Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/855/17
Провадження № 1-м/670/1/17

УХВАЛА
27 листопада 2017 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Віньківці клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,
ВСТАНОВИВ:
02.11.2017 року до Віньковецького районного суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Лівенського районного суду Орловської області від 02 вересня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Орловського обласного суду від 01 листопада 2016 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України, в якому ставиться питання про: визначення норм Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні якого вироком іноземної держави визнаний винним громадянин України ОСОБА_4 та визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим.
У клопотанні зазначено, що 26.09.2017 року наказом Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , якого засуджено вироком Лівенського районного суду Орловської області від 02 вересня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Орловського обласного суду від 01 листопада 2016 року до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням інформаційно - телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, в особливо великому розмірі), ч. 1 ст. 174.1 (вчинення фінансових операцій з грошовими коштами, одержаними в результаті скоєння злочинів, з метою надання правомірного вигляду володінню, користуванню та розпорядженню зазначеними грошовими коштами) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Орловській області», кінець відбуття строку покарання - 16.01.2023 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначено про розгляд справи за відсутності представника.
Оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника, виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, та просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним вироком Лівенського районного суду Орловської області від 02.09.2016 року, а саме за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 209, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України вирок російського суду щодо засудженого ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 606 КПК України, засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні.
Згідно зі ст. 609 КПК України, запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України.
Після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ч. 1ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_4 є громадянином України, та зареєстрований в АДРЕСА_1 .
02.09.2016 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Лівенського районного суду Орловської області за ст. 30 ч. 3, ст. 228.1 ч. 5, ст. 174.1 ч. 1, на підставі ч. 2 ст. 69 КК Російської федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
Ухвалою судової колегії по кримінальним справах Орловського обласного суду від 01.11.2016 року вирок Лівенського районного суду від 02.09.2016 року відносно ОСОБА_4 змінено, та зараховано в строк відбуття покарання час його фактичного затримання та утримання під вартою із 17 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року включно.
Вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 01.11.2016 року, та засуджений відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Орловській області», кінець відбуття строку покарання - 16.01.2023 року.
Відповідно до ст. 9 ч. 1 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» 1983 року, (далі Конвенція) компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.
Частиною 3 ст. 610 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Згідно із до законодавством України відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням інформаційно - телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою,в особливо великому розмірі), ч. 1 ст. 174.1 (вчинення фінансових операцій з грошовими коштами, одержаними в результаті скоєння злочинів, з метою надання правомірного вигляду володінню, користуванню та розпорядженню зазначеними грошовими коштами) передбачена відповідно ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 209 КК України, а саме: «замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі»; «вчинення фінансової операції чи правочину з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуття, володіння або використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів»; «дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього».
Таким чином, дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 209 КК України.
Згідно з ч. 4 ст. 610 КПК Українипри визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:
- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.
Вирішуючи питання про визначення строку позбавлення волі, призначеного на підставі вироку суду іноземної держави, суд бере до уваги положення ч. 4 ст. 610 КПК України та визначає такий строк у виді 7 років 6 місяців, оскільки згідно вказаної норми закону при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.
Так, на час вчинення злочину санкцією ч. 1 ст. 209 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 307 КК України -- покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.
Тому, з урахуванням вимог ст. 68 ч. 3 КК України та ч. 1 ст. 70 КК України суд дотримується строку покарання, визначеного вироком суду іноземної держави за сукупністю злочинів, тобто 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Виняткових підстав для недотримання тривалості призначеного вироком покарання іноземного суду у даному випадку немає.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно вираховувати з 17 липня 2015 року.
Водночас суд зазначає, що правових підстав для застосування щодо ОСОБА_4 положень ч. 5 ст. 72 КК України в межах розгляду зазначеного клопотання немає, оскільки згідно положень ст. 610 КПК України за клопотанням Міністерства юстиції України суд вправі лише: визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9-11 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, ст. 372, ст. 602, ст. 610 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Лівенського районного суду Орловської області від 02 вересня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Орловського обласного суду від 01 листопада 2016 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 209, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України з визначенням остаточного покарання за сукупністю вчинених злочинів у виді семи років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 17 липня 2015 року.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.
Суддя Віньковецького районного суду
Хмельницької області ОСОБА_1 .