Єдиний унікальний номер 229/3683/16-к
Номер провадження 11-кп/775/665/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0001296 від 01.10.2016 року відносно, ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року, до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ростовської області с.Кручена Балка, Сальського району, росіянина, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

на підставі п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, вирішено питання про речові докази.

Згідно ухвали суду, 01 жовтня 2016 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою, АДРЕСА_1 .

Приблизно о 16 годин 00 хвилин цього ж дня, у ОСОБА_8 , який знаходився у подвір`ї свого домоволодіння, біля забору який межує з іншим подвір`ям за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вищезазначеного домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переліз через забор та проник на територію сусіднього домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав двигун від мотоциклу ИЖ 7108, який складається з валу та шестерень коробки передач, колінчастого валу та двох кришок картеру, вартістю 2083 грн. 33 коп., після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду змінити, виключити з мотивувальної частини посилання на «умисне» вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, а також висновки суду про необхідність «госпіталізації ОСОБА_8 до психіатричного закладу із звичайним спостереженням», крім того виключити з кваліфікації його суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючу ознаку «проникнення до сховища». На обґрунтування своїх вимог вказує, що за своїм психічним станом ОСОБА_8 не міг усвідомлювати суб`єктивну сторону інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння, а саме мати умисел, мотив і ціль. Також, в мотивувальній частині ухвали, суд помилково дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням. Крім того, суд в мотивувальній частині, ухвали зазначив, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у інше приміщення чи сховище, проте з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 проник лише до приміщення гаражу та викрав майно, тому в його діях відсутня кваліфікуюча ознака « проникнення у сховище».

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зазначивши в ухвалі про застосування примусових заходів медичного характеру вказівку про наявність у ОСОБА_8 умислу при вчиненні суспільно небезпечного діяння, суд першої інстанції припустився помилки з огляду на наступне.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до ч.1 ст. 513 КПК України, суд з`ясовує в тому числі такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КК України осудність - це психічний стан людини, за якого вона під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Осудність - юридична передумова вини і кримінальної відповідальності, обов`язкова ознака суб`єкта злочину. Лише психічно здорова людина свідомо обирає варіанти поведінки, здатна розуміти те, що чинить, і тому може бути відповідальною за свої суспільне небезпечні діяння.

Неосудність, відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України - це психопатологічний стан людини, за якого вона під час вчинення суспільне небезпечного діяння не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки

Виною, відповідно до ст. 23 КК України, є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Прямим умислом, відповідно до ч.1 ст. 24 КК України розуміється, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Таким чином, посилання на те, що особа діяла умисно та з певною метою, можливо лише у випадку визнання такої особи осудною.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, при викладенні фактичних обставин скоєння ОСОБА_8 правопорушення, помилково зазначив, що останній діяв умисно та з певною метою.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо виключення із мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції вказівки про необхідність застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням, оскільки призначення такого виду примусових заходів медичного характеру суперечить висновку амбулаторної судово-психіатрічної експертизи №1096 від 21 жовтня 2016 року, згідно якої ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру в виді надання амбулаторної психічної допомоги в примусовому порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції ст. 374 КПК України в частині зазначення зайвої кваліфікуючої ознаки «проникнення до сховища» є необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 в межах і об`єму, які були зазначені в клопотанні, зазначивши, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище.

В судовому засіданні прокурор погодився з обсягом обвинуваення, кваліфікацією суспільно небезпечного діяння та будь-яких заходів щодо зміни змісту клопотання не приймав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають розгляду в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419, 420, 512-513 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року відносно ОСОБА_8 , змінити.

Виключити з мотивувальної частини посилання на «умисне» вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння.

Виключити з мотивувальної частини висновки суду про необхідність «госпіталізації ОСОБА_8 до психіатричного закладу із звичайним спостереженням».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: