбороняти. Після бійки він знову повернувся до магазину купити сигарет. В магазині він зустрів ОСОБА_5 якої розповів про бійку з її сином, але ОСОБА_5 почала його ображати, сказала, що він його ще й доб'є. До магазину прибіг ОСОБА_5 і знову почав його бити, а ОСОБА_5 кричала, щоб він дав йому добре. Люди які знаходились біля магазину розборонили нас і він пішов додому. По дорозі ОСОБА_5 вдарив його по голові так, що він втратив свідомість. Прийшов до тями у себе па городі. Він особисто нікого не бив і ножа в нього не було.

Не дивлячись на те, що підсудний не визнає своєї вини в інкримінованому йому злочині, його вина повністю підтверджується слідуючими зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 07.03.2002 р. біля 11:00 годин він знаходився біля свого двору разом з ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з якими ремонтували сільгосптехніку, коли побачили, що в їх сторону йде підсудний ОСОБА_2 який був в нетверезому стані. Підсудний ОСОБА_2 підійшов до них і запитав, де господар цього будинку, нехай забере з його городу будівельні блоки. Він відповів йому, що батька не має дома і коли він буде тверезий тоді і будуть розмовляти. Підсудний ОСОБА_2 почав його ображати та вдарив його в обличчя, тоді він не стримався і теж його вдарив. Між нами виникла бійка. Хлопці, які все це бачили в бійку не втручались. Потім підсудний ОСОБА_2 намірився йти додому, однак знову повернувся та продовжував ображати його брутальною лайкою, хапати за одяг. Вони ще декілька разів штовхнули один одного, але ні в нього ні в підсудного ОСОБА_2 ніяких тілесних ушкоджень не було. Після цього підсудний пішов з його двору. Але через деякий час, він та хлопці побачили підсудного ОСОБА_2 який знову йшов в їх сторону і в руках у нього був ніж. Щоб уникнути з ним сварки, він з хлопцями заховались на городі. Вони чули, що підсудний ОСОБА_2 зайшов до нього в двір, бив у двері, кричав, погрожував нам фізичною розправою. Потім став чимось грюкати біля сільгосптехніки, яка була на вулиці, потім все стихло. Потім, він та хлопці почули шум з боку садиби його сестри ОСОБА_7 і він з хлопцями побігли туди. По дорозі він побачив, що підсудний ОСОБА_2 розбив фару у нього на тракторі та перерізав пасок в іншому тракторі. Коли ми прибігли до будинку його сестри ОСОБА_7, то він побачив свою маму ОСОБА_5 в якої була куртка в крові. Мати та сестра пояснили, що підсудний ОСОБА_2 зайшов в літню кухню, де вони знаходились і погрожував їм ножем, ображав їх брутальною лайкою, порізав матері шию та пальця. Він хотів з ним розібратися з цього питання, але мати не дозволила, сказала що треба звернутися до міліції.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 07.03.2002 р. біля 11.00 год. вона зайшла в гості до дочки ОСОБА_7 Коли вона з дочкою та онуком знаходилась в літній кухні, то туди ж зайшов підсудний ОСОБА_2, який був у стані спяніння, та який раптово схопив її за шию і став її душити, приклавши їй до шиї ножа, висловлюючись на їх адресу брутальною лайкою та погрожуючи фізичною розправою. Коли вона виривалась від підсудного ОСОБА_2, то порізала собі палець та шию, куртка була в крові. Коли вона з дочкою та (онуком заховались в житловій кімнаті літньої кухні та зачинились там, то підсудний ОСОБА_2 став бити ногами в двері, продовжуючи погрожувати їм та обзивати брутальною лайкою, все це продовжувалось десь 20 хвилин. Коли підсудний ОСОБА_2 затих, вони вийшли з кімнати та бачили, як підсудний ОСОБА_2 ногою ламає лезо ножа, якого приставляв їй до шиї, тоді дочка вихватила у підсудного ОСОБА_2 кусок леза ножа та вони втрьох вибігли з кухні, стали кричати, звати на допомогу. На їх крик прибіг її син ОСОБА_5 та інші хлопці, які з ним працювали. Підсудний ОСОБА_2 був там же, однак вона не дозволила їм його бити і сказала, що його треба покарати по закону, а не чинити самосуд. В цей же день пізніше, вона бачила, як підсудний ОСОБА_2 з вилами бігав по вулиці і погрожував, що всіх поріже, поколе. В той день вона в магазин, як стверджує підсудний не заходила і там з ним не зустрічалася.