АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/3238/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/648/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула 05 грудня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001956, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 18.12.2002 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 30.01.2003 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 24.06.2003 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю покарань приєднано покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2003 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнився 19.12.2006 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області;

- 21.02.2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 27.03.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2012 року та остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. Звільнився 08.01.2016 року з Солонянської ВК по відбуттю терміну покарання;

- 15.07.2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

- 15.05.2017 року Жовтеневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до вказаного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2016 року та остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення вол,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
Прокурор - ОСОБА_7

Обвинувачений - ОСОБА_6 .

Потерпілий - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений просить врахувати всі пом`якшуючі покарання обставини та призначити більш м`яке покарання.

Також обвинувачений ОСОБА_6 просить зарахувати йому у строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховано з моменту затримання, а саме з 19.04.2017 року.

Питання з речовими доказами та судовими витратами вирішене.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 , повторно, приблизно в середині червня 2016 року, в нічний час доби приблизно о 05 год. 00 хв., переслідуючи корисливу мету власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги з боку можливих свідків та господаря ОСОБА_9 таємно, перестрибнувши через паркан приватного домоволодіння АДРЕСА_2 та зайшовши до приміщені літньої кухні, здійснив крадіжку належного на праві приватної власності ОСОБА_9 , майна, а саме: зарядного пристрою «Tesla ЗУ-10641», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 356 грн, садового пилососу AL-KO BLOWER VAC 2200E, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 1807 грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Також ОСОБА_6 викрав кущоріз 778534 (HTEG33-610), обприскувач та соковитискач, вартість яких згідно проведеної судово-товарознавчої експертизи не визначається, оскільки наданої інформації не достатньо для проведення дослідження.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 завдано майнової шкоди на загальну суму в розмірі 2163 грн.
Так, наприкінці червня 2016 року, в нічний час доби, ОСОБА_6 повторно, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги з боку можливих свідків та господаря ОСОБА_10 , таємно, перестрибнувши через паркан приватного домоволодіння АДРЕСА_3 , здійснив крадіжку велосипеду «Azimut», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 1766,67 грн, який знаходився на подвір`ї вищевказаного будинку. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 завдано майнової шкоди в розмірі 1766,67 грн.
Так, 17.07.2016 року, близько о 05 год. 30 хв. ОСОБА_6 , повторно, знаходячись біля паркану приватного будинку АДРЕСА_4 , переслідуючи корисливу мету власного збагачення, переконавшись у відсутності уваги з боку можливих свідків та господарів будинку, перестрибнув через вказаний паркан та опинившись на приватній території, скориставшись тим, що господар домоволодіння не зачинив двері у пристройці, що прилягає до будинку, зайшов до внутрішнього приміщення та викрав належне ОСОБА_8 , майно, а саме: перфоратор марки «Макіта НR2470» 261800 Y 780 вт., вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 2010 грн, болгарка (шліфувальна машинка) «Макіта» 2200 wt GA9020S вартість якого висновку судово-товарознавчої експертизи становить 1933,33 грн, та з місця скоєння злочину з вказаним майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 завдано майнової шкоди в розмірі 3943,33 грн.
Так, наприкінці серпня 2016 року, в нічний час доби, ОСОБА_6 , повторно, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги з боку можливих свідків та господаря ОСОБА_11 , таємно, перестрибнувши через паркан приватного домоволодіння №68 по вул. Козаченко в м. Кривому Розі, здійснив крадіжку велосипеду «FRAMEWORK Angelina», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 2616,67 грн, який знаходився на подвір`ї вищевказаного будинку. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 завдано майнової шкоди в розмірі 2616,67 грн.
Так, в середині вересня 2016 року, в нічний час доби, ОСОБА_6 , повторно, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги з боку можливих свідків та господаря ОСОБА_12 , таємно, перестрибнувши через паркан приватного домоволодіння АДРЕСА_5 , здійснив крадіжку алюмінієвої драбини 3х11, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 1630 грн, та знаходилася на подвір`ї вищевказаного будинку. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 завдано майнової шкоди в розмірі 1630 грн.
Так, в період часу з 19 год. 00 хв. 10.10.2016 року до 09 год. 00 хв. 12.10.2016 року, ОСОБА_6 , повторно, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги з боку можливих свідків та господаря ОСОБА_13 , таємно, перестрибнувши через паркан приватного домоволодіння АДРЕСА_6 , здійснив крадіжку 4-х світлодіоідних прожекторів LF-20 SMD 20W 6500K IP65 (137x180x115), вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 906,68 грн, в які були вмонтовані сенсори руху фотоелементи (реле день-ніч) ВК 279А-6А загальною вартістю 143,72 грн, та були встановлені під дахом вищевказаного будинку, на висоті вищевказаного будинку. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_13 завдано майнової шкоди на загальну суму 1050,40 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до іншого приміщення та сховища, вчинена повторно.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що призначене судом покарання є суворим, вважає, що суд мав призначити більш м`яке покарання. На думку ОСОБА_6 суд не врахував при призначенні покарання пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття в скоєному, його допомогу слідству, а також те, що позовні заяви від потерпілих до суду першої інстанції не подавались.

Окрім того, в клопотанні обвинувачений, просить зарахувати йому у строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, до набрання вироком законної сили.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду залишити без змін.

Обвинувачений під час судового розгляду підтримав вимоги апеляційної скарги та просив пом`якшити покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 під час судового розгляду заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України ґрунтуються на зібраних по справі доказах, досліджених судом і яким була надана належна оцінка у вироку суду відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_14 винним себе визнав повністю, у зв`язку із чим судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд кримінального провадження здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч. 1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 ч. 1 КПК України докази не досліджувались.

Порушень судом кримінального процесуального закону при визначенні обсягу доказів та порядку їх дослідження при ухваленні вироку колегія суддів не вбачає.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 що суд при призначенні покарання не врахував всі пом`якшуючі обставини та призначив суворе покарання, колегія суддів приходить до висновку, що їх не можна визнати обґрунтованими.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 50, 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме те, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів (т. 1 а.к.п. 218-219), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває (т.1 а.к.п. 217), у лікаря нарколога перебував під наглядом з вересня 2016 року з приводу вживання опіоїдів, синдром залежності (т. 1 а.к.п. 216), до обставин які пом`якшують покарання суд відніс щире каяття, та при відсутності обставин, що обтяжують покарання, призначив обвинуваченому мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання було дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховано всі обставини справи, в тому числі ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, а також те, що ОСОБА_6 раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але в період випробувального терміну вчиняв нові злочини, тому не вбачається підстав для застосування ст. 69 КК України.
Окрім того, обвинувачений в своєму клопотання просить зарахувати йому у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення до вступу вироку в законну силу.
Колегія суддів перевірила заявлені доводи ОСОБА_6 , і встановила, що вони не підлягають задоволенню.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.
Виходячи з приписів абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, проводиться у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції 30 жовтня 2017 року, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_6 від 18.10.2017 року (том № 2 а.к.п. 81), було зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання період знаходження під вартою з 19.04.2017 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день по.
Тому суд першої інстанції правильно визначив обвинуваченому початок строку попереднього ув`язнення з 19 квітня 2017року, зарахувавши вказаний строк за правилами ч.5 ст.72 КК України по 20.06.2017 року, так як законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21.06.2017 року ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене йому покарання, справедливим й достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, і підстав для зміни судового рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001956, щодо ОСОБА_6 , якого визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4