Справа № 699/573/16-к
Номер провадження 1-кп/699/14/18
УХВАЛА
про прийняття до розгляду цивільного позову та арешт майна
26.03.2018 м.Корсунь-Шевченківський
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого Головатюка
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши кримінальне провадження № 0000250 щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
встановив:

В провадженні Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Під час кримінального провадження до початку судового розгляду потерпілим ПАТ «Укртелеком» в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 15533 грн. з метою забезпечення якого подав клопотання про накладення арешту на майно, належне обвинуваченому.

В обґрунтування клопотання цивільний позивач надав докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком», будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст.172 КПК України).

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд, перевіривши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, пояснення учасників кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, в ч. 8 ст. 170 КПК України зазначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Як вбачається з матеріалів цивільного позову, представник цивільного позивача просить стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 15533 грн., надавши при цьому локальний кошторис на будівельні роботи №5-1-1 від 15.03.2018 року на підтвердження витрат.

При вирішенні питання про арешт майна суд повинен керуватися п.п. 3-5 ч. 2 ст.173 КПК України та враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У наданому до суду клопотанні не зазначено, на яке саме майно необхідно накласти арешт, місце його знаходження, його вартість та як його ідентифікувати, як і не додано документів, які підтверджують право власності обвинуваченого на майно, що підлягає арешту, перелік якого суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, повинен зазначити в ухвалі.

Ч.1 ст.171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч.3 ст.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судом з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, є обґрунтованим і тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 61, 62, 170-173, 350, 395 КПК України,

Суд

ухвалив:

Прийняти до розгляду цивільний позов потерпілого ПАТ «Укртелеком» в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком».
Визнати потерпілого ПАТ «Укртелеком» в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000250.
Визнати обвинуваченого ОСОБА_4 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні № 0000250.

Задовольнити клопотання цивільного позивача ПАТ «Укртелеком» в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» про арешт майна.
Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 30.12.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 , в межах розміру шкоди зазначеної у цивільному позові 15533 грн.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1