УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1229/18

Провадження № 1-кс/638/1571/18
27.04.2018 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного судум. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні №000361 від 02.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник захисник підозрюваного ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою набездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні №000361 від 02.10.2017 року, а саме просить суд визнати незаконною бездіяльність старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 , яка полягає у невиконання ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2018 року (справа №638/1229/18, провадження №1-кс/638/834/18) в частині допиту свідка ОСОБА_5 , а також ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2018 року (справа №638/1229/18, провадження №1-кс/638/835/18) щодо проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 , а також зобов`язати старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 провести допит свідка ОСОБА_5 , а також одночасний допит підозрюваного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 в рамках розумних строків.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Скаржник звернувся до суду із оскарженням бездіяльності старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 в порядку пункту 1 вказаної статті, тобто на нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Невиконання ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2018 року (справа №638/1229/18, провадження №1-кс/638/834/18) в частині допиту свідка ОСОБА_5 , а також ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2018 року (справа №638/1229/18, провадження №1-кс/638/835/18) щодо проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 старшим слідчим військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 не є нездійсненням інших процесуальних дій, що підлягає оскарженню в розумінні пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України.
Суд наголошує, що відповідно до пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства належить також обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 2 статті 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі № 1-7/2013 від 26.06.2013 року за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський Суд зазначає, що тлумачення частини 1 статті 6 Конвенції винятково як такої, що стосується доступу до суду та процедури розгляду справи у суді, було б несумісним із принципом верховенства права, який держави-учасниці зобов`язались дотримувати, ратифікуючи Конвенцію. Зважаючи на це, виконання рішення будь-якого суду повинно розглядатись у світлі вимог статті 6 Конвенції як складова частина «процесу у справі» (trial).
Відповідно до статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що судові рішення і так підлягають безумовному виконанню, окрім того за невиконання рішення суду передбачений певний вид відповідальності, суд вважає, що у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №000361 від 02.10.2017 року необхідно відмовити, оскільки бездіяльність старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 , що оскаржуються заявником, не входить до вичерпного переліку, зазначеного у частині 1 статті 303 КПК України.

Водночас, вимоги захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , про які йдеться у другій частині прохальної частини скарги, зокрема щодо зобов`язання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 провести допит свідка ОСОБА_5 , а також одночасний допит підозрюваного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 в рамках розумних строків уже були предметом судового розгляду, про що свідчать надані ним копії ухвал Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2018 року.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні №000361 від 02.10.2017 року - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1