Справа № 495/7145/17
№ провадження 1-кс/495/2773/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м. Білгород - Дністровський
Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
05.10.2017 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, у якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ 2121», державний номер НОМЕР_1 , 1991 року виробництва, який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055 від 09 серпня 2017 року за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою громадського інспектора рибоохорони Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368КК України та за підозрою провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

З 14 червня 2017 року на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області працює ОСОБА_4 , який відповідно до примітки 1 ст. 364 Кримінального кодексу України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовою особою правоохоронного органу.

Наказом начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області (Одеського рибоохоронного патруля) № 119 від 14.08.2017 року
ОСОБА_4 призначено старшим в зоні діяльності Ізмаїльського рибоохоронного поста.
Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Органи рибоохорони є правоохоронними органами.
Відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, провідний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, в тому числі: забезпечує організацію та здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у водних об`єктах та їх частинах у зоні діяльності Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області; забезпечує координацію та методичне керівництво на певній ділянці одного з напрямів роботи рибоохоронного патруля; складає протоколи (акти) щодо виявлених порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, розглядає та виносить постанови у справах про адмін правопорушення у межах компетенції, обчислює суми збитків, вживає заходи їх відшкодування; організує громадськість для участі у заходах з охорони і відтворення рибних ресурсів; здійснює контроль за діяльністю громадських інспекторів рибоохорони; забезпечує державний контроль (нагляд) за дотриманням правил та режимів рибогосподарської експлуатації водних об`єктів; здійснює контроль за дотриманням лімітів і нормативів використання водних біоресурсів у зоні діяльності Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області; виконує інші повноваження. Визначені законами України та покладені на відділ начальником Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада головного державного інспектора Одеського рибоохоронного патруля, віднесена до категорії «В» - інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б".
При цьому, ОСОБА_4 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.
З огляду на досвід роботи та службове становище, ОСОБА_4 знав і усвідомлював, що в силу вимог, викладених у статтях 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», йому забороняється використовувати свої службові повноваження та становище для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Відповідно до п. 7.11 «Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області» Одеський рибоохоронний патруль має право залучати до охорони водних біоресурсів громадських інспекторів рибоохорони.
Згідно посвідчення № 0032 від 06.06.2017 року виданого Управлінням Державного агентства рибного господарства у Одеській області ОСОБА_5 є громадським інспектором рибоохорони Одеського рибоохоронного патруля.
Відповідно до п. 4.1 «Положення про громадських інспекторів рибоохорони» затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 83 від 24 лютого 2012 р. громадські інспектори окрім іншого мають право: спільно з працівниками органів рибоохорони брати участь у проведенні перевірок дотримання вимог законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів рибодобувними підприємствами, установами та організаціями (незалежно від форм власності), громадянами, які здійснюють вилучення водних біоресурсів.
Достовірно знаючи перелік осіб, які займаються вирощуванням та промисловим ловом риби, в зоні його відповідальності, ОСОБА_6 вирішив схиляти їх шляхом вимагання систематичного надання йому неправомірної вигоди за не створення перешкод в здійсненні ними вказаної діяльності та не притягнення до встановленої законом відповідальності за правопорушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів.
Плануючи злочин, до його підготовки та вчинення ОСОБА_4 залучив
ОСОБА_5 , з яким розподілив ролі.
ОСОБА_4 повинен був схиляти до надання йому неправомірної вигоди осіб, які здійснюють вирощуванням та промисловий вилов риби в зоні відповідальності, шляхом висунення їм протиправної вимоги про передачу неправомірної вигоди у визначеному ним розмірі за не створення перешкод у здійсненні вказаної діяльності шляхом використання службового становища, поєднуючи таку вимогу погрозами у разі незгоди передати неправомірну вигоду проведенням перевірочних заходів, притягненням до встановленої законом відповідальності з малозначних або надуманих підстав.
ОСОБА_5 повинен був безпосередньо отримувати неправомірну вигоду від громадян, які погоджувались на незаконну вимогу ОСОБА_4 та в подальшому передавати її останньому.
Діючи на виконання вищезазначеного плану, 22 серпня 2017 року приблизно о 10 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 (адмінбудівля Ізмаїльського рибоохоронного посту), ОСОБА_4 висунув незаконну вимогу громадянину ОСОБА_7 , який здійснює вирощування та промисловий лов риби на території озера Катлабух, щодо необхідності щомісячного надання йому неправомірної вигоди в розмірі 9000 грн. за один човен, за не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області.
При цьому ОСОБА_4 вказав, що передачу йому неправомірної вигоди у розмірі 9000 грн. ОСОБА_7 повинен здійснювати через громадського інспектора рибоохорони ОСОБА_5 .
Не маючи іншого вибору, громадянин ОСОБА_7 надав згоду на щомісячне надання неправомірної вигоди на умовах, визначених ОСОБА_6 .
В подальшому, 07 вересня 2017 року приблизно о 11 год. 20 хв., перебуваючи у м. Ізмаїл Одеської області біля автомобіля макри «Opel», державний номер НОМЕР_2 , відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану та на виконання вказівок останнього, ОСОБА_5 будучи обізнаним у протиправній діяльності ОСОБА_4 щодо вимагання систематичного отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_7 за не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, одержав від ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_4 , частину з раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 4000 грн., за не створення ОСОБА_4 - перешкод в здійсненні ОСОБА_7 діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської област.
18 вересня 2017 року ОСОБА_5 з метою отримання другої частини неправомірної вигоди у сумі 5000 грн. від ОСОБА_7 , для її подальшої передачі ОСОБА_4 , домовився з ОСОБА_7 про зустріч в районі повороту на с. Богате Ізмаїльського району траси Ізмаїл-Одеса.
18 вересня 2017 приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_7 прибув на визначене ОСОБА_5 місце в районі повороту на с. Богате траси Ізмаїл-Одеса, для передачі через ОСОБА_5 обумовленої частини неправомірної вигоди ОСОБА_4 у сумі 5000 грн.
Водночас, ОСОБА_5 застосовуючи заходи конспірації, вирішив залучити до передачі неправомірної вигоди ОСОБА_4 від ОСОБА_7 місцевого мешканця - громадянина ОСОБА_8 . З цією метою, ОСОБА_5 не повідомляючи ОСОБА_8 про походження та призначення грошових коштів у сумі 5000 грн., повідомивши про місце зустрічі з ОСОБА_7 вказав останньому забрати кошти у ОСОБА_7 та в подальшому передати їх йому ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_5 за телефоном повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі обумовленої раніше суми неправомірної вигоди через громадянина ОСОБА_8 .
Приблизно о 16 годині 50 хвилин громадянин ОСОБА_8 не будучи обізнаним про походження та призначення грошових коштів у сумі 5000 грн. під час зустрічі з ОСОБА_7 на повороті на с. Богате траси Ізмаїл-Одеса, отримав від ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 5000 грн. частину неправомірної вигоди ОСОБА_4
19 вересня 2017 року приблизно о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , з метою отримання від ОСОБА_8 переданої останньому ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 5000 грн. для її подальшої передачі ОСОБА_4 прибув на територію домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .
Перебуваючи за вказаною адресою, під час розмови з ОСОБА_8 , о 14 годині ОСОБА_5 отримав від останнього передані ОСОБА_7 18.09.2017 року кошти у сумі 5000 грн. другу частину неправомірної вигоди для передачі ОСОБА_4
19 вересня 2017 року після одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_4 пособника ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів, а їх злочинну діяльність припинено.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він будучи громадським інспектором рибоохорони Одеського рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, в період серпня вересня 2017 року (більш точні дати встановлюються), будучи обізнаним стосовно протиправній діяльності провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області (старшого в зоні діяльності Ізмаїльського рибоохоронного поста) ОСОБА_4 , щодо вимагання та систематичного отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_7 за не вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області, діючи умисно вчинив пособництво в одержанні ОСОБА_4 неправомірної вигоди ОСОБА_9 за не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області (старшого в зоні діяльності Ізмаїльського рибоохоронного поста), тобто будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення в період серпня вересня 2017 року вимагав, а 7 вересня 2017 року та 18 вересня 2017 року у два етапи одержав, за посередництва громадського інспектора рибоохорони Одеського рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 9 тис. грн. від громадянина ОСОБА_7 за не вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області.
19 вересня 2017 року о 14 год. 07 хв. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КК України.
20 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, яка обґрунтована вагомими доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема протоколами огляду місця події, протоколом обшуку, протоколами допиту в якості свідків, матеріалами НСРД, тощо.
21 вересня 2017 року відносно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вжитими заходами, проведеними слідчими та іншими процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не надалося можливим.

