Справа № 182/6858/17
Провадження № 1-кп/0182/151/2018
У Х В А Л А
Іменем України
19.01.2018 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міскрайонного суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження №0003726 стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні колегії Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 187 КК України. Стосовно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29 січня 2018 року.
Представник потерпілого у судове засідання не з`явився та клопотань про відкладення слухання справи не надав.
Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до зали суду не доставлені. Від участі у судовому засіданні в режимі відео конференції відмовилися з зазначення причин.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ще на строк 60 днів. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який вчинив стосовно жінки з застосування насилля яке було небезпечним для життя. При цьому свідками у кримінальному провадженні є близькі родичі і знайомі обвинуваченого, тому існують такі ризики, як можливість впливу обвинуваченого на свідків, які не допитані в судовому засіданні. Обвинувачений ОСОБА_6 переховувався після вчинення злочину і лише під час проведення слідчо - оперативних заходів було встановлено його місце перебування. За таких обставин, на думку прокурора, існує ризик того, що обвинувачений може ухилятися в подальшому від суду. Крім того, прокурор послався на суспільний резонанс, викликаний вчиненням цього злочину серед мешканців селища Придніпровське.

Захисник ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки його підзахисний ОСОБА_5 не причетний до скоєння інкримінованих йому злочинів, тому стосовно нього неможливо обирати взагалі будь який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_9 заперечувала проти клопотання прокурора і просила змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт, посилаючись на те що, обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, за якими проживає разом з батьками і братом, а отже має міцні соціальні зв`язки, він був студентом професійного ліцею і має намір продовжити навчання і його провину ще не доведено у вчиненні інкримінованого злочину. До того ж прокурором не наведено існування нових ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає, що заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до практики ЄСПЛ продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжкими, які потягли смерть літньої жінки за якою здійснювала догляд мати обвинуваченого ОСОБА_5 , яка допитана у кримінальному провадженні в якості свідка. За таких обставин ризик, на який посилається прокурор, а саме можливість здійснення тиску на свідків з боку обвинуваченого ОСОБА_5 є очевидним. Колегія суддів приймає до уваги відомі обставини інкримінованих обвинуваченим злочинів, корисливий мотив їх вчинення, за попередньою змовою, з застосуванням насилля, яке було небезпечним для життя потерпілої, що призвело до її смерті. Тому, очевидно, що існує ризик того, що не маючи постійного законного джерела прибутку обвинувачені можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, що може спонукати їх переховуватися від суду в подальшому. Колегія суддів приймає до уваги наявність суспільного інтересу до вказаного кримінального провадження, оскільки злочин викликав резонанс серед мешканців невеличкого селища, де проживала померла та обвинувачені. За таких обставин тримання обвинувачених під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинувачених та їх захисників, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть, на думку колегії суддів запобігти вищезазначеним ризикам, які колегія суддів вважає доведеними.
Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:
В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_9 відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію, раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк судового розгляду але не більше 60 днів, тобто до 18 березня 2018 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий-суддя: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3