Дата документу 20.10.2017
Справа № 509/500/16-к

У Х В А Л А
20 жовтня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачуваного ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
довірених осіб потерпілих адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
21.11.2016 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 121 ч.1, 122 ч.1, 125 ч.2 КК України.
На досудовому слідстві обвинувачуваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
23.06.2017 року за клопотанням прокурора та захисників обвинувачуваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було змінено на домашній арешт.
Строк дії запобіжного заходу щодо обвинувачуваного ОСОБА_6 було продовжено 21.08.2017 року і він спливає 20.10.2017 року о 24.00.
Суд, на підставі ст.331 КПК України, поставив на обговорення питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 .
Прокурор надав до суду клопотання про зміну міри запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що необхідність тримання під вартою слід застосувати, тому що ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, може перераховуватись, знищити речові докази, впливати на свідків і потерпілих.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, та просить його задовольнити.
Представники потерпілих адвокати ОСОБА_14 і ОСОБА_15 надали до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх представники - адвокати ОСОБА_14 і ОСОБА_15 підтримали заявлені клопотання та просять їх задовольнити.
Свої клопотання прокурор і потерпіла сторона обґрунтовують тим, що не зважаючи на обов`язок дотримання та виконання покладених на нього обов`язків 28.08.2017 року в день судового засідання ОСОБА_6 дозволив собі покинути місце мешкання без дозволу суду та виїхати до міста Одеси, чим порушив та не виконав покладений на нього обов`язок, що полягав у позбавлені можливості відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду. Крім того, ОСОБА_6 дозволив собі цього ж дня не з`явитись в судове засідання призначене на 09 год. 30 хв. Та запізнитись на більш ніж 50 хвилин, чим порушив та не виконав покладений на нього обов`язок, що полягав у прибутті за кожною вимогою до суду.
В ході судового засідання, яке відбулось із запізненням на 1 годину, ОСОБА_6 повідомив, що не прибув в судове засідання до Іллічівського міського суду Одеської області об 09-30 ранку 28.08.2017 року у зв`язку з виїздом з населеного пункту, в якому він проживає, та який без дозволу суду не має права покидати, до міста Одеси до Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1», де проходить лікування та на 28.08.2017 року в нього призначено відповідні процедури. Наведене обвинувачуваним ОСОБА_6 пояснення не знайшло своє підтвердження в ході направлення відповідного запиту до міста Одеси до Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1».
Відтак обвинувачений не виконав два процесуальних обов`язки, покладені на нього ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області, а саме: 1) не прибув за вимогою суду; 2) відлучився із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду.
Оскільки, обвинувачений до суду з будь-яким клопотанням/заявою про надання дозволу на виїзд із населеного пункту в якому він проживає не звертався та відповідно жодної згоди від суду не отримував. Та не надав жодних фактів перебування у Комунальній установі «Міська клінічна лікарня №1».
Захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачуваний ОСОБА_6 заперечують проти клопотання про зміну міри запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стверджуючи, що ризики зазначені в клопотанні прокурора відпали, так як по справі допитані свідки і потерпілі забезпечені прокурором, досліджені докази причетності обвинувачуваного до вчинення злочинів та намір переховуватись від суду у нього не має. Свої обґрунтування захисники виклали письмово в своїх запереченнях, поданих суду.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання прокурора та представників потерпілих про зміну міри запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути задоволене за наступними підставами.
Суд відкидає посилання прокурора, як необґрунтоване про наявність ризиків незаконного впливу на потерпілих і свідків, так як судом вже допитані майже всі забезпечені прокурором потерпілі та свідки на підтвердження причетності ОСОБА_6 до скоєння злочинів. Тому твердження прокурора про можливість незаконного впливу на цих осіб зі сторони обвинувачуваного є безпідставними та не підтвердженні будь-якими доказами.
Крім того, клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу не відповідає вимогам ст.200 КПК України - у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:
1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;
2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор та той час не знав і не міг знати.
