Справа № 738/351/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/146/2018
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000728 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 352 грн. 40 коп. за проведення судової експертизи.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 : на користь потерпілої ОСОБА_7 - 7640 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди, на користь потерпілого ОСОБА_8 - 6739 грн. майнової шкоди та 4000 грн. моральної шкоди .

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 03 грудня 2016 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_10 , проник до приміщення гаражу, який знаходиться у дворі магазину «Берізка», по вул. Піщанівська, 2а, в м. Мена Чернігівської області, звідки таємно викрав шуруповерт «Дніпро-М», модель АДЛ 14.4 та зварювальний апарат «Дніпро-М», модель САБ-250, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3316, 32 грн.

10 грудня 2016 року, близько 23.30 год., ОСОБА_10 проник до приміщення складу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за вищевказаною адресою, звідки повторно, таємно викрав майно на суму 3952 грн., що належить ОСОБА_8 , та майно на суму 7640 грн., що належить ОСОБА_7 , а всього на загальну суму 11594 грн.

3 лютого 2017 року, близько 23.50 год., ОСОБА_10 проник до приміщення складу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за вищевказаною адресою, звідки повторно, таємно викрав майно на суму 2500 грн., що належить ОСОБА_8 , та майно на суму 649 грн., що належить ОСОБА_7 , а всього на загальну суму 3149 грн.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене покарання є явно несправедливе внаслідок його суворості, так як місцевим судом при призначенні покарання не було враховано належним чином його особу, визнання ним своєї вини та щире каяття.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; позицію потерпілих, які категорично заперечували проти задоволення скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_10 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, розмір завданих збитків, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, формально позитивно характеризується за місцем проживання, проте, за час після скоєння злочину не відшкодував потерпілим завдані збитки та не намагався цього зробити, не працює; думку потерпілих щодо міри покарання; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, всі обставини, на які посилається апелянт, місцевим судом при призначенні йому покарання враховані, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4