АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2073/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 635/8454/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 4 липня 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка сел.Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянка України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима, -
визнана у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та їй призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку в 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 14307 гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь головного фінансового управління Харківської обласної державної адміністрації 3083грн. 22коп. у відшкодування витрат на лікування потерпілого.
Як встановив суд, ОСОБА_8 , 20 листопада 2015 року о 08 годині 40 хвилин, у світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21154 р.н. НОМЕР_1 , та знаходячись на другорядній ґрунтовій дорозі по вул. Вишнева (колишня вул. Кірова) в сел. Васищеве Харківського р-ну Харківської обл., порушивши вимоги п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;
- п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»,
виїхала на вул. Орешкова, яка є головною дорогою, не переконавшись в безпеці такого маневру і не переконавшись в безпеці виїзду з другорядної ґрунтової дороги на асфальтовану головну дорогу, після чого на нерегульованому перехресті вул. Вишневої та вул. Орешкова в сел. Васищеве допустила зіткнення керованого нею автомобіля ВАЗ 21154 з технічно справним автомобілем ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_10 , 1949 р.н., та рухався з допустимою швидкістю близько 50 км/год по своїй смузі руху вул. Орешкова у напрямку м. Харкова.
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_2 - потерпілому ОСОБА_11 , 1981 р.н., який сидів на передньому пасажирському сидінні, було заподіяне тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, а саме: травма хребта в шийному відділі у вигляді компресійного неповного перелому передньо-верхнього краю тіла четвертого шийного хребця з утворенням кісткового фрагменту, що змістився позаду передньої зв`язки.
Порушення п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди і виражається в тому, що вона, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21154 р.н. НОМЕР_1 , проявила необачність, не врахувала дорожню обстановку та виїхала керованим нею автомобілем ВАЗ 21154 з другорядної дороги на головну дорогу, не переконавшись в безпеці такого маневру та не переконавшись у відсутності транспортних засобів на головній дорозі, і на нерегульованому перехресті вул. Вишневої та вул. Орешкова в сел. Васищеве Харківського району Харківської області допустила зіткнення керованого нею автомобіля ВАЗ 21154 з автомобілем, ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням ОСОБА_10 , що спричинило вказані вище наслідки.
В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Зазначає, що обвинувачена має двох малолітніх дітей ОСОБА_12 , 2012р.н., та ОСОБА_13 , 2016р.н., а тому призначення їй покарання у виді обмеження волі суперечить вимогам ч.3 ст.61 КК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинувачену ОСОБА_8 , яка також просила задовольнити апеляційну скаргу та застосувати щодо неї положення Закону України «Про амністію у 2016 році», дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що обвинувачена ОСОБА_8 має двох малолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Васищевської селищної ради Харківського району Харківської області 01.10.2012р.) та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 , видане виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області 08.08.2016р.).

Отже призначаючи покарання у виді обмеження волі обвинуваченій, яка має двох малолітніх дітей, суд порушив вимоги ч.3 ст.61 КК України, застосував закон, який не підлягає застосуванню.

В апеляційній скарзі прокурор просить призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, тобто реальну міру покарання, чим погіршити становище обвинуваченої, якій оскарженим вироком покарання призначено із застосуванням положень ст.75 КК України, при цьому апелянт ставить питання про зміну вироку.

Однак суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень позбавлений можливості виправити помилку суду першої інстанції в такий спосіб, оскільки прокурором не ставиться питання про ухвалення нового вироку.

Зважаючи на положення ст.421 КПК України, приписи ст.61 КК України та законодавчу заборону погіршення становища обвинуваченого, якому не можна обрати захід примусу, що належить відбувати реально, колегія суддів, з урахуванням положень п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України дійшла висновку про необхідність скасування вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно вирішити поставлені перед ним питання з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

З урахуванням таких обставин, клопотання обвинуваченої про застосування щодо неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році» може бути вирішене під час нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, п.4 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 4 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5