Справа № 520/3474/17
Провадження № 1-кп/520/688/17
УХВАЛА
08.11.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у об`єднаних кримінальних провадженнях №0000174 від 21.01.2017р., №0001305 від 25.05.2017р. та №0001306 від 25.05.2017р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українець, громадянин України, середня освіта, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік 6 місяців, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. За наслідками розгляду цього питання суд може продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії ухвали суду від 21.09.2017 року закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки щодо нього висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжких і середньої тяжкості кримінальних правопорушень, максимальна санкція яких передбачає до 8 років позбавлення волі, вчинених ним в період випробування після засудження за умисний злочин проти власності. Крім того, ОСОБА_3 звільнений з під варти 22.02.2017 року апеляційним судом Одеської області під домашній арешт, довіри не виправдав, порушив умови більш м`якого виду запобіжного заходу і у травні місяці 2017 року вчинив дії, за якими обвинувачується у вчинені двох умисних злочинів. Тому, ризик продовження обвинуваченим злочинної діяльності залишається актуальним. Через наведені обставини також залишається незмінним ризик, що обвинувачений, через вагомість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявність ризиків, а обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрацію в м.Одесі, соціальні зв`язки батьків, братів і сестру, а тому сторона захисту клопоче про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, оскільки щодо обвинуваченого був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, який не забезпечив його належної поведінки.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Так відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено і з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких і середньої тяжкості кримінальних правопорушень, максимальна санкція одного з них передбачає покарання до 8 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність обставин і даних про особу обвинуваченого, які в сукупності дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, відсутності в нього офіційного джерела прибутку, наявності попередньої судимості, обґрунтованого обвинувачення у вчинені трьох умисних злочинів в період іспитового строку, у тому числі під час обрання щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, він може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню, а також вчинити новий злочин. Більш того, злочини, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_3 , відносяться до злочинів публічного обвинувачення, а тому, інтереси суспільства у даній справі переважають над особистою волею обвинуваченого.
Факт наявності у ОСОБА_3 близьких родичів, реєстрації і постійного місця проживання, сам по собі не свідчить про існування міцних соціальних зв`язків, які б перешкоджали йому вчиняти злочини під час обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та в період іспитового строку. Тому наявність близьких родичів, житла і реєстрації не можуть бути достатніми для зміни найсуворішого запобіжного заходу.
Менш суворі запобіжні заходи, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження.
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки один зі злочинів, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк до двох місяців, тобто до 07.01.2018 року.
Відмовити в задоволені клопотання захисника і обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21)» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1