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 07.03.2002р. біля 11:00 годин знаходилась у себе в будинку. Через хвилин п'ятнадцять прибіг її син, а потім прийшла її мати, яка стала розповідати як її поздоровили в школі. Через деякий час прийшов підсудний ОСОБА_2, який був у нетверезому стані та накинувся на її матір, приставивши їй ножа до шиї, при цьому він погрожував їм фізичною розправою, ображав брутальною лайкою, порізав матері шию та коли мати стала вириватись від нього, то порізала собі об ніж пальця. Після того , як мати вирвалася від підсудного, вони перейшли в іншу кімнату де втрьох закрились, а підсудний ОСОБА_2 став об двері бити ногами погрожуючи їм і висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою. Коли він затих, вони вийшли з кімнати і побачили, що підсудний ОСОБА_2 ногою ламає принесений з собою ніж. Вона вихватила у нього уламок ножа та вибігли на вулицю, стали кричати, звати на допомогу і до них прибіг її брат ОСОБА_5 та хлопці, які ремонтували з ним техніку. Підсудний ОСОБА_2 все, ще знаходився у неї в дворі. При ній ніхто з хлопців його не били. Брат тільки штовхнув ОСОБА_2, від чого той упав на каміння, після чого піднявся та вийшов з її двору.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2002 року він перебував на посаді чергового Ширяївського РВ та 07.03.2002 року заступив на добове чергування. В цей день з заявою про вчинення відносно хуліганських дій ОСОБА_2, звернулась ОСОБА_7 мешканка с. Никомаврівка Ширяївського району Одеської області., дану заяву він зареєстрував до КОЗП Ширяївського РВ, поставив на заяві штамп з номером реєстрації та датою надходження заяви та відібрав пояснення у заявниці. Точного змісту заяви не пам'ятає, памятає лише те, що у вказаний день ОСОБА_2 образив ОСОБА_7 та її матір ОСОБА_13 , погрожував ножем та фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2002 року він виконував обовязки ДІМ Ширяївського РВ на території Саханської сільської ради. Між підсудним та потерпілими ніколи не було конфліктів, сварок, до нього, як до дільничого інспектора міліції ніхто з членів цих сімей з будь-якими скаргами один на одного не звертався. Також йому не було відомо про будь-які неприязні стосунки між вказаними сім'ями з приводу будівельних блоків, які ніби-то ОСОБА_15 зберігав на території садиби ОСОБА_2. 07.03.2002 р. коли ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_16, ОСОБА_5. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вказані особи стали скаржитись на ОСОБА_2 а ОСОБА_2 на них. В яких вони зараз відносинах , йому не відомо.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що коли вона 07.03.2002 року прийшла додому і побачила свого чоловіка біля подвір'я, обличчя його було в крові і він втрачав свідомість, коли вона запитала, що трапилось, то він відповів, що його побив ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_18М. в судовому засіданні пояснив, що вже не памятає про події, які є предметом розгляду в суді, але підтвердив свої пояснення, які давав під час досудового слідства та які проголошені в судовому засіданні про те що, він на протязі тривалого часу проживає поруч з сім'єю ОСОБА_15 в с.Никомаврівка Ширяївського району, цю сімю він знає завжди лише з хорошої сторони, трудолюбиві, чесні люди, ніколи не чув, щоб хто-небудь будь з них колись з кимось сварився, конфліктував. В 2001-2002рр. з другого боку садиби ОСОБА_15 поселився в пустуючому будинку ОСОБА_2. До 7.03. 2002р. він знав про те, що між сім'єю ОСОБА_15 та ОСОБА_2 буди добрі, дружні стосунки. ОСОБА_19 вчинив хуліганство у вказаний день відносно ОСОБА_15 та дочки ОСОБА_7 - він пояснити не може. Про те, що на території садиби ОСОБА_2 знаходились будівельні блоки, які ніби-то належали ОСОБА_15, він не знав та не чув, щоб ОСОБА_2 просив ОСОБА_15 забрати ті блоки з його території, тим більш він не чув, щоб з цього приводу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були якісь сварки конфлікти.

