Справа № 555/1146/17
Номер провадження 1-кп/555/145/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2017 рокум. Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
з участю прокурораОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
08.05.2017 р. приблизно о 09.10 год. ОСОБА_4 перебуваючи в належному ОСОБА_5 будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , діючи умисно та з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій особі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, умисно наніс один удар лівою ногою в область голови ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої губи, садна слизової оболонки нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які згідно висновку експерта №111 від 17.05.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України
Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні по пред`явленому обвинуваченню винним себе визнав та беззастережно, підтвердив суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини справи як час, місце та спосіб вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині органами досудового слідства за ч.1 ст.125 КК України визнав. Не заперечив тих обставин, які встановлені цим вироком та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України повністю, показав, що він прийшов до будинку ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_2 , де побачив, як його дружина ОСОБА_7 та теща ОСОБА_5 , конфліктували між собою. Під час сварки, його теща ОСОБА_5 довела ОСОБА_7 до нервового зриву, та пішла до іншої кімнати, дивитися телевізор. Побачивши вказану подію, ОСОБА_7 дуже розізлився, оскільки переживав за свою дружину, щоб з нею нічого не сталося, потім підійшов до ОСОБА_5 , яка в цей час сиділа на дивані, дивилася телевізор, нахилився до неї і сказав, що він не пробачить останній, якщо щось трапиться з його сім`єю. Під час цього ОСОБА_5 , раптово повернулася вдаривши його своєю головою. Після вказаного, ОСОБА_4 відштовхнув її правою рукою та умисно наніс один удар лівою ногою в область голови останньої, а саме в нижню губу.
У вчиненому, а саме в нанесені тілесних ушкоджень потерпілій, щиро розкаюється, зібраних досудовим слідством доказів по вказаному злочину не заперечує, просить врахувати, що він визнає свою вину у нанесені ним тілесних ушкоджень потерпілій, однак вибачатися перед останньою не захотів.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди обвинувачений не визнав.
Як слідує з показань потерпілої ОСОБА_5 , що 08.05.2017 приблизно о 18.30 год., перебуваючи в своєму житловому будинку, вона почула, що її дочка розмовляє по телефону і плаче. Знаходячись в прихожій кімнаті, житлового будинку до неї прийшла її дочка ОСОБА_8 , яка почала потерпілу ображати нецензурними словами, після чого донька потерпілої пішла до своєї кімнати, а потерпіла хотіла зайти до неї в кімнату, про те її чоловік ОСОБА_4 обізвав потерпілу нецензурними словами, і випхав із кімнати. Приблизно о 19.00 год., вона знаходилась в прихожій кімнаті, свого житлового будинку, дивилась телевізор. В цей час до неї підійшов ОСОБА_4 , нахилився до її лівого вуха і виразився нецензурними словами в її адрес, а також погрожував, в цей момент, вона своєю головою, відхилила його голову в сторону, після чого обвинувачений одразу кулаком правої руки, один раз, наніс їй удар в праву сторону обличчя, нащо потерпіла одразу заплакала і піднялася зі стільця, після чого він уже правою ногою, один раз вдарив її, в область обличчя, а саме в нижню губу, після чого, у неї з губи пішла кров. Вказала, що такі випадки пов`язані із чоловіком дочки, обвинуваченим ОСОБА_4 , ставалися і раніше.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що в неї був конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_5 , в який втрутився її чоловік ОСОБА_4 , саме на її захист, вона була дуже засмучена та пішла до своєї кімнати, свідком самої події, між її чоловіком та матір`ю не була, після інциденту одразу викликали поліцію, рахує дії свого чоловіка ОСОБА_7 , по нанесені ним, тілесних ушкоджень потерпілій, неправильними, просила його не зачипати її, після вказаної події проживають окремо від її матері, просила вибачення у матері за дії чоловіка, по нанесені ним тілесних ушкоджень останній.
Суд вважає показання свідка достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою, не суперечать одне одному. Підстав для обмовляння обвинуваченого, потерпілої, свідком в судовому засіданні не встановлено. Суд також враховує, що потерпіла та свідок давали свої покази під присягою та будучи попередженими про відповідальність за дачу неправдивих свідчень.
Окрім показань обвинуваченого, свідка, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України також підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, з дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 11 від 17 травня 2017 року вбачається, що на підставі проведеного судового медичного обстеження гр.. ОСОБА_5 , на тілі останньої було виявлено синець нижньої губи, садна слизової оболонки нижньої губи, які зважаючи на їх вид (садна, синець) та морфологічні властивості (стан верхні саден, колір синця) утворилися приблизно за 1-2 діб до моменту огляду, від щонайменше одноразової дії тупого предмета, не виключається за обставин наведених у постанові «ударів кулаками рук, взутими ногами», отримані ОСОБА_5 ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження обличчя ОСОБА_5 не притаманні для таких, що утворюються при падінні на площині та цілком могли утворитися при побитті (а.с. 16 матеріалів кримінального провадження).
Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується також наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 травня 2017 року та фото таблицею до нього (а.с.18-19 матеріалів кримінального провадження);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 травня 2017 року та фото таблицею до нього (а.с.29-31 матеріалів кримінального провадження);
Оцінюючи досліджені в справі і викладені в цьому вироку докази, в результаті їх всебічного, повного і об`єктивного дослідження, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та об`єктивно.
Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, - як умисне легке тілесне ушкодження.
В п.19 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996р. " Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя " зазначається, що згідно ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально - процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.
Так, в судовому засіданні не здобуто жодних даних, що докази були отримані незаконним шляхом чи з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини,чи не уповноваженою на це особою, чи з іншими порушеннями, передбаченими процесуальним законом.
Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено як подію кримінального правопорушення, так і те, що вказане кримінальне правопорушення вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_7 .
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд в дотриманні вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В роз`ясненнях, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року з послідуючими змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд враховує, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.125 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 суд бере до уваги, що він раніше не судимий (а.с.37-38 матеріалів кримінального провадження), характеризується за місцем проживання позитивно (а.с.33 матеріалів кримінального провадження), не перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с.36 матеріалів кримінального провадження) не перебуває на обліку у лікаря - психіатра не перебуває (а.с.35 матеріалів кримінального провадження), учасник бойових дій, а саме проходив службу в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, має на утриманні неповнолітніх дітей (а.с. 34 матеріалів кримінального провадження)
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину, щодо особи похилого віку.
Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість злочину та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення покарання у виді штрафу.
Потерпілою ОСОБА_5 в кримінальному провадженні пред`явлено позов про стягнення з обвинуваченого 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди, який підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_7 завдана шкода здоров`ю потерпілій ОСОБА_5 , яка в наслідок неправомірних дій обвинуваченого зазнала легких тілесних ушкоджень здоров`я, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок, тому виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід стягнути в заявленому в позові обсязі, а саме в розмірі 3000 (три тисячі) грн., що на думку суду буде відповідати тому характеру обсягу моральних страждань, яких зазнала потерпіла від неправомірних дій обвинуваченого.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Речові докази по справі - відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371,374,376,392-395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної (немайнової шкоди) завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - задоволити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі ) грн.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по справі - відсутні.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1