Справа № 523/470/18
Провадження №1-кс/523/110/18
УХВАЛА
12.01.2018 року м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката-захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зі слів перебуваючого в цивільному шлюбі, зі слів маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 14.06.2017 Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.15 ч.3 ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,-
Відповідно до даного клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2017 року близько 14.00 год., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибув у двір буд. АДРЕСА_3 , де побачив припаркований автомобіль марки «BMW-315» реєстраційний номер НОМЕР_1 у кузові сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 вартістю 27 800 гривень, який визначив об`єктом свого злочинного умислу. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, викликав службу евакуації з метою незаконного заволодіння вищевказаним автомобілем шляхом переміщення на автоевакуаторі до пункту прийому металу. Після прибуття за викликом автоевакуатора марки «TATA LPT 613», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «BMW-315», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повідомив ОСОБА_8 неправдиві відомості, щодо втрати документів та ключів на зазначене авто. Будучи впевненим в достовірності отриманої інформації ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_6 придбати зазначений автомобіль за 5000 грн., на що останній погодився. Після отримання грошових коштів ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_8 на автоевакуаторі марки «TATA LPT 613» державний номерний знак НОМЕР_3 , доставив автомобіль марки «BMW-315» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 на вул.Агрономічна, 118 в м.Одеса, де він в подальшому був виявлений та вилучений.
В складеному слідчим та погодженому прокурором клопотанні вказано, що 12.01.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_8 .
Сторона обвинувачення в клопотанні посилається на те, що в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідків, яким відомі обставини скоєного ним злочину, які на теперішній час ще не допитано в судовому засіданні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_6 вчинив вищезазначене правопорушення під час випробувального строку та на теперішній час підозрюється у вчиненні корисного, умисного злочину, що свідчить про небажання зупинити свою злочинну діяльність, а навпаки продовжити вчиняти нові злочини.
В поданому клопотанні слідчий також вказує, що з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_6 діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Водночас вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню підозрюваного від органу досудового слідства, суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, що він не працює, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів. Тому, слідчий в клопотанні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ОСІ-21 м.Одеси строком на 60 діб. В той же час сторона обвинувачення в клопотанні зазначила, що вчинення ОСОБА_6 нового корисливого злочину свідчить про те, що визначений ст.182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому у разі задоволення клопотання та визначення суми застави просили на підставі ч.5 ст.182 КПК України визначити розмір застави у розмірі не менше трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_6 раніше є раніше судимим, підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, скоєного в період випробувального терміну, не має міцних соціальних зв`язків, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, адже підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі, чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на ті ж ризики та підстави, що викладені в ньому.
Адвокат, що здійснює захист підозрюваного, в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що, на його думку, ризики не доведено, вказав, що підозрюваний не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, здійснювати вплив на потерпілого та свідків, чи іншим чином перешкоджати встановленю істини по справі, має місце мешкання, тому просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, з врахуванням наявності у нього родини та дітей.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. В той же час підтвердив факт скоєння ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначивши при цьому, що наміру скоювати злочину не мав, однак дружина хворіє, він неофіційно працює пекарем, відчував важке матеріальне становище, тому здійснив протиправне діяння, хоч розумів, що знаходиться на випробувальному терміні.
При вирішенні поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони захисту стосовно сімейного стану підозрюваного, перебування його зі слів в цивільному шлюбі, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, однак в той же час слідчий суддя враховує положення ст.ст.177, 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого злочину, його підозру у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна чи без такої. Також слідчий суддя приймає до уваги особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, адже згідно поданого клопотання 14.06.2017 року був засуджений Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.15 ч.3 ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, що свідчить проте, що по сплину такого невеликого проміжку часу, ОСОБА_6 знову підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, скоєного в період випробувального терміну встановленого відносно нього вироком суду. Встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення; знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для кримінального провадження. З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81,14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Враховуючи положення ч.3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
З урахуванням особи підозрюваного, відсутності постійного місця роботи, та обставин злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру передбаченого ст.182 КПК України, який передбачений для осіб підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області (№21).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 12.01.2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 12.03.2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1