У Х В А Л А
16.03.2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
із участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у підготовчому засіданні в місті Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 12.04.2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України,
УСТАНОВИВ :
04.01.2018 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000129 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, за ознаками незаконного заволодіння за попередньою змовою групою осіб шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами потерпілого ОСОБА_14 та відповідно грошовими коштами у великих розмірах потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, завдавши останнім майнової шкоди на загальну суму 18373407,50 грн.
В підготовче судове засідання не з`явились за їх належним викликом захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_18 без повідомлення причин своєї неявки, а також потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , попередньо подавши до суду письмову заяви за змістом яких кожен просив підготовчий розгляд справи проводити без його участі. Потерпілий ОСОБА_15 подав попередньо до суду цивільний позов із вимогою стягнення на його користь з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завданої злочином матеріальну шкоду в розмірі 133000 доларів США, що еквівалентно 3600701,68 грн., а також понесених витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн.; потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 подали попередньо до суду цивільні позови про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 в розмірі 2050650 грн., на користь ОСОБА_11 в розмірі 3240000 грн.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав про можливість призначення судового розгляду, який просив проводити у відкритому судовому засіданні з викликом сторін кримінального провадження. Просив викликати для допиту свідків, які зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Також вказав про потребу продовження застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжений наразі термін якого згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 22.01.2018 року закінчується 22.03.2018 року, а попередньо визначені ризики, пов`язані із можливістю ОСОБА_6 переховуватись від суду, перебуваючи на волі, знищити чи сховати речові докази, впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності, а також перешкождати кримінальному провадженню іншим чиним, досі не зменшилися. Також повідомив про внесення обвинуваченим ОСОБА_7 визначеної йому при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою застави у встановленому розмірі 480000 грн., у зв`язку з чим просив суд продовжити останньому зобов`язання прибувати за викликом до суду, не відлучатись без дозволу суду за місця постійного проживання, а також повідомляти суд про зміну місця проживання.
Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 погодились із можливістю призначення судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо продовження його тримання під вартою; потерпілі підтримали думку прокурора з цих питань, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просили прийняти та вирішити в ході судового розгляду подані ними цивільні позови.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 просили повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на відсутність у ньому розмежування фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, незазначення за змістом їх спільного викладення обставин та розрахунку визначення особливо великих розмірів майна, що вказане кваліфікуючою ознакою кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, що на їх переконання унеможливлює достатнє розуміння обвинувачення стороною захисту. Також зауважили про обставини нездійснення відкриття матеріалів кримінального провадження після закінчення досудового розслідування та неврученння копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику ОСОБА_18 , з якою під час досудового слідства уклав договір про надання правової допомоги наразі обвинувачений ОСОБА_7 . У разі призначення судом судового розгляду не заперечили щодо його здійснення у відкритому судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_8 також заперечив проти продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, вважаючи зменшеними за перебігом закінчення досудового розслідування заявлених прокурором ризиків та недоведеності стороною обвинувачення протиправної поведінки обвинуваченого, якою аргументовано наявність вказаних ризиків. Зауважив про відсутність попередньої судимості у обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність у нього постійного місця проживання, сім`ї, у складі якої на його утриманні перебувають четверо малолітніх дітей, з урахуванням чого просив застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який вид запобіжного заходу, не пов`язаний з триманням під вартою. Також просив визначити останньому мінимальний розмір попередньо встановленої застави.
Захисники ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 у разі призначення судового розгляду просили викликати до суду за наданим переліком свідків, відомості про яких є в матаріалах кримінального провадження, а також просили суд витребувати з Жмеринського ВП ГУНП матеріали кримінального провадження №000017, в межах досудового розслідування якого обвинувачений ОСОБА_7 визнаний потерпілим від шахрайських дій щодо нього обвинуваченого ОСОБА_6 , що вважають обставинами, які мають значення для даного кримінального провадження. Щодо продовження заявлених прокурором зобов`язань обвинуваченому ОСОБА_7 вважають, що їх виконання останнім достатньо охоплюється самим запобіжним заходом у виді застави щодо нього.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що обвинувальний акт стосовно обвинувачений ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який надійшов до суду, в цілому відповідає вимогам кримінального процесуального закону щодо його змісту. Колегія суддів не приймає до уваги повторно заявлені стороною захисту доводи стосоно нерозмежування в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, незазначення за змістом їх спільного викладення обставин та розрахунку значення особливо великих розмірів майна, що вказане кваліфікуючою ознакою інкримінованих злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України, оскільки безпідставність цих тверджень сторони захисту вирішена ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 28.02.2018 року. Решту доводів сторони захисту, пов`язаних із нездійсненням стороною обвинувачення відкриття матеріалів кримінального провадження та невручення копії обвинувального акту і реєстру досудового розслідування захиснику ОСОБА_18 суд не визначає достатньою підставою для повернення обвинувального акту, оскільки судом були вжиті необхідні засоби з метою використання вказаним захисником особистих прав.
