Справа № 163/2560/17
Провадження № 1-кп/163/155/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000113 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, розлученого, водія підприємства «Глобус Транс»(місто Луцьк), військовозобов`язаного, згідно із ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 07 липня 2017 року о 10 годині 05 хвилин, слідуючи пасажиром автомобіля «Джилі», номерний знак НОМЕР_1 , з України в Республіку Польща через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС України, що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, намагався перемістити з приховуванням від митного контролю в паперовому згортку, що знаходився в його власних шортах у багажному відділенні автомобіля, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс масою 0,134 грама, однак свій намір до кінця не довів, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час прикордонно-митного контролю.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

У суд кримінальне провадження у формі обвинувального акту надійшло 03.10.2017 року. На 18.10.2017 року призначено підготовче засідання, на 26.10.2017 року справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження подали угоду про визнання винуватості та просять її розглянути і затвердити.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин(щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23800 гривень.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474 КПК України питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, фізичну кількість предмета контрабанди, а також на особу, обвинуваченого, його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, відтак на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Наркотичний засіб, паперовий згорток, шорти як речові докази згідно зі ст.100 КПК України підлягають знищенню; паспорт поверненню володільцю; документи щодо проходження митного контролю, оптичний диск слід залишити в матеріалах справи.

Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого обрано у вигляді особистого зобов`язання. Клопотання про скасування чи зміну такого заходу не заявлено, відтак його слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 2017 року у кримінальному провадженні №0000113, укладену прокурором прокуратури Волинської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, і на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23800(двадцять три тисячі вісімсот) гривень.

Речові докази : 0,134 грама канабісу, паперовий згорток, чоловічі шорти сірого кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити, знявши накладений 12.07.2017 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт на паперовий згорток;
паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , що зберігається в Управлінні державної міграційної служби України у Волинській області, повернути ОСОБА_4 , знявши накладений 12.07.2017 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;
копії акту про проведення митного огляду №205010/2017/11227Е, контрольного талону для проходження по «зеленому коридору», контрольного талону для проходження по «червоному коридору» серії ТАБ №715016, оптичний диск DVD-R, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 594(п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 88 копійок судових витрат на проведення експертизи наркотичних засобів.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов`язання, продовживши на цей строк покладені на нього ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2017 року обов`язки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1