АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1009/17 Номер провадження 11-кп/786/902/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 389; н.т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000132 від 04.02.2017 року за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Блажово Рокитновського району Рівненської області, українки , гр. України , не працюючої , не заміжньої , мешканки АДРЕСА_1 , раніше судимої
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:
До Апеляційного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року, яким обвинувачену ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі; згідно статті 71 КК України шляхом повного складання покарань за вказаним вироком та вироком Полтавського районного суду від 09.12.2015 року остаточно призначено покарання у виді 1 року 0 місяців 06 днів обмеження волі; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один) рік та покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 76 , п.2 ч.2 ст.76 КК України;

За вироком суду , ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 , будучи засудженою 09.12.2015р. вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень, яке було замінено ухвалою Полтавського районного суду від 08.12.2016 року на 50 годин громадських робіт, на шлях виправлення не стала та продовжила злочинну діяльність, а саме умисно ухилилась від відбування призначеного покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду прокурором Полтавської місцевої прокуратури подано апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність , а саме: неправильним застосуванням положень ст.75 КК України та постановити новий вирок , яким ОСОБА_6 визнати винуватою за ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі п.4 ч.1 ст.72 , ст.71 КК України шляхом повного складання покарань за вироком Полтавського районного суду від 09.12.2015 року та оскаржуваним вироком призначити остаточне покарання у виді 1 року 6 днів обмеження волі.

Апеляцію обґрунтовує тим, що місцевим судом було необґрунтовано звільнено обвинувачену від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з огляду на те, що злочин скоєно в період невідбутого покарання за попереднім вироком та з огляду на особу засудженої.

Іншими учасниками процесу вирок суду не оскаржувався.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково , обвинувачену та її захисника , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати , заслухавши останнє слово обвинуваченої , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив рішення , яке не відповідає приписам кримінального процесуального законодавства.

Доводи апеляції прокурора , наведені в судовому засіданні суду апеляційної інстанції , заслуговують на увагу.

Як вбачається із змісту вироку суду першої інстанції , судовий розгляд відбувся за правилами ст.349 КПК України.

Проте , приймаючи рішення про розгляд справи за правилами статті 349 КПК України суд поставився досить формально до питання дотримання процедури , передбаченої цією статтею.

Так , прослуховуванням аудіо-запису фіксування судового засідання встановлено , що судом були порушені правила встановлені положеннями статті 349 КПК.

Зокрема, судом не було дотримано правила щодо з`ясування волевиявлення сторін і в тому числі обвинуваченої , не було роз`яснено як того вимагає закон правові наслідки застосування положень цієї статті . Після початку допиту обвинувачена заявила про невизнання своєї вини. За таких обставин суд першої інстанції мав би повернутись до повного дослідження доказів у справі , чого зроблено не було.

Відповідно до частини першої статті 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу , які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів визнає вищенаведені обставини щодо порушення судом першої інстанції вимог статті 349 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону . Фактично , вказані порушення за своїм змістом , правовими наслідками є порушенням права на захист , оскільки обвинувачена була позбавлена можливості доводити в судовому засіданні свою невинуватість відповідними доказами.

За змістом п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин колегія приходить до висновку , що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню , судове рішення скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. Призначаючи новий розгляд кримінального провадження , колегія суддів керується приписами ст.9 ч.6 , ст.415 КПК України.

При новому розгляді суду першої інстанції слід усунути допущені порушення кримінального процесуального закону , із дотриманням положень статті 349 КПК України вирішити питання щодо об`єму доказів , які підлягають дослідженню і в залежності від результатів цього дослідження постановити законне , обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Оскільки вирок суду скасовано через допущені процесуальні порушення, можливість застосування до обвинуваченої Закону України «Про амністію в 2016 році» , згідно поданої захисником до апеляційного суду заяви, підлягають перевірці під час нового розгляду судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409 КПК України , колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області задовольнити частково;

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати;

Призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 в суді першої інстанції;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
___________ ___________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3