Справа № 473/3276/17

УХВАЛА
іменем України
"30" жовтня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вознесенську заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 27.03.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 12.02.2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року

ВСТАНОВИВ:
28.09.2017 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 який відбуває покарання в ДУ «Вознесенська ВК-72» про застосування відносно нього Закону України Про амністію.
ОСОБА_4 був засуджений 12.02.2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання просить задовольнити, так як він має батька, який є інвалідом першої групи..
В судовому засіданні представник ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» проти задоволення клопотання засудженого заперечував, так як ОСОБА_4 має працездатну сестру.
Заслухавши думки представника ДУ «Вознесенська виправна колонія №72», засудженого, а також прокурора, який вважав клопотання не обгрунтованим та не підлягаючим задоволенню, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого суд прийшов приходить до такого.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 був засуджений 12.02.2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. ОСОБА_4 був засуджений за скоєння злочинів середньої тяжкості.
Але відповідно до п.є ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних з позбавлення волі особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку, або визнанні інвалідами 1-ї групи, за умови, що в цих батьків не має інших працездатних дітей.
Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 має батька -. ОСОБА_5 , 1954 року народження, який є інвалідом 1-ї групи. Але також встановлено, що батьки ОСОБА_4 мають крім сина, ще і доньку ОСОБА_6 , 1977 року народження, яка проживає в с.Матвіївка Миколаївської області, не є інвалідом та є працездатною особою.
Звідси клопотання засудженого ОСОБА_4 який відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.
На підставі Закону України Про застосування амністії в Україні, Закону України «Про амністію у 2016 року» від 22.12.2016 року., ст. 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1