Однак обставини, на які посилається прокурор, а саме:
- наявність підстав вважати, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може вчинити новий злочин,
- матиме можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків;
не є новими, про які прокурор не знав чи не міг знати при прийняті попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Посилання прокурора на те, що 28.08.2017 року ОСОБА_16 «дозволив собі покинути місце помешкання без дозволу суду та виїхати до міста Одеси» та «дозволив собі цього ж дня не з`явитись в судове засідання призначене на 09 год. 30 хв. та запізнитись на більш ніж 50 хвилин, чим порушив та не виконав покладений на нього обов`язок, що полягав у прибутті за кожною вимогою суду» є недостовірними та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, тому що обвинувачуваний прибув до суду з запізненням приблизно на 50 хвилин.
Суд звертає увагу на ту обставину, що 28.08.2017 року прокурор спізнився в судове засідання приблизно на 50 хвилин і з`явився в суд разом з обвинувачуваним.
Згідно ст.331 ч.1 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Колегія суддів враховує в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі тяжкість покарання, що може йому загрожувати у разі визнання винуватим, а також, те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання і реєстрації, позитивно характеризується за місцем мешкання, довгий строк (майже 2 роки) знаходився під вартою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводить надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачені ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор.
У відповідності з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинувачуваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішення питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , колегія суддів виходила лише з наданих прокурором та досліджених в судовому засіданні обставин та доказів про особу обвинувачуваного та про причетність його до вчинених злочинів, які в сукупності не можуть слугувати прийняттю рішення про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Крім цього приймаючи рішення, колегія суддів також враховує практику Європейського Суду з прав людини та вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою, та те, що одна лише тяжкість можливого покарання не може бути підставою для подальшого утримання обвинувачуваного під вартою.
Слід також зазначити, що у багатьох справах Європейський суд поруч із порушенням розумних строків у кримінальних провадженнях констатує і порушення пункту 3 статті 5 Конвенції, яким встановлено, що кожен, кого арештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій надано право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження; таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися в судове засідання або іншими зобов`язаннями.
Крім того, при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково мало бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, правова позиція викладена у п.80 рішення від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 надав письмове клопотання свого підзахисного про зміну способу виконання запобіжного заходу (домашнього арешту), просить суд визначити адресою житла, яке йому ( ОСОБА_6 ) забороняється залишати у визначений час кв. АДРЕСА_1 . Своє клопотання обґрунтовує тим, що його підзахисний має намір створити сім`ю, то виникла необхідність проживати у подальшому в орендованій квартирі АДРЕСА_1 . Право на проживання за цією адресою піддержується копією договору оренди житла від 05.09.2017 року.
Захисник ОСОБА_7 , обвинувачуваний ОСОБА_6 підтримали зазначене клопотання.
Прокурор заперечує проти заявленого клопотання, без будь-яких обґрунтувань.
Представники потерпілих, адвокати ОСОБА_14 , ОСОБА_15 заперечують проти зазначеного клопотання, вважають що ОСОБА_6 необхідно взяти під варту, а тому не може бути питань про зміну способу виконання домашнього арешту. Потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтримали позицію своїх представників.
Заслухавши позицію усіх учасників судового процесу, щодо клопотання про зміну способу виконання запобіжного заходу (домашній арешт), колегія суддів вважає, що це клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 196, 331 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити прокурору і потерпілій стороні в задоволенні клопотання про зміну міри запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 121 ч.1, 122 ч.1, ст.125 ч.2 КК України на 60 діб, тобто до 19.12.2017 року.
Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до суду;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4)утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню.
Зобов`язати ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке зазначено в даній ухвалі, а саме: АДРЕСА_2 .
Роз`яснити ОСОБА_6 його обов`язки, щодо заборони залишати вказане житло в період з 21-00 години по 07-00 години, та те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та контроль за поведінкою обвинуваченого доручити співробітникам Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 20.10.2017 року по 19.12.2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2
підпис ОСОБА_3
Копія згідно оригіналу
Головуючий: ОСОБА_1