Свідок ОСОБА_20 підтвердив свої пояснення, які давав під час досудового слідства та які проголошені в судовому засіданні про те що з вересня 2000р. він працює на посаді Саханського сільського голови, з вказаного часу та до 07.03.2002р. в сільську раду ніякої інформації про будь які неприязні відносини, конфлікт між членами сім'ї ОСОБА_15, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, не надходили, будь хто з осіб з заявами на неправомірні дії іншої сторони, в сільську раду не звертався. Про події, які відбулись між вказаними особами 07.03.2002р. він дізнався віл мешканців Нікомаврівка вже після вказаного дня, з приводу цього факту потерпіла сторона звернулась до Ширяївського РВ, а не в сільську раду. Вже в вересні 2002р. ОСОБА_2 звернувся до сільської ради з заявою про точне розмежування меж його садиби та садиби ОСОБА_15, які знаходяться поруч, ця заява була вирішена по суті та встановлені межі кожної з вказаних садиб. Про незаконне знаходження будівельних блоків ОСОБА_21 на території садиби ОСОБА_2, йому нічого не було відомо та заяв з цього приводу в сільську раду не надходило.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 07.03.2002 р. він ремонтував сільгосптехніку разом з ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_10 на вулиці біля садиби ОСОБА_5. Цього ж дня до них прийшов ОСОБА_2 і почав кричати, щоб ОСОБА_21 забрав будівельні блоки, які знаходяться на його город. З цього приводу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5. виникла сварка, а потім зав'язалась бійка. Він та інші хлопці, які знаходились на подвір'ї побачили бійку і розборонили їх. Після скоєного ОСОБА_2 пішов додому. Через де який час вони знову побачили, що ОСОБА_2 йде до них. Вони, щоб уникнути сварки, пішли до огороду ОСОБА_5, щоб їх не побачив ОСОБА_2 Потім вони на протязі деякого часу чули, як ОСОБА_2 грюкав в двері будинку ОСОБА_5, щось розбив при цьому, брутально висловлювався, кричав. Коли все затихло, вони вчотирьох вийшли на вулицю, ОСОБА_2 вже не було, там вони побачили, що в тракторах, які належать ОСОБА_5 порізаний пасок та розбита фара. Вони зрозуміли, що це зробив ОСОБА_2 Потім вони почули крик з садиби ОСОБА_7 і всі в чотирьох пішли до її будинку. По дорозі вони зустріли ОСОБА_13, та її дочку ОСОБА_7, які розповіли, що до них в будинок прийшов ОСОБА_2 з ножем в руках, погрожував їм, ображав брутальною лайкою, прикладав до шиї ОСОБА_5 ножа. Позаду жінок йшов ОСОБА_2 і одразу ж між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 знову виникла сварка та бійка, але він та хлопці розборонили їх, і ОСОБА_2 пішов додому.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що 09.03.2002 року він заступив на чергування по Ширяївському райвідділу міліції. В цей день з заявою про хуліганські дії ОСОБА_2 звернулась мешканка с.Никомаврівка Ширяївського району ОСОБА_13 та з цього ж приводу з заявою 07.03.2002 р. звернулась ОСОБА_7, яка була зареєстрована під № 167 від 07.03.2002 р. Уникаючи подвійної реєстрації по одному й тому ж факту, він зареєстрував заяву ОСОБА_13 теж під № 167 та поставив на заяві дату 07.03.2002 р., хоча заява була датована 09.03.2002 р., при цьому ніякої фальсифікації він не допускав.

Оголошеними в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_23, яка під час досудового слідства пояснила, що 07.03.2002р. вона працювала в магазині, коли туди прийшов ОСОБА_2 та ОСОБА_24, ОСОБА_2 вже був дуже п'яним, вони ще випили шампанського та пішли. Через деякий час в магазин прийшла мешканка їх села ОСОБА_13 та розповіла, що ОСОБА_2 зайшов до її дочки ОСОБА_7, де також була ОСОБА_13, та став останню душити, прикладав ніж тій до горла, у ОСОБА_13 куртка була в крові, на шиї та пальці порізи.

