Справа № 405/5532/17
УХВАЛА
01 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009296 від 14.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 18 жовтня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 16 грудня 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 16.12.2017 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що на даний час існують ризики кримінального провадження, зокрема переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. Свої доводи прокурор аргументував тим, що ОСОБА_5 раніше судимий за умисні корисливі злочини, не має постійного місця проживання, сталих соціальних зв`язків, не працюючий, вказане є ризиком вчинення нового злочину. За таких обставин, прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до обвинуваченого. Просив продовжити термін тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

Обвинувачений та його адвокат не заперечили проти продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, з урахуванням позиції обвинуваченого та адвоката, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я та майновий стан. Так, ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, знову вчинив ряд умисних тяжких корисливих злочинів, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений неодружений, до затримання не займався суспільно корисною працею та не мав постійного джерела доходу. За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик продовжити злочинну діяльність і скритись від суду та ризик впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 29 січня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 29 січня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1