Таким чином колегія суддів враховує, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження на разі не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства; при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено; дане кримінальне провадження за визначенням суду апеляційної інстанції підсудне Жмеринському міськрайонному суду Вінницької області. Подані потерпілими ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 цивільні позови за формою та змістом відповідають вимогам позовної заяви, мають безпосереднє відношення до обставин цього кримінального правопорушення, а тому їх слід прийняти до розгляду судом в межах даного судового провадження, визнавши потерпілих цивільними позивачами, а обвинувачених - цивільними відповідачами. Наявні визначені законом підстави, за яких не складається досудова доповідь з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення.
Суд визначає таким, що не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно витребування судом з органу досудового розслідування для огляду в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №000017, оскільки відповідна можливість передбачена в порядку судового контролю за зверненням заінтересованих осіб лише до слідчого судді, функціями якого не наділений безпосередньо суд на стадії судового розгляду.
На виконання встановленого вимогами ч.3 ст.331 КПК України обов`язку вирішення питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , попередньо встановлений термін якого спливає 22.03.2018 року, та в межах якого відсутні об`єктивні можливості закінчення судового розгляду, колегія суддів вважає, що попередньо застосований та послідовно продовжений під час досудового розслідування згідно ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2017 року, 03.10.2017 року, 29.11.2017 року та ухвали колегії суддів Жмеринського міськрайонного суду від 22.01.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає продовженню судом з огляду на триваючу потребу запобігання попередньо визначеним ризикам та необхідність забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
При цьому колегія суддів враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його зрілий вік, характер та обсяг висунутого звинувачення, грунтовність якого за затвердженим обвинувальним актом наразі ніким не спростовано, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, стосовно обставин спроби втечі від потерпілих після його викриття та відсутності міцних соціальних зв`язків і сталого легального доходу, та які не спростовані стороною захисту самим лише запереченням їх доведеності стороною обвинувачення та повідомлення про наявність у ОСОБА_6 місця постійного проживання та сім`ї, щодо яких з`совано непроживання останнього спільно із ними, відтак визначається, що обвинувачений ОСОБА_6 з урахуванням наведеного досить вірогідно може з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності переховуватись від суду, а також перебуваючи на волі може протиправно перешкоджати судовому провадженню у спосіб протиправного впливу на потерпілих та свідків.
За таких обставин коллегія суду не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню останнім процесуальних обов`язків, а тому визначає, що застосування запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 14.05.2018 року. Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, колегія суддів вважає, що такий винятковий захід в цьому випадку є виправданим, оскільки наявний більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.
Разом з тим, колегією суддів враховуються положення ст.182 КПК України щодо застави та з огляду на суму фактично пред`явлених вимог майнового характеру потерпілими в обсязі цивільних позовів, за сукупністю чого з метою дотримання принципу не лише гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а й унеможливлення завідомо непомірного для нього розміру застави, суд визначає за необхідне зменшити розмір альтернативно визначеної обвинуваченому ОСОБА_6 застави до 9000000 грн.
Також судом визначається достатньою для виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків власне запобіжним заходом у виді застави, право на який добровільно використано останнім, а тому з огляду на недопущення ним до теперішнього часу їх порушень не бачає доцільним додаткового визначення йому заявлених прокурором зобов`язань.
Інших клопотань про вирішення судом решти питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, ніким не заявлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.
Керуючись ст.127-128, 314-316 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Визнати потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 цивільними позивачами.
Визнати обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільними відповідачами.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області на 14 годин 00 хвилин 08 травня 2018 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіальним складом суду.
В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, їх захисників, потерпілих та свідків згідно представлених строною обвинувачення та строною захисту списків.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2017 року, продовжити на 60 днів, тобто до 14.05.2018 року включно, визначивши йому розмір застави в сумі 9000000 гривень.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді