Справа № 304/747/13-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.11.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Перечинського району ОСОБА_7 на вирок Перечинського районного суду від 09 липня 2013 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Т.Ремета Перечинського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, українець, громадянин України, раніше не судимий,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок, а саме не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий українець, громадянин України, раніше не судимий,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок, а саме не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, українець, громадянин України, раніше судимий: вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік; вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2013 року за ч.1 ст.ст.185, ч.4 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки;
засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання, що призначено за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2013 року, ОСОБА_10 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок, а саме не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирався.
Обвинуваченому ОСОБА_10 на досудовому слідстві обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту строком з 16.05.2013 по 16.06.2013, в подальшому на підставі вироку апеляційного суду від 21.10.2014 ; ОСОБА_10 перебував під вартою з 21.10.2014 до 03.03.2015.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Вироком суду ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , визнано винними та засуджено за те, що вони 12 березня 2013 року, біля 21 год. неподалік будинку АДРЕСА_4 , за попередньою змовою між собою, шляхом зламу навісного замка на гаражному приміщенні, що належить ОСОБА_11 , проникли всередину, звідки таємно викрали мідний титан та мідні труби загальною вагою 20 кг, вартістю 1000 грн., 2 кг алюмінієвих трубок вартістю 20 грн. набір ручних слюсарно-монтажних інструментів "KING ROY", вартістю 545 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1565 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок Перечинського районного суду від 09 липня 2013 року в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання скасувати та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а вирок Перечинського районного суду від 22.04.2013 року виконувати самостійно. Свої вимоги прокурор обґрунтував невідповідністю призначеного ОСОБА_10 покарання вимогам ст.65 КК України у зв`язку із застосуванням ст..75 КК України.

До початку апеляційного розгляду, 29.11.2017 року прокурор змінив вимоги апеляційної скарги, просить вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2013 року щодо ОСОБА_10 змінити, звільнивши ОСОБА_10 від покарання на підставі ст..2 Закону України «Про амністію у 2016 році»..

Іншими учасниками провадження апеляції та заперечення не подавалися.

Обвинувачений ОСОБА_10 подав до апеляційного суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та розгляд кримінального провадження в його відсутності у зв`язку з перебуванням на довготривалому лікуванні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляцію у зміненому виді і просив її задовольнити, звільнивши ОСОБА_10 від відбування покарання на підставі акта про амністію, виключивши із вироку посилання на звільнення його від відбування покарання за ст..75 КК України, дослідивши докази, які характеризують особу обвинуваченого, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у зміненому виді підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин, кваліфікацію діяння обвинуваченого та призначеного йому покарання, у зміненій апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за встановлених судом першої інстанції обставин, підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до вимог Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набув чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII, згідно ст.13 зазначеного Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоровя особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410,частинами другою, третьою і четвертою статті 411Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених участині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні 12 березня 2013 року злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і вирок щодо нього не набрав законної сили.
Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_10 заявив клопотання про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 є військовослужбовцем Збройних Сил України, займає посаду старшого навідника гранатометника військової частини пп НОМЕР_1 . За час проходження служби, в тому числі на посаді командира взводу снайперів, зарекомендував себе з позитивної сторони, неодноразово нагороджувався відзнаками за особисту мужність і відвагу, виявлені під час виконання бойових завдань в зоні АТО.

Згідно довідки від 15.03.2017 за №469, виданої командиром військової частини пп НОМЕР_2 та начальником медичної служби цієї військової частини 22.07.2016 року під час виконання бойового завдання в зоні проведення АТО, під час обстрілу біля шахти «Бутівка» Донецької області, ОСОБА_10 отримав вогнепальне осколкове проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки, паріетальної та вісцеральної очеревини та вогнепальні осколкові множинні сліпі поранення м`яких тканин правої лопатки, попереково-крижової ділянки.

Приймаючи до уваги, що злочин, за вчинення якого засуджений ОСОБА_10 , не являються особливо тяжким та з урахуванням того, що обвинувачений захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, вирок стосовно нього не набрав законної сили, обвинувачений подав клопотання про застосування до нього ст..2 Закону України « Про амністію у 2016 році», апеляційний суд приходить до висновку, що вирок Перечинського районного суду щодо ОСОБА_10 підлягає зміні, а ОСОБА_10 звільненню від призначеного покарання за цим вироком на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора у зміненому виді підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Перечинського району ОСОБА_7 на вирок Перечинського районного суду від 09 липня 2013 року у зміненому виді - задовольнити.

Вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2013 року щодо ОСОБА_10 - змінити , виключивши із вироку посилання на звільнення його від відбування покарання на підставі ст..75 КК України.

На підставі ст..2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_10 повністю звільнити від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2013 року у зв`язку із актом амністії.

В решті вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2013 року щодо ОСОБА_10 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Судді: