Справа № 446/715/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 04 квітня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з повною вищою освітою, безробітного, раніше не судимого,
-у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03 березня 2017 року близько 11.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав моток мідного дроту вагою 9 кг., який знаходився на території господарства, що на АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_6 . Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 990 гривень.

Крім цього, 15 березня 2017 року, близько 12.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зриву навісного замка гаражних воріт, таємно проник в середину гаражного приміщення, що знаходиться на АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки викрав саморобний зварювальний апарат 220 В, вартістю 1300 гривень та моток латунного дроту, вагою 10 кг., вартістю 600 гривень. Своїми протиправній діями ОСОБА_5 завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1900 гривень.

Також, 20 березня 2017 року близько 12.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зриву навісного замка гаражних воріт, таємно проник в середину гаражного приміщення, що знаходиться на АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки викрав 10 латунних прутів вагою 21 кг., вартістю 1260 грн., десять пляшок горілки, ємкістю 0,5 л., а саме: п`ять пляшок горілки ТМ «Medoff жовта» та п`ять пляшок горілки ТМ «Хлібний дар», вартість яких 750 грн., дев`ять пляшок олії ТМ «Господиня», ємкістю 710 грам, вартістю 252 грн., дві пачки заварної кави ТМ «Форт», ємкістю 500 грам, пачку заварної кави ТМ «Якобс», ємкістю 500 грам, пачку заварної кави ТМ «Маріте», ємкістю 500 грам, вартість яких 370 грн., чотири банки польського паштету ємкістю 390 грам кожен, вартість яких 72 грн. Такими протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 2704 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що в березні 2017 р. побачив на території господарства ОСОБА_6 , що на xyтopi АДРЕСА_2 мідний дріт, який вирішив викрасти. Також, 15 березня 2017 р., він, зірвавши колодку з гаража, що розташований на території господарства ОСОБА_6 , проник туди і викрав зварювальний апарат та латунний дріт. Після цього, 20 березня 2017 р. повторно проник в гараж ОСОБА_6 цим же шляхом і викрав звідти десять пляшок горілки, олію, чотири пачки кави, чотири банки паштету, які забрав додому. Зазначив, що викрадений зварювальний апарат та дріт продав.
Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати. Цивільний позов потерпілого визнав.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. просив задовольнити.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілого.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:
за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та в КЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» не перебуває.
Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 та враховує встановлені органом пробації середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик його небезпеки для суспільства, а також можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, його ставлення до наслідків вчиненого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.23), суд виходить з наступних міркувань та положень закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Правові підстави стягнення матеріальної шкоди регламентовані Главою 82 ЦК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи встановлення судом протиправних дій цивільного відповідача та наявність письмових доказів, якими стверджується завдання шкоди потерпілому на суму 3000 грн., то суд вважає підставними такі вимоги цивільного позивача і їх задовольняє.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальний витрат у справі не має.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 3000 (три тисячі ) гривень матеріальної шкоди.
Речові докази - дві пляшки олії ТМ "Господиня", одну порожню банку від паштета польського - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя