Справа № 464/817/18
пр.№ 1-кп/464/207/18
У Х В А Л А
30 березня 2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові матеріали кримінального провадження №0000188 від 19.01.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді від 02 лютого 2018 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 03 квітня 2018 року, включно.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 оскільки такий закінчується 03 квітня 2018 року та на даний час не відпали жодні з підстав, які були на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу не заперечив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слід обрати обвинуваченому, поза-як жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що обвинуваченому, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України, та які відносяться до тяжких злочинів, для запобігання ризиків, які доведені прокурором в підготовчому судовому засіданні, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки та попередження злочинності, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 діб, тобто до 28 травня 2018 року, включно.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про призначення йому захисника для захисту його прав та інтересів, посилаючись на те, що він є юридично необізнаний, а через скрутне матеріальне становище не може самостійно забезпечити участь захисника в судовому процесі.

Відповідно до ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Заслухавши думку прокурора, суд вважає за необхідне залучити до участі в розгляді кримінального провадження захисника для надання безоплатної правової допомоги з метою захисту прав обвинуваченого.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.334 КПК України 21.02.2018 року проведено неавтоматичний розподіл даного кримінального провадження, після чого такі передано судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням №0001745 від 01 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

При вирішенні питання про об`єднання цих проваджень в порядку частини 2 статті 334 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, а саме прокурора, яка вважає, що об`єднання двох вказаних вище кримінальних проваджень є недоцільним, обвинуваченого ОСОБА_3 , який просить об`єднати вказані кримінальні провадження, приходить до наступного.

Згідно до ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Відповідно до ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебувають матеріали кримінального провадження №0001745 від 01 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Підстави об`єднання матеріалів досудового розслідування або кримінальних проваджень, передбаченихст.217 КПК України, не передбачають їх обширного тлумачення. З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавець передбачив можливість, а не обов`язок прийняття слідчим, прокурором, судом рішення про об`єднання матеріалів кількох досудових розслідувань або кримінальних проваджень в одне, в разі виявлення вказаних у законі підстав для цього. Проте є достатні підстави вважати, що спільний розгляд вищевказаних кримінальних проваджень не є доцільним, оскільки об`єднання кримінальних проваджень ускладнить їх повний та всебічний розгляд та потягне за собою затягування розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у вказаних кримінальних провадженнях потерпілий та свідки є іншими, ніж у тому, що знаходиться в провадженні даного складу суду. Досудове розслідування по даних кримінальних провадженнях проводилось окремо, а тому негативно вплинути на повноту судового розгляду при окремому їх розгляді при окремому їх розгляді не може. Крім того, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України перебуває на стадії завершення судового розгляду, а по кримінальному провадженні №0000188 від 19.01.2018 знаходиться на стадії підготовчого провадження, тому суд вважає за необхідне відмовити в об`єднані двох кримінальних проваджень в одне провадження.

Керуючись ст.ст.49, 177, 217, 315, 334 КПК України , суд , -

п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком що не перевищує 60 діб, тобто до 28 травня 2018 року, включно.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про призначення йому захисника для захисту його прав та інтересів задовольнити.

Залучити захисника за призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України.

Доручити Львівському обласному Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити захисника для захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відмовити в об`єднанні в одне провадження матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001745 від 01 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000188 від 19.01.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000188 від 19.01.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України - повернути до канцелярії Сихівського районного суду м.Львова для виконання вимог статті 35 Кримінально - процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Копію ухвали направити для негайного виконання Львівському обласному Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Копію ухвали направити у ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» для виконання.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1