Провадження № 1-кс/638/2281/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі представника заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 від імені ТОВ «Промислові енергетичні системи`про скасування арешту майна, -

встановив:

Слідчим відділом Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003528 20.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.08.2016 року за клопотанням слідчого накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «Промислові енергетичні системи».

21.08.2017 р. адвокат ОСОБА_3 від імені ТОВ «Промислові енергетичні системи» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про скасування накладеного арешту.

Заявник вважає, що арешт підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України одним з завдань кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів фізичних та юридичних осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину: правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Даних про те, що майно ТОВ «Промислові енергетичні системи» було безпосереднім предметом злочинних посягань або зберегло на собі його сліди, стороною обвинувачення не надано. Також не надано будь-яких даних про те, що саме рухоме чи нерухоме майно ТОВ «Промислові енергетичні системи» відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна ТОВ «Промислові енергетичні системи» слідчий виходив з того, що це майно може мати доказове значення для справи.

Однак, доказове значення для даної справи мають саме факти документального укладення договорів купівлі-продажу рухомого та нерухомого майна, та договорів на переробку давальницької сировини з ТОВ «Інкод», а не саме майно.

Крім цього, на момент накладення арешту на майно у кримінальному провадженні судом не була перевірена обґрунтованість підозр, стверджуваних стороною обвинувачення. Зокрема, щодо відчуження майна шляхом проведення торгів (аукціонів) та уникнення таким чином вимог на погашення заборгованості перед ТОВ «Інкод». До того ж вказані обставини згідно ст. 91 КПК України не предметом доказування та не можуть вказуватися у клопотання про застосування заходів забезпечення у дійсному провадженні, адже це є порушенням вимог ч. 3 ст. 214 КПК України.

В дійсності ж ТОВ «Промислові енергетичні системи», уклавши вищезгадані договори, поручилося за виконання зобов`язань ТОВ «Рекуперація свинцю» та взяло на себе солідарну відповідальність за зобов`язаннями підприємства перед ТОВ «Інкод».

Окрім того, для наявності складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, необхідний наслідок у вигляді збитків ТОВ «Інкод». З матеріалів кримінального провадження та ухвали слідчого судді про арешт майна, чітко вбачається, що питання фактичного використання ТОВ «Промислові енергетичні системи» рухомого та нерухомого майна не досліджувалося, не дивлячись на те, що ці обставини є основоположними для ствердження наявності збитків, тобто існування наслідків, та й всього складу, злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Заявник вважає, що підозра сторони обвинувачення про можливість приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування арештованого майна не має ніяких підстав, а ствердження про це в клопотанні про арешт майна є необгрунтованим. Викладене свідчить про те, що потреби досудового розслідування, які були викладені в клопотанні старшого слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 від 18 серпня 2016 року, не виправдовують такий ступінь втручання, як накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ «Промислові енергетичні системи», так само як і наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Отже арешт накладено необгрунтовано і подальше продовження існування даного арешту порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ «Промислові енергетичні системи».

Слідчий проти задоволення клопотання заперечував і пояснив, що по справі здійснюється досудове слідство і призначено проведення експертизи.

Суд вважає клопотання про скасування арешту майна таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 року за клопотанням слідчого накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «Веста інвест» в рамках кримінального провадженняю, внесеного до ЄРДР №0003528 20.07.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання, задоволеного судом, слідчий зазначав, що 18 серпня 2016 року до Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ТУ Національної поліції в Харківській області надійшло клопотання представника ТОВ «Інкод» в особі ОСОБА_5 , про те, що підприємству ТОВ «Інкод» стали відомі достовірні обставини використання коштів, що призначалися для погашення вимог підприємства ТОВ «Інкод», на будівництво та реконструкцію об`єктів нерухомості, а також придбання та забезпечення роботи основних засобів ТОВ «Рекуперація свинцю», та інших, пов`язаних юридичних осіб, що входять до групи компаній «Веста», а саме ТОВ «Веста-Індастріал», ТОВ «Промислові енергетичні системи» та ПАТ «Веста-Дніпро».

Зокрема, зазначено, що дані підприємства уклали з ТОВ «Інкод» договори, за якими поручилися за виконання ТОВ «Рекуперація свинцю» зобов`язань і прийняли на себе солідарну відповідальність за зобов`язаннями цього підприємства згідно з такими договорами:

- Договір купівлі продажу №03 Р-13 від 10 січня 2013 року

- Договір купівлі продажу №20/03-1 від 20 березня 2013 року

- Договір купівлі продажу №14 Р-13 від 20 березня 2013 року

- Договір №0405-15 від 14.05.2014

- Договір №08 Р-12 на переробку давальницької сировини від 24.07.12 р.

В своєму клопотанні слідчий зазначає про достатні підстави вважати, що майно ТОВ «Веста-Індастріал», ТОВ «Промислові енергетичні системи» та ПАТ «Веста-Дніпро» відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і є можливість його приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження».

Необхідність накладення арешту слідчий обґрунтовував тим, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову, перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, або реконструювання, а крім того, що визначене майно є предметом та доказом злочину.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, погодився з доводами слідчого і наклав арешт на майно вказаних товариств в тому числі і ТОВ «Веста-Дніпро», заборонивши відчуження майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд не вбачає порушень діючого законодавства при арешті спірного майна слідчим суддею 19.08.2017 р., які могли б слугувати підставою для його скасування.

Відомості про злочин, передбачений ч.3 ст. 190 КК України внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ТОВ «Інкод». На теперішній час по справі здійснюється досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 року за клопотанням слідчого накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «Промислові енергетичні системи».

При арешті майна слідчим зазначено, що арештоване майно є предметом злочину, має доказове значення і може бути використано для забезпечення цивільного позову. На теперішній час здійснюється досудове розслідування. Визнання предметів і об`єктів злочину віднесено до компетенції слідчого. Доказів порушень з боку органу досудового розслідування по даній справі суду не надано.

Застосований арешт майна не втратив своєї потреби до теперішнього часу, оскільки ТОВ «Промислові енергетичні системи» визнано банкрутом і знаходиться в процесі ліквідації. Тому у разі скасування арешту майно може бути відчужено невизначеному колу осіб, що призведе до його втрати.

Також слід зазначити,що клопотання про скасуванню арешту майна подано від імені ТОВ «Промислові енергетичні системи» особою, яка не підтвердила своїх повноважень. Клопотання подане адвокатом ОСОБА_3 на пдставі договору про надання правової допомоги з арбітражним керуючим ОСОБА_6 , повноваження якого діяти від імені товариства «Промислові енергетичні системи» належним чином не підтверджені.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від імені ТОВ «Промислові енергетичні системи`про скасування арешту майна про скасування арешту майна, відмовити.

Повідомити учасників судового провадження про час оголошення повного тексту ухвали 31.08.2017 р. о 17-00 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя