Справа № 135/1443/14-к
Провадження у справі № 1-кп/135/1/17
У Х В А Л А
іменем України
30.11.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі
судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої
-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого
-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м. Ладижин Вінницької області, кримінальне провадження, внесене 21.12.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником начальника управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
За обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21.12.2013 року, близько 07 години 25 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем, моделі ВАЗ 21144-1110-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Слобода в місті Ладижин Вінницької області, зі сторони села Лукашівка Тростянецького району Вінницької області, на перехресті вулиць Слобода - Карла Маркса, порушив пункти 1.5, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України та вимоги дорожнього знаку 2.1, а саме: не переконався, що його дії не створять небезпеку чи перешкоду для руху, не будуть загрожувати життю або здоров`ю громадян, не завдадуть матеріальних збитків, перед початком, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху не переконався, що це не створить перешкод іншим учасникам руху, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, що під`їжджав до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, здійснив виїзд на вищевказане перехрестя, де допустив зіткнення із автомобілем, моделі ВАЗ -211040, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-211040, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів тіла грудини, 3,4-го ребер зліва, гематом в лобній ділянці голови та верхньої третини правої гомілки, крововиливів в ділянках повік правого ока, які потягнули за собою тривалий розлад здоров`я ( понад 21 день), та відносяться, відповідно до судово-медичної експертизи № 81-к від 08.07.2014 року, до тілесних ушкоджень середньої тяжкості й по давності утворення можуть віповідати строку ДТП.
Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
30 листопада 2017 року, у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_4 подала заяву, згідно якої вона, у порядку ст. 46 КК України, примирилася з обвинуваченим ОСОБА_6 , а він відшкодував їй моральну та матеріальну шкоду, у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення заяви про закриття даного кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілої, вважаючи що у даному випадку існують законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України, та закриття провадження по справі, оскільки потерпіла примирилася з обвинуваченим, а він відшкодував, завдану їй моральну та матеріальну шкоду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження з додатками та саму заяву потерпілої, приходить до висновку, що заява потерпілої підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілою, щиро розкаявся, відшкодував в повному обсязі завдані кримінальним правопорушенням збитки, у зв`язку з чим у суду є обґрунтовані підстави про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

За таких обставин враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , згоду потерпілої ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження, суд вважає можливим кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити на підставі ст. 46 КК України.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 286, 288 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження № 0000351 від 21.12.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України - закрити.

Речові докази:

-Автомобіль, моделі ВАЗ -211040, державний номер НОМЕР_2 залишити у власності ОСОБА_8 ;

-Автомобіль, моделі ВАЗ -21144-110-20, державний номер НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_6 ;

-Транспортний засіб, моделі Opel Omega, державний номер НОМЕР_3 залишити у власності ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя