Провадження № 1-кс/161/6786/17
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 28 вересня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у кримінальному провадженні № 0000349 від 15 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Волинської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 , про накладання арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :
В поданому до суду клопотанні слідчий ОСОБА_6 зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі рішення Маневицької селищної ради Волинської області від 06.11.2015 №1/1 ОСОБА_5 призначено на посаду Маневицького селищного голови, посада якого відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» віднесена до 4 категорії посад, повноваження якого почались 06.11.2015 із моменту складення ним присяги, у зв`язку із чим, останній згідно п.2 Примітки до ст. 368 КК України є особою, яка займає відповідальне становище.

Разом з тим, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді Маневицького селищного голови та будучи головою виконавчого комітету Маневицької селищної ради, наділений повноваженнями щодо реєстрації, зняття з реєстрації, надання інформації щодо вказаних питань у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Також, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 використовуючи вищевказані надані йому повноваження з метою особистого протиправного збагачення, 6 вересня 2017 року, під час зустрічі в службовому кабінеті повідомив ОСОБА_7 про те, що для отримання необхідної довідки їй необхідно написати заяву від імені ОСОБА_8 на ім`я Маневицького селищного голови. Після написання ОСОБА_7 відповідної заяви, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 вказану заяву не писав, 11 вересня 2017 року доручив підлеглим працівникам зареєструвати заяву та направити відповідний запит до Маневицької ЦРЛ на балансі якої знаходилась будівля за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 18 вересня 2017 року ОСОБА_5 дав вказівку підлеглим працівникам виготовити довідку на ім`я ОСОБА_8 про дату введення у експлуатацію будівлі за вищевказаною адресою, яку підписав та 20 вересня 2017 року особисто передав громадянці ОСОБА_7 .

Після цього, 20 вересня 2017 року ОСОБА_7 , діючи на вимогу ОСОБА_5 , близько 15 год. перебуваючи в службовому кабінеті Маневицького селищного голови, за адресою: вул. Незалежності, 19, смт. Маневичі, Волинської області, передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4000 гривень в якості неправомірної вигоди, за виготовлення, підписання та видачу останнім довідки про рік введення в експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, ОСОБА_5 було викрито працівниками прокуратури Волинської області та УЗЕ у Волинській області ДЗЕ НП України, а предмет неправомірної вигоди в останнього в кабінеті виявлено та вилучено в сумі 4000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, про що його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт майна у вигляді речей, з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.5 вищевказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, частиною 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, що вказує на необхідності накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на речі та грошові цінності, що перебувають у власності останнього.

Зокрема, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, вбачається підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належать об`єкт нерухомого майна, а саме:

-житловий будинок загальною площею 184,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта майна 7971243).

З врахуванням зазначеного, слідчий ОСОБА_6 , з посиланням на ст. ст. 131-132, 167-169, 170-172, КПК України, погодивши клопотання з прокурором ОСОБА_3 , просить суд :1. Накласти арешт та заборонити розпоряджатися майном, належним на праві приватної власності ОСОБА_5 , а саме об`єктом нерухомого майна, а саме:

-житловим будинком загальною площею 184,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта майна 7971243).

2. З метою забезпечення арешту майна розгляд клопотання проводити без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання зазначивши, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з 1986 року перебувають в шлюбі та з 1996 року за спільні кошти будують будинок в якому окрім них проживають їх діти.

Також, ОСОБА_4 зазначив, що згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а тому не можна позбавити ОСОБА_10 права власності, оскільки вона не має до кримінальної справи відношення.
Разом з тим, ОСОБА_4 в підтвердження своїх доводів надав суду копії свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , свідоцтво про право власності на буд. АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 та витяг з реєстру нерухомого майна.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що він не скоював кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд накласти арешт на майно з забороною розпоряджатися, з підстав зазначених в клопотанні слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши подане клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 , дослідивши подані учасниками судового розгляду докази, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , встановив наступні обставини.

З витягу з кримінального провадження №0000349, встановлені відомості вимагання та отримання службовою особою органу місцевого самоврядування неправомірної вигоди, з попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України.

21 вересня 2017 року прокурором Волинської області пред`явлено ОСОБА_5 підозру в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади з спеціальною конфіскацією та з конфіскацією майна.

Згідно копії свідоцтва про власність, довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 являється власником 1/1 частки буд. АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 17 травня 1986 року, між громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_11 укладено шлюб, присвоєно дружині прізвище ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на розпорядження, для забезпечення можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.3 ч. 2, ч.5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
За таких обставин, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, в разі визнання винним ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на зазначене нерухоме майно необхідно накласти арешт відповідно до клопотання з забороною розпорядження.
Разом з тим, слідчий суддя, перевіряючи доводи сторони захисту, приймає до уваги роз`яснення постанови №5 Пленуму ВССУ від 3 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна.

Згідно п.1 Постанови за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутись до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності в загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право звернення з клопотанням про скасування арешту майна та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченими ст.174,539 КПК України, до суду, що наклав арешт.

Також, слідчий суддя враховує, що згідно ст.3, ч.1, ч.3 ст.15 ЦПК України лише до компетенції судів в порядку цивільного судочинства відносяться справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав в порядку позовного провадження.

З врахуванням зазначеного, слід прийти до висновку, що ОСОБА_10 не зверталась до суду в порядку цивільного судочинства про захист невизнаного права, суд в порядку цивільного судочинства не приймав рішення про визнання права власності за ОСОБА_10 ..

Керуючись ст.ст.170,172,173,372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Волинської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 , про накладання арешту на майно - задовольнити.
Накласти, у кримінальному провадженні № 0000349 від 15 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, арешт з позбавленням права розпорядження на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1