A.с.23

Оголошеними в судовому засіданні свідка ОСОБА_11Д, які він давав під час досудового слідства про те, що 07.03.2002р. він з ранку знаходився біля садиби ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, якому й допомагали ремонтували сільгосптехніку. Під час ремонту до них підійшов ОСОБА_2, який був п'яним, і став розмовляти з ОСОБА_5 Він щось говорив про якісь блоки, які, ніби то знаходяться у нього на городі та щоб ОСОБА_5 чи батько прибрали з його городу ці блоки. Ця розмова переросла в сварку, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 знаходились в дворі, а він та хлопці були на вулиці, потім він почув якусь возню, шум, він не бачив, що саме там відбувається, але здогадувався, що можливо ОСОБА_2 та ОСОБА_5 б'ються. Коли він та хлопці зайшли в двір, то ОСОБА_5 та ОСОБА_2 стояли на ногах, обтрушували одяг, однак не бились. Потім ОСОБА_2 пішов додому, але через деякий час ОСОБА_5 сказав, що ОСОБА_2 знову йде в їх бік з ножем в руках, щоб уникнути знову конфлікту, вони всі пішли на город, щоб ОСОБА_2 їх не бачив. Через деякий час вони чули якийсь шум з двору, з вулиці, де була техніка, але походження шуму бачили. Потім ОСОБА_5 почув шум з боку садиби своєї сестри ОСОБА_7 та вони всі побігли туди, побачили у неї в дворі ОСОБА_2, там же була мати ОСОБА_5 ОСОБА_13, там же був і ОСОБА_5, який вияснював стосунки з ОСОБА_2, вони билися між собою та при цьому обидва попадали на землю. Він та хлопці розборонили їх та відвели ОСОБА_2 в сторону, ні він, ні Таран та ОСОБА_10 ОСОБА_2 не били, взагалі того не чіпали. ОСОБА_7 показала їм уламок леза ножа, з її слів він зрозумів, що ОСОБА_2 приходив до них додому з ножем, яким погрожував, прикладав ніж до горла матері, а потім зламав цей ніж та вона вспіла вихватити у ОСОБА_2 лише уламок леза того ножа. ОСОБА_9 повів ОСОБА_2 додому до останнього, за ними пішов він та хлопці. Коли ОСОБА_2 пішов, то ОСОБА_5 виявив, що була пошкоджена належна йому техніка.

Крім наведених вище пояснень потерпілих, свідків вина підсудного в скоєному ним злочині підтверджується також слідуючими доказами по справі:

-заявами ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_5В„ в яких вони вказують на факт вчинення відносно них хуліганських дій ОСОБА_2 07.03.2002р.

А.с.2-4 т.1

-протоколами огляду місця події, в яких зафіксовано обстановку виявлену під час огляду місця події.

А.с. 9 -10 т.1

-протоколом добровільної видачі, в якому зазначено, що 09.03.2002р. ОСОБА_7 добровільно видала уламок леза ножа.

А.с.11 т.1

- висновком судово-медичної експертизи № 23 від 14.03.2002р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу для здоров'я

А.с. 45 т.1

-висновком судово-психіатричної експертизи № 101 відносно ОСОБА_2, згідно якого останній на момент інкримінуємого йому діяння ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився в стані простого алкогольного сп'яніння, що не позбавляло його можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, ОСОБА_2

B.А. застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує , А.с.112-118 т.1

висновком криміналістичної експертизи холодної зброї № 6 від 17.01 .2007р., згідно якого «клинок ножа, добровільно виданий ОСОБА_7 09.03.2002р. в с.Никомаврівка Ширяївського району, до категорії холодної зброї не відноситься»

А.с.192 т.2

- іншими доказами по справі.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує по ст.296 ч.4 КК України кваліфікуючими ознаками якого є хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов'язані з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинені із застосуванням холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При цьому суд виходить з того, що відповідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 28.06.91 р. з послідуючими змінами «Про судову практику в справах про хуліганство» ...застосування при вчиненні хуліганських дій будь-яких ножів, є підставою для кваліфікації злочину за ст.206 ч.З КК України ( в ред..1961 року), нині 296 ч.4 КК України і не вбачає підстав для перекваліфікації дій підсудного з ч.4 ст.296 КК України на ч.І цієї ж статті.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує характер скоєного злочину та ступінь його тяжкості, визнає обставинами, що обтяжують покарання - скоєння злочину у нетверезому стані, приймає до уваги, що з часу скоєння злочину пройшло більше 8 років і вважає, що виправлення засудженого, враховуючи помякшуючі покарання обставини, можливе без позбавлення його волі, з застосуванням до нього ст.ст.75,76 КК України.

Цивільні позови позивачів в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди підлягають задоволенню відповідно до наданих ними підтверджуючих документів.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то при визначені суми відшкодування, суд враховує принцип розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 299,301-1,322,323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Громадянина ОСОБА_2 визнати винним за ст.296 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно зі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк два роки та поклавши на нього наступні обовязки:

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи.

Іспитовий строк засудженому обчислювати з дня проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу до підсудного підписку про невиїзд залишити ту ж до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_13 1100 гривень матеріальної шкоди та 1400 гривень моральної шкоди, а всього стягнути одночасно 2500 (дві тисячі пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 500 гривень матеріальної шкоди та 500 гривень моральної шкоди, а всього стягнути одночасно 1000 ( тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 500 гривень матеріальної шкоди та 500 гривень моральної шкоди, а всього стягнути одночасно 1000 (тисячу) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ширяївський районний суд протягом пятнадцяти діб із момент його проголошення.

Суддя