У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю: прокурора захисника засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000673 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 589 грн 68 коп. витрат на проведення експертизи.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період часу 22.00 до 23.00 год. 26 жовтня 2014 року біля приміщення Гуляйпільскої сільської ради на вул. Радянській, 70 у с. Гуляйполе Криничанського району Дніпропетровської області на ґрунті раніше склавшихся неприязних відносин, викликаних ревнощами, наніс руками не менше 14 ударів по голові, шиї, верхнім кінцівкам та животу ОСОБА_8 , від яких останній впав на землю. Після цього ОСОБА_7 дістав складний ніж та наніс його лезом потерпілому один проникаючий удар у праву частину шиї, від якого ОСОБА_8 помер.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про дослідження ряду доказів, чим порушив право засудженого на захист. Крім того, апеляційний суд не надав відповідей на всі доводи, викладені в його апеляційній скарзі та доповненні до неї.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, засудженого та його захисника на підтримання скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються детально наведеними у вироку доказами, які суд усебічно, повно та об`єктивно дослідив, правильно оцінив.
Так, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується:
показаннями самого засудженого, який вину в інкримінованого йому злочину не визнав, при цьому не заперечував, що з ОСОБА_8 у нього були неприязні стосунки на ґрунті ревнощів, оскільки він зустрічався зі ОСОБА_9 , що не подобалося ОСОБА_8 і той, пригрожуючи, запрошував ОСОБА_7 «поговорити»;
показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні стверджувала, що мотивом вбивства були ревнощі, оскільки її чоловік та засуджений зустрічалися зі ОСОБА_9 ;
показаннями свідка ОСОБА_11 , який в ході судового розгляду підтвердив, що був безпосереднім очевидцем події, коли між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник конфлікт з ревнощів, оскільки вони разом зустрічались зі ОСОБА_9 . Після 22.00 год. 26 жовтня 2014 року між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_8 , а коли той впав, то ОСОБА_7 схилився над ним. Повернувшись до нього ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_7 сказав, що зарізав ОСОБА_8 , після чого вони пішли з місця події. По дорозі ОСОБА_7 викинув ніж у річку та пішов за своїм автомобілем, а він повернувся на місце події, де побачив тіло ОСОБА_8 , біля голови якого була велика калюжа крові;
показаннями свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила суду, що одночасно зустрічалася з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і знала, що між останніми існують неприязні відносини;
показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні підтвердили, що 26 жовтня 2014 року ОСОБА_7 розпивав спиртні напої, а після 22.00 год. пішов разом із ОСОБА_11 . Потім вони дізнались, що ОСОБА_8 було вбито.
Ці показання повністю узгоджуються між собою, є послідовними й підтверджуються: матеріалами кримінального провадження, зазначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема даними висновків судово-медичних експертиз, протоколу проведення слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 (який на місці злочину показав та розповів про обставини його вчиненняОСОБА_7 , а також вказав, де останній викинув ніж і цей ніж було вилучено з дна річки), протоколів пред`явлення речей для впізнання (в ході яких свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , кожен окремо, впізнали знайдений у річці ніж як такий, що бачили у ОСОБА_7 в день скоєння вбивства) та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Таким чином, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повністю доведена і його дії кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, особу винного, який не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, обставину, яка пом`якшує покарання, - наявність хронічних захворювань та вади зору, обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів.
Розглянувши за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 матеріали провадження та детально їх вивчивши, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про правильне встановлення місцевим судом фактичних обставин кримінального провадження, про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та про правильність кваліфікації його дій, а також звернув увагу на докази, які спростовують доводи, викладені в апеляційній скарзі (зокрема й ті, на які захисник посилається в касаційній скарзі).
Так, апеляційний суд правильно визнав безпідставними посилання захисника на те, що судове засідання було проведено неповно, однобічно, з обвинувальним ухилом, а також на відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_17 , спростувавши, зокрема, його доводи щодо недопустимості таких доказів, як показання свідка ОСОБА_11 , протоколу слідчого експерименту за участю останнього, висновків експертиз тощо. При цьому апеляційний суд обґрунтовано звернув увагу на те, що при вирішенні питання про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, головуючий у суді першої інстанції з`ясував думку учасників процесу про необхідність дослідження додаткових доказів, про можливість закінчення цієї стадії судового розгляду та переходу до судових дебатів. Всі учасники процесу, в тому числі і сторона захисту, відповідних клопотань не заявляли та не заперечували щодо переходу до наступної стадії судового розгляду.
Інші доводи касаційної скарги ОСОБА_6 також не можна визнати обґрунтованими.
Зокрема, доводи захисника про те, що йому було відкрито не всі матеріали досудового розслідування, спростовуються даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема, в протоколі про надання доступу до них від 24 лютого 2015 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 отримали доступ до трьох томів матеріалів досудового розслідування в підшитому і пронумерованому стані, ознайомились з ними та жодних зауважень або доповнень не заявляли.
Необґрунтованими є також доводи ОСОБА_6 щодо безпідставної відмови апеляційного суду в задоволенні його клопотання щодо дослідження певних доказів, оскільки з матеріалів провадження, журналу судового засідання від 26 липня 2016 року та його звукозапису вбачається, що зазначене клопотання було предметом розгляду апеляційного суду. Колегія суддів, врахувавши думку учасників процесу, а також те, що всі зазначені у клопотанні докази вже були предметом дослідження в суді першої інстанції, обґрунтовано відмовила у задоволенні клопотання щодо їх повторного дослідження у зв`язку з недоцільністю.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3