Справа № 1-179/12-1012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Ткаченка Ю.В., при секретарі Євтушенко В.Д. за участю прокурора Іващенка С.М. в смт. Іванків розглянув кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого за ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_2, 16,08.1976 року народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого за ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

В період часу з січня по лютий 2012 року, ОСОБА_1 проїжджаючи на гужовій підводі поблизу території СГВК «Олізарівське», Іванківського району, Київської області по вул. Миру, 1 побачив біля приміщення свиноферми металеві предмети, які вирішив таємно викрасти. Після чого, ОСОБА_1 поїхав до свого знайомого ОСОБА_2, якому запропонував вчинити крадіжку майна з приміщення свиноферми СГВК «Олізарівське», на що останній погодився.

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 20 годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за попередньою змовою, з метою реалізації злочинного умислу направленого на на таємне викрадення чужого майна, на гужовій підводі підїхали до неогородженої території СГВК «Олізарівське», де через незачинені двері приміщення свиноферми потрапили до середини, звідки таємно викрали 4 металеві перегородки довжиною 2,3 метри вартістю 320 гривень за одну перегородку на суму 1280 гривень та 4 металеві поїлки розміром 1 на 0,4 метри вартістю 80 гривень за одну поїлку на суму 320 гривень, чим спричинили СГВК «Олізарівське» майнову шкоду на суму 1600 гривень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, і надав суду покази, а саме, ОСОБА_1 показав суду, що точної дати він не памятає, мабуть зимою 2012 року він проїжджав на гужовій підводі повз СГВК «Олізарівське» та побачив на його території різний металобрухт, який вирішив вкрасти та здати на металобрухт, щоб таким чином заробити грошей. Після цього він поїхав до свого товариша, ОСОБА_2 та запропонував йому забрати з території СГВК «Олізарівське» металобрухт та здати його та отримати гроші, на що ОСОБА_2 погодився. Перед цим він та ОСОБА_2 випили на двох одну пляшку горілки та направились до СГВК «Олізарівське». Підїхавши до території СГВК «Олізарівське», він та ОСОБА_2 проникли на територію свиноферми через незачинені ворота, підійшли до приміщення свиноферми та з коридорчика почали виносити та вантажити на гужову підводу різний металобрухт, який вже був складений на кучу. Що саме він вантажив на підводу та скільки, він не памятає, так як був у дуже нетверезому стані. Погрузивши металобрухт на гужову підводу, він та ОСОБА_2 поїхали до чоловіка на імя ОСОБА_3, щоб продати йому металобрухт. Приїхавши до чоловіка на імя ОСОБА_3, він запропонував йому придбати металобрухт, на останній погодився та заплатив їм приблизно 100-150 гривень. Отриманні грошові кошти, він та ОСОБА_2 витратили на горілку та цигарки.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе визнав повністю, і надав суду покази аналогічні показам підсудного ОСОБА_1

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що точної дати та часу він не памятає, скоріше за все в кінці минулого на початку теперішнього року, точного часу він також не памятає, десь під вечір, до його господарства на гужовій підводі приїхали двоє чоловіків один з них був жителем с. Олізарівка, та привезли із собою різний металобрухт та запропонували придбати. Він погодився та придбав для себе, оскільки металеві речі могли б стати йому у пригоді по господарству. Після чого він пішов до себе додому та взяв гроші в сумі 100-150 гривень, які передав одному з чоловіків на гужовій підводі, кому саме він не памятає.

Крім показів свідка та показів самих підсудних, їх вина підтверджується також письмовими матеріалами справи, а саме:

-протоколом огляду місця події від 27.04.2012 року;

-протоколом огляду місця події від 28.04.2012 року;

-протоколом огляду місця події від 01.07.2012 року;

-речовими доказами, а саме металевою перегородкою довжиною 2,3 метри, гужовою підводою.

-Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 01.07.2012 року.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, не одружений, освіта 9 класів.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_2. характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину 13 років.

Зібраними у справі доказами вина підсудних доведена, а їх злочинні дії правильно кваліфікуються органами досудового слідства за ч. 3 ст.185 КК України.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, ОСОБА_1 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, ОСОБА_1 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, ОСОБА_2 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, ОСОБА_2 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставину, що помякшує покарання та обставину, що обтяжує покарання. Суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 слід обрати міру покарання в межах санкції ч. 3 статті 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставину, що помякшуює покарання та обставину, що обтяжує покарання. Суд вважає, що підсудному ОСОБА_2 слід обрати міру покарання в межах санкції ч. 3 статті 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Покласти на засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обовязки передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до вступу вироку у законну силу, залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази: металева перегородка довжиною 2,3 метри повернути законному власнику; кінь сірої масті та гужова підвода залишити у законному розпорядженні ОСОБА_4

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 81, 323, 324, 330 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

ОСОБА_2, визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такі обовязки:

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну постійного місця проживання;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу, залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку у законну силу, залишити попередній підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: металеву перегородку довжиною 2,3 метри повернути законному власнику; коня сірої масті та гужову підводу залишити у законному розпорядженні ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя