Справа №150/178/16-к
Провадження по справі №1-кп/150/3/17
УХВАЛА
03 листопада 2017 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000008 від 28.01.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого: вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 26.05.2008 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.08.2014 за ч. 1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень; вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.07.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого
ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Чернівецького районного суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області 03.11.2017 року прокурором ОСОБА_3 подано письмове клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує вище вказане клопотання, наголосивши на існуванні ризиків, визначених статтею 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вирішення питання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносить на розгляд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ґрунтуючись на наступних підставах.

Частиною 4 статті 176 КПК України встановлено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість якого у встановленому законом порядку не погашена та не знята, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 26.01.2016 року близько 19 год. 00 хв. в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, за попередньою змовою із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, з метою викрадення чужого майна, впевнившись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом зняття віконної рами проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_6 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав 2 килима розмірами 183х270 см. та 280х200 см. загальною вартістю 1750 гривень. В подальшому вказані килими останній передав через вікно громадянину на ім`я ОСОБА_5 , який в цей час чекав на вулиці поблизу вищевказаного житлового будинку, після чого викрадене обернули на власну користь та з місця події зникли.

По вказаному кримінальному провадженні неодноразово призначався судовий розгляд, зокрема, 19.04.2016 року, 18.05.2016 року, 03.06.2016 року, 08.06.2016 року, 22.06.2016 року.
Про день, час та місце судового розгляду у кримінальному провадженні обвинувачений та потерпілий повідомлялись у встановленому законом порядку. Однак, обвинувачений до суду жодного разу не з`являвся та про причини свого неприбуття суду не повідомивів.
Ухвалу суду про примусовий привід від 03.06.2016 року обвинуваченого ОСОБА_4 органом внутрішніх справ не виконано, оскільки, по місцю свого проживання останній був відсутній, місце знаходження останнього невідоме.
Відповідно до ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 22.06.2016 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку із чим провадження по даній справі було зупинено.
Вище зазначені обставини свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, невиконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків в частині прибуття на виклик та підкорення законним вимогам суду, необхідність запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України, зокрема: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, на досудовому розслідуванні ОСОБА_4 відповідно до встановленого законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов для розгляду до суду.
Вище наведене свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого); наявність у підозрюваного (обвинуваченого) постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені частиною 1 статті 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, а також наявність ризиків.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин, попередні судимості не погашені, злочин, в якому він обвинуваться згідно ст. 12 КК України є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, обвинувачений офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, за місцем проживання характеризуються негативно, відсутні будь-які стійкі соціальні зв`язки.
Крім того, судом враховується також ризик вчинення обвинуваченим інших подібних кримінальних правопорушень у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі вище викладено, суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатнім застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, про що фактично свідчить попередня поведінка обвинуваченого під час судового розгляду, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні належним чином обґрунтовано необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене клопотання не суперечить вимогам КПК України та загальним засадам кримінального провадження, визначеним статтею 7 КПК України, що дає підстави для задоволення клопотання, заявленого прокурором.

Частиною 4 статті 97 КПК України встановлено обов`язок суду визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі наведеного, керуючись ст., ст. 369, 370, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, - до 01 січня 2018 року включно.
Ухвала про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст., ст.284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.
Копію ухвали невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1