Справа № 755/4626/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "22" лютого 2018 р.

Колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0017821 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно на будівництві в м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0017821 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши, що слідчим та прокурором при складанні обвинувуального акту дотримані вимоги закону.

Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, зазначивши що він не відповідає вимогам КПК України, оскільки обвинувальний акт фактично не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_7 . При цьому зазначив, що не погоджується з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.01.2018 року.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 КПК України, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудо-вого розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Ухвалами суду від 30.03.2017, 25.05.2017, 15.09.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до ЄРДР № 0017821 повертався прокурору у зв`язку з невідповідністю вимог КПК України.

06.11.2017 року прокурор направив до суду обвинувальний акт після усунення недоліків, однак при дослідженні обвинувального акту було встановлено, що недоліки обвинувального акту, які були вказані в попередніх ухвалах усунуті не були. Тому, 10.11.2017 року ухвалою суду було, в черговий раз, обвинувальний акт повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю вимог КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.01.2018 року було скасовано ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору та призначено новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінально процесуального Кодексу України, так слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланнями на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статею.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, обвинуваченого, захисника суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду з урахуванням наступного.

Обвинувальний акт, складений слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до рішення Конституційного суду України «Конституційний Суд України вважає, що продовження судом під час підготовчого судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначенні наявності ризиків за статтею 177 Кодексу, які впливають на необхідність продовження домашнього арешту або тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції. Коли суддя за відсутності клопотань сторін (прокурора) ініціює питання продовження тримання обвинуваченого під вартою або домашнім арештом, він виходить за межі судової функції і фактично стає на сторону обвинувачення, що є порушенням принципів незалежності і безсторонності судової влади.

Враховуючи наведене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу не відповідає статті 55, частині першій статті 126 та пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України.»

Аналіз вище вказаного рішення Конституційного Суду України свідчить про те, що Відповідно до частини третьої статті 315 Кодексу під чає підготовчого судового засідання суд за клопотаннями учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (перше речення); при розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 „Заходи забезпечення кримінального провадження" Кодексу (друге речення); за відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим (третє речення).

Дія положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу, як вбачається з його змісту, поширюється на всі види заходів забезпечення кримінального провадження, які були обрані щодо підозрюваної особи на стадії доеудового розслідування.

Отже, відповідно до вказаного положення Кодексу допускається під час судового провадження у суді першої інстанції при підготовчому судовому засіданні продовження дії таких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжні заходи у виді домашнього арешту та тримання під вартою, без перевірки обґрунтованості підстав їх застосування.

Однак продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без мере нірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою „ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом".

Вище викладене рішення роз`яснює положення ст. 315 КПК України, а саме вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні.

При цьому слід зазначити, що відповідно до інформаційного листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.12.2016 року № 9-3167/4-16 щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлений порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини від 09.10.2014 року у справі «Чанєв проти України» - « У п.30 рішення ЄСПЛ від 9.10.2014 у справі «Чанєв проти України» цей міжнародний судовий орган встановив, що новий КПК чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Також зазначено, що чинне кримінальне процесуальне законодавство (ст.331 КПК) надає суду право вирішувати питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою протягом двомісячного строку з дня надходження обвинувального акта до суду, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею під час досудового розслідування.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає, зокрема, можливість, в тому числі, і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу. У ч.3 ст.331 КПК врегульовано питання продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду, що здійснюється за правилами гл.28 розд.IV КПК. Таким чином, положення ч.3 ст.331 КПК не застосовуються під час здійснення підготовчого провадження, процесуальний порядок якого визначено гл.27 розд.IV КПК.

Враховуючи наведене та практику ЄСПЛ, з метою недопущення порушення права на свободу та особисту недоторканність судам під час проведення підготовчого судового засідання необхідно враховувати, що застосування ч.3 ст.331 КПК під час підготовчого провадження є помилковим та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства.»

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні колегіально.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-315, 331 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 16.03.2018 року о 13-00 год. у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого забезпечення явки якого у порядку ч. 3 ст. 23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Головуючий суддя
судді
1

2