Справа № 136/886/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 11.09.2016, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, одруженого, непрацюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
11.09.2016 близько 06:00 години, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території «Відділення постійного перебування одиноких непрацездатних громадян» територіального центру соціального обслуговування» (надання соціальних послуг) Липовецького району, розташованому в с. Росоша, вул. Грушевського, 31, (колишня Карла Маркса, 76), Липовецького району, Вінницької області, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, бажаючи продемонструвати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, зверхність та самоутвердитись, з хуліганських мотивів, що супроводжувались особливою зухвалістю, почав голосно стукати у вхідні двері закладу та нецензурною лексикою вимагати, щоб йому їх відчинили. У зв`язку із тим, що у вищевказаному закладі знаходились люди похилого віку, які від протиправних дій ОСОБА_3 прокинулись та злякались, медична сестра ОСОБА_5 висловилась у адресу ОСОБА_3 про припинення його протиправних дій. Однак, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, умисно пошкодив міжкімнатні дерев`яні двері «Відділення постійного перебування одиноких непрацездатних громадян» територіального центру соціального обслуговування» (надання соціальних послуг) Липовецького району, розташованому в с. Росоша, вул. Грушевського, 31, (колишня Карла Маркса 76), шляхом нанесення декількох ударів кулаком по них, внаслідок чого на дверях утворилися тріщини. Своїми хуліганськими діями ОСОБА_3 тимчасово порушив нормальну діяльність вищевказаного закладу та пошкодив його майно.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1ст.296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся. При цьому вказав, що є батьком трьох неповнолітніх дітей стосовно яких не позбавлений батьківських прав, тому надав згоду на застосування статті 1 п."в" Закону України "Про амністію у 2016 році", тобто звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України не судимий; за місцем проживання характеризується задовільно, на що вказує довідка видана Росошанською сільською радою Липовецького району; одружений; на утриманні має троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.
Судом також враховано досудову доповідь органу пробації, за висновками якого виправлення обвинуваченого можливе у суспільстві за умови нагляду за ним з боку органів пробації.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в розмірі, що визначений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив суд застосувати до нього амністію, мотивуючи тим, що він є батьком трьох неповнолітніх дітей стосовно яких не позбавлений батьківських прав.
Відповідно до статті 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з вказаних вище підстав, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016, № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року, оскільки його визнано винним у вчинені злочину, який є невеликої тяжкості, на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_3 не був позбавлений батьківських прав стосовно своїх трьох неповнолітніх дітей.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1