26 вересня 2017 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України
04 жовтня 2017 року на адресу військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону надійшов лист від начальника територіального сервісного центру 5143 за №5143/2025 від 26.09.2017, відповідно до якого установлено, що станом на 26.09.2017 року за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрований транспортний засіб марки «ВАЗ 2121», д/н НОМЕР_1 , 1991 р.в.

Відповідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
З положень п. 3, ч. 2 та ч. 5 цієї статті вбачається, що арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та накладається на майно обвинуваченого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Водночас, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, з урахуванням правових підстав для арешту майна стає очевидним, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна у цьому кримінальному провадженні щодо тяжкого кримінального правопорушення, на даному етапі кримінального провадження застосування заходу забезпечення є законним, виправданим та необхідним за наведених вище підстав.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини в судовому засіданні не встановлено та органами досудового розслідування не доведено.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Разом з тим, 21 вересня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.
З урахуванням того, що арешт автомобілю «ВАЗ 2121», державний номер НОМЕР_1 , 1991 року виробництва, власником якого є ОСОБА_4 , може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власника, що є неприпустимим, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню лише в частині заборони відчуження зазначеного майна, з метою забезпечення в майбутньому можливої конфіскації автомобілю «ВАЗ 2121», державний номер НОМЕР_1 , у разі доведеності вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2017 року за №0000055.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта - ОСОБА_11 задовольнити частково.
Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на транспортний засіб марки «ВАЗ 2121», державний номер НОМЕР_1 , 1991 року виробництва, який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя