Провадження № 1-кп/643/698/17
Справа № 643/6866/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого- ОСОБА_6

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 15.01.2016року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, позбавленої батьківських прав відносно сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимої:

-21.09.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.185, ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненої 16.06.2014 року від відбування покарання на підставі на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014року;

-17.02.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;

-02.07.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 , 15.01.2016 року приблизно о 04год.00хв., знаходячись у квартирі малознайомого їй ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи його, з корисливих мотивів, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_6 спить в кімнаті, шляхом вільного доступу таємно викрала з лівої зовнішньої кишені брюк останнього, що знаходились на ліжку в кімнаті, гаманець з карткою банку «Приватбанк», карткою мобільного оператора «Мегафон», дисконтними картками аптек «911» та «Доверие», які для потерпілого ОСОБА_6 матеріальної цінності не представляють, та грошовими коштами в розмірі 3000 гривень, які належали ОСОБА_6 , після чого пішла з квартири останнього, чим довела свій злочинний намір до кінця і розпорядилася викраденим на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 повністю визнала свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, надала пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище, а саме, що 15.01.2016 року приблизно о 04год.00хв., вона знаходилась у квартирі малознайомого їй ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , з яким вона познайомилась по інтернету через сайт знайомств та коли він ліг спати вона заволоділа його гаманецем та пішла з квартири. Фактичних обставин справи не оспорювала. Зазначила, що скоїла крадіжку належного майна потерпілого із-за тяжкого матеріального становища, гроші, які знаходились у гаманці потратила на дитину. Щиро кається у скоєнні злочину. У потерпілого прохала вибачення за скоєне. Просила суд суворо її не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Незважаючи на повне визнання ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, її вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні та які в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що у січні 2016 року точної дати не пам`ятає він познайомився з ОСОБА_8 на сайті знайомств в інтернеті. Запросив її до себе у гості в квартиру яку орендував за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 22-00год. приїхала ОСОБА_8 яка залишилась у нього в квартирі ночувати. Вночі, точного часу не пам`ятає, він прокинувся, ОСОБА_12 в квартирі вже не було, після чого він виявив що в нього зник гаманець в якому знаходились гроші у сумі 3000,00грн., картка банку «Приватбанк», картка мобільного оператора «Мегафон», дисконтні картки аптек «911» , «Доверие». Зазначив що претензій до обвинуваченої не має. Покарання обвинуваченій прохав призначити відповідно до Закону.

Вина обвинуваченої ОСОБА_8 також підтверджується й іншими об`єктивними даними, а саме:
- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2016року року потерпілого ОСОБА_6 /а.п.96/;
- витягом з кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000363 від 15.01.2016року/ а.п.95/;

- протоколом огляду місця події від 17.01.2017року, відповідно до якого вбачається, що за місцем проживання обвинуваченої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 добровільно видала гаманець чоловічий чорного кольору у якому на момент огляду знаходиться дисконтна карта 911, дисконтна картка аптеки Мед-Сервіс», пластикова картка Приват Банк, пластикова картка Мегафон та пояснила, що вказаний гаманець вона таємно викрала у малознайомого на ім`я ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 . Також пояснила, що у гаманці на момент крадіжки знаходились гроші у сумі 2000,00грн. /.а.п.98-99/;
- протоколом огляду речей від 19.01.2016року, а саме: гаманцю чорного кольору, всередині якого знаходиться пластикова картка «Приватбанк», пластикова дисконтна картка аптеки «911», пластикова картка аптеки «Доверие», пластикова картка «Мегафон» /а.п.105-106/;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.01.2016року та фототаблицею до нього, відповідно до якого, ОСОБА_6 впізнав викрадений у нього 15.01.2016року гаманець за адресою: АДРЕСА_2 /а.п.101-103/;

- постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.01.2016року, а саме: гаманця, пластикової картки «Приватбанк», пластикової дисконтної картки аптеки «911», пластикової картки аптеки «Доверие», пластикової картки «Мегафон», переданих на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 /а.п. 107,108/;
Наведені покази обвинуваченої та потерпілого підтверджуються розглянутими в судовому засіданні доказами, суд визнає їх достовірними, оскільки по головним та суттєвим обставинам, вони узгоджуються та взаємостверджуються між собою, підтверджують скоєне, викривають злочинні дії обвинуваченої.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому ці її дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.
Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_8 вчинила злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості.
У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_8 не заміжня, має малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій розпорядженням Голови Охтирської районної державної адміністрації Сумської області від 30.05.2017року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та передано під опіку, позбавленої батьківських прав відносно сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима, в тому числі за злочини проти власності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Згідно довідки КЗОЗ «ХМПНД №3» від 19.05.2017року ОСОБА_8 перебувала під наглядом у КЗОЗ «ХМПНД №3» з 2006року з діагнозом: легка розумова відсталість з порушеними формами поведінки, у 2013році знята з обліку. За місцем проживання характеризується негативно. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №353 від 15.05.2017року, ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебувала у стані вище вказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки вчиненого нею злочину проти власності, дані про її особу, яка раніше неодноразово судима, у тому числі за умисні корисливі злочини, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, ставлення її до скоєного, та те, що будучи засудженою 02.07.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільненої на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки, знов вчинила корисливий злочин, що свідчить о стійкій злочинній спрямованості особистості обвинуваченої, тому вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливо без ізоляції від суспільства і вважає за необхідним призначити ОСОБА_8 , покарання в межах санкції статті інкримінованого їй кримінального правопорушення без застосування до неї ст.79 КК України.

Оскільки ОСОБА_8 засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки, та після постановлення вказаного вироку до його відбуття, вона скоїла нове кримінальне правопорушення, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання, виходячи з наступного.

Згідно із положенням ч. 4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання обвинуваченій, суд вважає правильним рахувати з моменту її затримання, а саме з 04.05.2017року.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», ч.5 ст.75КК України викладеній в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування. Вказаний закон набрав чинності 21.06.2017року.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, суд вважає правильним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч.5 ст.72 КК України, у редакції, що діяла до 21.06.2017року, і зарахувати у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 період з моменту її затримання, а саме з 04.05.2017року по 20.06.2017року включно, у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 року та остаточно призначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 04.05.2017року.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.05.2017року по 20.06.2017року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Речові докази:

- гаманець, пластикову картку «Приватбанк», пластикову дисконтну картку аптеки «911», пластикову картку аптеки «Доверие», пластикову картку «Мегафон», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1