справа №562/2905/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2017 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження № 0000390 від 06.06.2017 року щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, інваліда дитинства ІІ групи, раніше не судимого
у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
11 серпня 2017 року до Здолбунівського районного суду Рівненської області від прокурора Здолбунівської місцевої прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000390 від 06.06.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
Згідно клопотання, 06 червня 2017 року, близько 00 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї будинку по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вирішив умисно заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій протиправний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , взявши дерев`яну палицю, підійшов до ОСОБА_7 та умисно, протиправно завдав не менше 10 травматичних дій чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді черепно мозкової травми, переломів 9 -10 ребер зліва, численних ушкоджень у вигляді ран, осаднень та синців на тулубі та кінцівках, зокрема відповідно висновку експерта №305 від 03.07.2017 травма голови, була небезпечною для життя в момент заподіяння і, за цією ознакою, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень (згідно п.2.1.3 а), б), в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.). Переломи ребер носять ознаки середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманої травми голови, що є прямим причинно-наслідковим зв`язком зі смертю ОСОБА_7 через досить короткий проміжок часу останній помер неподалік річки та місця вчинення злочину в с. Кошатів, Здолбунівського району Рівненської області.
Таким чином, дії ОСОБА_6 виразились в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а саме у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин викладених у ньому та просив його задовольнити.
Законний представник підтвердила що мала місце подія викладена у клопотанні прокурора, проте свідком усіх вказаних обставин не була. Просила не поміщати її сина до психіатричного закладу, оскільки готова здійснювати його лікування самостійно за місцем проживання.
Захисник не заперечив щодо обставин викладених у клопотанні прокурора. Просив суд обрати відносно ОСОБА_6 менш суворий примусовий захід медичного характеру.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд даної справи без її участі, відшкодування завданих збитків не потребує.
Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.
Розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів.

Отже, своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, які виразились в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Між тим, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №148/160-17 ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому діяння страждав стійким хронічним психічним захворювання, а саме легкою розумовою відсталістю з вираженою емоційно вольовою нестійкістю (F70 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що позбавляло його здатності усвідомлювати свої діяння та керувати ними, страждає вищевказаним захворюванням і на даний час.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності.
ОСОБА_6 з дитинства відставав у психофізичному розвитку від однолітків. Протягом 3 років навчався в школі-інтернаті с.Дермань. Читати, писати не навчився. Перебуває на обліку з 1988 р. у лікаря психіатра з діагнозом: помірна розумова відсталість з емоційно вольовою нестійкістю та являється інвалідом дитинства ІІ групи безтерміново. На обліку у лікаря нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо, до відповідальності Богдашівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області не притягувався.

У відповідності до вимог ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного в ОСОБА_6 психічного захворювання, висновку судово-психіатричного експерта від 13.06.2017 року №148/160-17, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_6 саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру.
Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 512, 513 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання ухвалою суду законної сили не обирати.
Речові докази, а саме:
- одяг ОСОБА_7 ( чорні шорти, сіру футболку, труси синього, куртку коричневу, туфлі коричневі); волосся ОСОБА_7 з тім`яної, лобної, скроневої ліва та права, тім`яної частин голови; зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_7 ; скляна банка об`ємом 1л на якій виявлено кров, що може походити від трупа ОСОБА_7 ; змив крові людини із трави на місці виявлення трупа ОСОБА_7 , що може походити від останнього; дві частини дерев`яної палиці на яких виявлено кров людини, що може походити від трупа ОСОБА_7 ; чотири частини дерев`яної палиці на яких виявлено кров людини, що може походити від трупа ОСОБА_7 ; зразки крові ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у висушеному стані - які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Здолбунівського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області знищити.
- одяг ОСОБА_6 спортивні штани коричневого кольору з надписом на лівій колошві «LOVE PINK», футболка темно-синього кольору з візерунком в районі грудної клітини, сорочка білого кольору з горизонтальними та вертикальними смугами, спортивна куртка чорного кольору з маркуванням «REGISTERED» - який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Здолбунівського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області залишити ОСОБА_6 за належністю.
Судові витрати за проведення імунологічних експертиз в сумі 4908 грн. 48 коп. - віднести на користь держави.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1