Справа № 162/990/17
Провадження № 1-кп/162/77/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000263 від 29.10.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вітуле Любешівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, працюючого, водієм КУП „Брестоблдорбуд, одруженого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 29 жовтня 2017 року близько 13 години 00 хвилин, умисно, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам „Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 622 від 21 серпня 1998 року, транспортував належний йому ніж в ніші передніх лівих дверцят автомобіля марки „Mazda Premacy з реєстраційним знаком Республіки Білорусь НОМЕР_1 із території України через пункт міжнародного пропуску „Дольськ, що в селі Дольськ Любешівського району Волинської області.

Згідно висновку експерта № 757 від 30 жовтня 2017 року виявлений та вилучений в автомобілі ОСОБА_4 29 жовтня 2017 року ніж відноситься до короткоклинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії, який відноситься до мисливських ножів загального призначення та виготовлений саморобним способом.

Вказані дії ОСОБА_4 прокурором кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

З обвинувальним актом до суду подано підписану підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом зясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 зберігав холодну зброю без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі, а саме: ніж без марки та номерних позначень, який вилучений 29.10.2017 року у ОСОБА_4 та зберігається у ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області знищити.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за якою ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі, а саме: ніж без марки та номерних позначень, який вилучений 29.10.2017 року у ОСОБА_4 та зберігається у ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області знищити.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Головуючий: