У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні 20 жовтня 2017 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 31 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 вересня 2017 року,
в с т а н о в и в:

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 31 липня 2017 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2014 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 вересня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та виправдати його за нововиявленими обставинами. Стверджує, що під час розгляду провадження в порядку цивільного судочинства за позовом потерпілої ОСОБА_6 до нього з`ясовано, що ОСОБА_6 задовго до спричинення ним їй тілесних ушкоджень скаржилася на болі у кіпчику, а тому тривалий розлад її здоров`я міг бути обумовлений хворобою, що підтверджує його непричетність до отримання нею тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені копії судових рішень та інші документи, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України (далі КПК) нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. При цьому обставини, передбачені пунктами 2 і 3, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.
Як встановив суд, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 28 березня 2017 року констатовано неможливість встановити прямий причинно-наслідковий зв`язок між травмою, отриманою потерпілою ОСОБА_6 23 липня 2013 року, та її санаторно-курортним лікуванням, в межах заявлених потерпілою вимог про стягнення з ОСОБА_4 витрат на санаторно-курортне лікування, Однак, даний факт не спростовує висновків, викладених у вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2014 року щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Суд дійшов правильного висновку, що викладені у заяві засудженого обставини не є нововиявленими відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК.
Доводи, наведені засудженим в апеляційній скарзі, за змістом аналогічні доводам касаційної скарги, апеляційним судом належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Аналіз копій судових рішень не дає підстав вважати, що у провадженні неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням положень статей 412 і 413 КПК.
Отже, з касаційної скарги, наданих до них судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарг немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,
п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 31 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ський ОСОБА_3