№ 140/2556/17
№ 1-в/140/99/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2017 року м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів справу за поданням начальника Немирівського районного відділу з питань пробації капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про можливість застосування Закону України «Про амністію в 2016 році» до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -
ОСОБА_5 , був засуджений 15 червня 2017 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України до трьох років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбування призначеного судом покарання, з іспитовим строком на два роки та покладеними на нього обов`язками, згідно ст. 76 п.1,2 КК України.
У поданні Немирівського районного відділу з питань пробації, ставиться питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного судом на підставі п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував, на технічній фіксації не наполягав.
В судовому засіданні начальник Немирівського районного відділу з питань пробації ОСОБА_4 дане подання просить задоволити та не наполягає на фіксуванні судового процесу технічними засобами.
ОСОБА_7 , в судовому засіданні подання начальника Немирівського районного відділу з питань пробації підтримує та просить застосувати відносно нього п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», оскільки має на утриманні одну неповнолітню дитину.
Врахувавши думку учасників судового процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого,суд приходить до наступного.
Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, в тому числі, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст.1 Закону України Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідност.10 Закону України«Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст. 185 КК України, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження і не позбавлений відносно нього батьківського права, суд вважає, що по справі є достатні підстави для звільнення засудженого від покарання згідно п. «В» ст.1 Закону України Про амністію в 2016 році та приходить до висновку про задоволення подання.
Підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону України "Про амністію у 2016 році" у відношенні засудженого, визначених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на засудженого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання, а заява такою, що підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.537,539 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб з дня проголошення.
Суддя: (підпис)
З оригіналом вірно:
Суддя: ОСОБА_1