Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/1711/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, засудженого Бродівським районним судом Львівської області 16.09.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-ох років позбавлення волі, згідно із ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з наданням іспитового строку 1 рік, покарання не відбуте,
за ч. 3 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_4 17 жовтня 2016 року близько 05.00 год., керуючись корисливими спонуканнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна, повторно, шляхом відкриття гаражних дверей, незаконно проник в гаражне приміщення на території господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав бувші у вжитку товарно-матеріальні цінності, а саме: електропродовжувач вартістю 250 грн. та електричний двигун типу «АОЛ 12-2» потужністю 0,45 кВт вартістю 400 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 650 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що мотор і кабель знайшов в кущах (в посадці) і згодом віддав мотор ОСОБА_7 , бо був винен йому гроші. Обвинувачений не заперечує того, що під час досудового розслідування підписував усі документи, які йому давали слідчі, бо був п`яним. Він брав участь в слідчих експериментах, але що написано в протоколах, не читав.
Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
-поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом з ОСОБА_4 , в них нормальні сусідські стосунки, він дозволяв ОСОБА_4 вільно заходити на подвір`я по господарських потребах, проте, йому ніхто не дозволяв заходити у житлові чи господарські приміщення і брати без дозволу речі. Двері в усі приміщення закривалися. У жовтні 2017 року у нього пропав електродвигун типу «АОЛ 12-2» потужністю 0,45 кВт та електропродовжувач. Згодом мотор повернули працівники поліції і повідомили, що вилучили його в односельчанина ОСОБА_7 . Йому невідомо, хто саме вчинив крадіжку;
-поясненнями свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що в листопаді 2016 року під час розмови з ОСОБА_8 йому стало відомо про те, що у нього є електродвигун, який він збирається здати на металобрухт. Знаючи, що напередодні у ОСОБА_6 трапилась крадіжка електродвигуна, ОСОБА_7 сказав ОСОБА_4 , що обміняє йому електродвигун на музичні колонки, на що ОСОБА_4 погодився і приніс йому електродвигун;
-протоколом огляду місця події від 17.10.2016 року, а саме, гаражного приміщення ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , звідки було вчинено крадіжку мотора та електропроводки;
-протоколом огляду місця події від 15.11.2016 року, а саме, території господарства ОСОБА_7 , на якому виявили електродвигун типу «АОЛ 12-2» потужністю 0,45 кВт;
-протоколом огляду предмета від 16.11.2016 року - електродвигуна типу «АОЛ 12-2» потужністю 0,45 кВт;
-протоколом огляду предмета від 10.12.2016 року - електропродовжувача.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Надані ОСОБА_4 показання спростовуються іншими дослідженими доказами по справі, зокрема показаннями свідків, протоколами слідчих дій, які підписані обвинуваченим.
Оцінюючи показання свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.
Твердження обвинуваченого про те, що під час його допиту на досудовому слідстві, при проведенні усіх слідчих дій він перебував в стані алкогольного сп`яніння і тому надав неправдиві свідчення не заслуговують уваги, так як суду не надано жодного доказу цього. Також суд не надає віри показам обвинуваченого про те, що покази надані ним під тиском працівників поліції. При цьому звернуто увагу на те, що ні на досудовому слідстві, ні в ході судового розгляду справи ні обвинувачений, ані його захисник жодних скарг на дії органу досудового розслідування не подавав.
Таким чином, дослідивши всі подані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, так як останній вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
А невизнання вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення від відповідальності. Показання, що дані обвинуваченим під час судового розгляду, суд оцінює критично, і вважає їх такими, що мали на меті ввести суд в оману.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину вчинив тяжкий злочини; особу обвинуваченого раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час умовного відбуття покарання за аналогічний злочин; не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра; позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
В ході судового розгляду встановлено, що 16 вересня 2016 року ОСОБА_4 засуджений Бродівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленим іспитовим строком один рік; покарання не відбуте.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Із змісту частини 4 цієї ж статті вбачається, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
За таких обставин остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити не менше, ніж визначене Бродівським районним судом Львівської області 16.09.2016 року.
Також встановлено, що 29 грудня 2016 року слідчим суддею Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 1 червня 2017 року Бродівським районним судом Львівської області змінено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Отже, у визначене судом покарання ОСОБА_4 слід зарахувати термін попереднього ув`язнення за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.
У відповідності ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до внесення змін Законом № 2046-УІІІ від 18.05.2017 року) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З представлених суду матеріалів справи вбачається, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6-856/16 від 21.12.2016 року становлять 263,88 грн., на проведення товарознавчої експертизи № 9/574 від 01.12.2016 року 527,76 грн.
За таких обставин з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 791,64 грн.
Встановлено, що речові докази по справі: двохжильний мідний електроподовжувач та електричний двигун типу «АОЛ 12-2» потужністю 0,45 кВт передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, на думку суду, слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бродівського районного суду Львівської області від 16.09.2016 року і остаточно визначити до відбування покарання ОСОБА_4 у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 5 та ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме, строк тримання його під вартою з 29.12.2016 року по 01.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття визначеного покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно висновків товарознавчих експертиз № 6-856/16 від 21.12.2016 року та № 9/574 від 01.12.2016 року становлять791,64 гривень.
Речові докази у справі: двохжильний мідний електроподовжувач та електричний двигун типу «АОЛ 12-2» потужністю 0,45 кВт, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 надати останньому дозвіл на використання.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Суддя ОСОБА_1