УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року Місто Одеса
З клопотання слідчого вбачається, що 14.10.2017 приблизно о 22:20 годин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем MercedesCLK 320 р/н НОМЕР_1 (болгарська реєстрація), здійснюючи рух по вул. Семена Палія в м. Одесі, з боку вул. Южна дорога у напрямкувул. Ак. Заболотного, на регульованому перехресті вулиць Семена Палія та Марсельська, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 яка переходила проїзну справа на ліво по ходу руху автомобіля.
В ході ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодженнями, з якими її госпіталізовано до ООКЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень померла.
15.10.2017 за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель потерпілого.
15.10.2017 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди також був оглянутийавтомобільMercedesCLK 320 р/н НОМЕР_1 , який був вилучений та після огляду направлений на майданчик тимчасового утримання за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89-а.
16.10.2017 автомобіль MercedesCLK 320 р/н НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку».
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу».
Автомобіль MercedesCLK 320 р/н НОМЕР_2 . 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.
Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».
З метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження автомобіляMercedesCLK 320 р/н НОМЕР_1 за участю спеціалістів в галузі автотехніки та трасології.
Враховуючи викладене, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на автомобіль MercedesCLK 320 р/н НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить підприємству IVO CAR 1 LTD OOD, яке зареєстроване: Республіка Болгарія, м. Варна, вул. 27 Юлі, 19.з правом зберігання на майданчику тимчасового утримання за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89-а.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на автомобіль «MercedesCLK» 320 р/н НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить підприємству IVO CAR 1 LTD OOD, яке зареєстроване: Республіка Болгарія, м. Варна, вул. 27 Юлі, 19,з правом зберігання на майданчику тимчасового утримання за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89-а.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «MercedesCLK» 320 р/н НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить підприємству IVO CAR 1 LTD OOD, яке зареєстроване: Республіка Болгарія, м. Варна, вул. 27 Юлі, 19.з правом зберігання на майданчику тимчасового утримання за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89-а.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1