справа № 173/1375/17
№ провадження 1-кп/208/532/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні Заводського районного суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000344 від 01.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Новомиколаївка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, працюючого ТОВ «Титан» монтажник-висотник, освіта середня, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , перебуваючи разом із ОСОБА_7 , 01 квітня 2017 року, близько 15:00 години, в магазині «Люкс» розташованого за адресою: вул. Українська, 36, м. Верхівцево, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, де також знаходився ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному магазині, між ОСОБА_7 ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої, виник словесний конфлікт, для вирішення якого вони вийшли з приміщення магазину на вулицю, де між ними продовжився словесний конфлікт. Далі, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 не бажаючи подальшої участі в конфлікті із ОСОБА_5 пішли вниз по вул. Українська, м. Верхівцево. ОСОБА_5 бажаючи розібратись та вияснити стосунки із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сів на свій мотоцикл марки «ІЖ 6114-01» 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, та наздогнав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Потім, ОСОБА_5 поставив свій мотоцикл на узбіччі вулиці, та почав виясняти стосунки із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в ході чого відбулась бійка між ними, в результаті якої ОСОБА_5 впав на землю, а ОСОБА_6 маючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, користуючись відсутністю контролю за своїм майном з боку ОСОБА_5 , із корисливих спонукань, з метою привласнення, та подальшого збагачення, заволодів мотоциклом марки «ІЖ 6114-01» 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , без бокового причепу, після чого розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку товарознавчої експертизи, матеріального збитку в сумі 3039 гривень, в цінах діючих на момент скоєння злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 , винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України визнав повністю суду прояснив. Першого квітня 2017 року він приблизно о 15-00 перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 в магазині «Люкс» по вул.. Українська в м. Верхівцеві. Там були дівчата, яких вони начебто штовхнули, ті щось сказали, вони дівчатам нічого не відповіли. В магазині також знаходився ОСОБА_5 який сказав їм щось образливо, між ними виник словесний конфлікт. Він та ОСОБА_9 вийшли з магазину на вулиці, між ними та ОСОБА_5 словесний конфлікт продовжився. Не бажаючи розвитку цього конфлікту він та ОСОБА_9 пішли вниз по вулиці у своїх справах. Вони йшли поки їх не наздогнав ОСОБА_10 на своєму мотоциклі ОСОБА_11 . Він залишив мотоцикл на узбіччі та підійшов до них тримаючи в руці невелику палку. Він першим вдарив ОСОБА_10 бажаючи захиститися, потім ОСОБА_10 почав кататися з ОСОБА_9 по землі. ОСОБА_12 він, мабуть з переляку, бажаючи як найшвидше покинути місце конфлікту, сів на мотоцикл і поїхав на ньому. В подальшому він зустрівся з ОСОБА_9 біля ставка, той його питав навіщо він це зробив, потім вони поїхали кататися, мотоцикл заглух і вони кинули його. Згодом він співпрацював зі слідством, показав де кинули, хто його забрав та продав. Наміру на заволодіння мотоциклу потерпілого у нього не було, з ОСОБА_9 вони не домовлялися забрати мотоцикл. Конфлікт з потерпілим виник на ґрунті особистих неприязнених відносин і не мав на меті вчиняти бійку задля за водіння мотоциклом, він раптово вирішив як найшвидше покинути місце події. Щиро розкаюється, вибачився перед потерпілим, працівники міліції виявили мотоцикл, його буде повернуто потерпілому, він проживає з матір`ю та її співмешканцем, офіційно працює, отримує зовсім малу заробітну платню. Обставини справи не оспорює, вважає недоцільним дослідження доказів по справі.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що у нього є дача у м. Верховцево. Він першого квітня на своєму мотоциклі приїхав до м. Верховцево, мотоцикл поставив за магазином. Сам зайшов до магазину, там були ОСОБА_13 і ще один хлопець з ним, в магазині також знаходилися дівчата, яких ці хлопці штовхнули. Він зробив їм зауваження, вони відповіли щось нецензурно. Вийшли з магазину, словесний конфлікт продовжився. Потім хлопці пішли вниз по вулиці. Він сів на свій мотоцикл і поїхав за ними. Наздогнав, поставив мотоцикл на узбіччі. Взяв до руки дерев`яний прут, підійшов до хлопців, почали з`ясовувати стосунки, першим його вдарив ОСОБА_13 , потім почалася бійка і з другим хлопцем. ОСОБА_13 сів на його мотоцикл та поїхав. Мотоцикл знайшли, він знаходиться на штраф майданчику в поліції. Претензій до ОСОБА_13 у нього не має, не бажає для нього суворого покарання, він молодий хлопець. Вважає що словесний конфлікт в магазині і біля магазину між ними виник саме через його зауваження хлопцям. Вони навіть не бачили його мотоцикл коли вийшли на вулицю, бо той стояв за магазином. Наміру у ОСОБА_13 забрати його мотоцикл коли розпочалася бійка також не було, вважає що той просто злякався та втік. Ані словом ані жестами у ОСОБА_13 та іншого хлопця не було наміру розпочинати конфлікт та продовжувати його з наміром заволодіння мотоциклом. Він сам їх наздогнав щоб продовжити розбиратися. Обставини справи не оспорює, вважає недоцільним досліджувати докази по справі. Хоче лише повернути свій мотоцикл.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, а саме у незаконному заволодінню транспортним засобом, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст.66 КК України є повне визнання вини, його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не вбачає.

При призначені покарання ОСОБА_6 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення, та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з обмеженням волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_6 іспитовий строк, оскільки з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин повного визнання вини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, раніше кримінальних правопорушень не вчиняв, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вибачився перед потерпілим, офіційно працевлаштований, проживає з матір`ю, отже має міцні соціальні зв`язки, а також з врахуванням думки потерпілого щодо можливості виправлення без позбавлення волі, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Крім цього, при прийнятті рішення щодо призначення покарання суд також, приймав до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 від 03.10.2017 року за № 3274 отриману від Верхньодніпровського міськрайонного відділу південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, який оцінюється як середній, ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, який оцінюються як середній, та висновок органу пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_6 без обмеження чи позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.289 КК у виді трьох років обмеження волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_6 іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речовий доказ:

- Мотоцикл марки «ІЖ 6114-01» 1990 року випуску, рама № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , з одноколісною причепною плаформою номер НОМЕР_5 , який зареєстрований за ОСОБА_14 , а фактично був у володінні ОСОБА_5 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику зберігання транспортних засобів Верхньодніпровського ВП, квитанція № 455, номер книги обліку речових доказів 534, порядковий номер 54, - повернути ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1