Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1551/16-к
Провадження № 1-кп/280/102/17
ВИРОК
Іменем України
28 липня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 10.11.2016 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева, Житомирської області, громадянина України,із середньо-спеціальною освітою,неодружений,утриманців не має,не працює, депутатом та інвалідом не являється, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 ,09 листопада 2016 року, близько 21-00 год.,підійшов до магазину, який належить ФОП « ОСОБА_8 »,розташований по АДРЕСА_2 .В цьому ж місті та в це самий час,в магазині перебував на своєму робочому місці потерпілий ОСОБА_4 ,який працює у вказаному магазині на посаді продавця кави.Потерпілий ОСОБА_4 вийщов до ОСОБА_6 та спільно з ним почав розпивати спиртні напої на прилеглій до магазину території.

09 листопада 2016 року, близько 23-00 год., потерпілий ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 почекати поки він зачинить магазин.Після того,як потерпілий ОСОБА_4 почав зачиняти вхідні двері, до магазину,до нього підійшов ОСОБА_6 та почав намагатись пройти всередину приміщення магазину,але потерпілий пояснив ОСОБА_6 ,що в середину магазину вхід стороннім заборонено, ОСОБА_6 у свою чергу обурився та розпочав із ОСОБА_4 словесий конфлікт.На цьому грунті,між останніми розпочалась бійка біля проходу до вхідних дверей магазину. В ході бійки у ОСОБА_6 виник злочинний умисел,спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 за допомогою колючо-ріжучого предмету.

Реалізуючи свій злочинний умисел,діючи умисно,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,іх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 удар колючо-ріжучим предметом,який має лезо та обух з невираженими ребрами,в область грудної клітини зліва та зник з місця вчинення злочину.

Внаслідок вчинення протиправних умисних дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої половини грудної клітки по передній їй поверхні,проникаючої в плевральну порожнину,з пошкодженням м`яза серця,котра потягла за собою гемоторакс та гемоперикард(нявність крові в плевральній порожнині,та в порожнині біля серцевої сорочки),які виникли від дії колючо-ріжучого предмета,що по ступеню своєї тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння,09 листопада 2016 року,близько 20-00 г., підійшов до магазину, побачив потерпілого,потерпілий є його знайомим. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стали вживати разом спиртні напої, потерпілий не впускав ОСОБА_9 до приміщення магазину,з цього приводу між ними виник конфлікт,відбулася бійка,обвинувачений ножем,який був у нього при собі, наніс потерпілому удар,швидку допомогу викликав охоронець магазину. Обвинувачений відшкодував потерпілому частково спричинену шкоду, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 гривень визнав.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що з обвинуваченим були друзями. Ввечері 09 листопада 2016 року потерпілий працював в нічну зміну,прийшов обвинувачений,запропонував випити спиртного,розпивали спиртне на вулиці,біля дверей магазину. Обвинувачений зайшов в приміщення магазину,потерпілий став закривати приміщення і сказав ОСОБА_9 ,щоб він вийшов з магазину,між ними почалась сварка,потерпілий відштовхував обвинуваченого,сварка продовжилась на вулиці,потерпілий та обвинувачений знаходились в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 ударив потерпілого ножем, ОСОБА_10 не помітив в руках обвинуваченого ножа,після чого обвинувачений десь побіг. Допомогу потерпілому надавали працівники швидкої допомоги. Потерпілий просив стягнути з обвинуваченого з урахуванням зменшення позовних вимог, пред`явленого цивільного позову, в рахунок відшкодування моральної шкоди 24000 гривень, вважає, що до ОСОБА_9 необхідно застосувати м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі,обвинувачений відшкодував частково спричинену шкоду,вибачився перед потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_6 , прокурор, потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого, захисник не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз,яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв,язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 доведена, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження,тобто умисного тілесного ушкодження,небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ст.121 ч.1 КК України є тяжким злочином.

Суд також приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, не працює, неодружений, утриманців не має,згідно із довідкою №1955 від 15.12.2016 року,наданою УПСЗН Коростишівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 перебуває на обліку та отримує компенсаційні виплати по догляду за пристарілою особою- ОСОБА_11 ,1930 року народження-своєю бабусею,також, позицію потерпілого ОСОБА_4 ,який вважає,що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання з найменшим терміном випробування,оскільки останній добровільно відшкодував спричинену шкоду, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення,добровільне відшкодування завданого збитку, є обставинами, які пом,якшують покарання.

Обставин,які обтяжують покарання,судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ,суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, призначити останньому покарання слід в межах санкції статті Кримінального Закону у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

На думку суду застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації він відчуватиме відповідний тиск відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді домашнього арешту вважати продовженим та залишити до набрання вироком законної сили, після набрання-скасувати.

Відповідно до ст. 23 ЦК України потерпілий ОСОБА_4 має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням його прав у розмірі 24000 гривень, в даному випадку моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок заподіяння йому обвинуваченим ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України,з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 2(два) роки, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді домашнього арешту вважати продовженим та залишити до набрання вироком законної сили, після набрання-скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 24000(двадцять чотири тисячі)гривень.

Речові докази в кримінальному провадженні:оптичний диск DVD-R,об`ємом пам`яті 4,7gb,з написом чорного кольору «СВЄТЄНОК»,з максимальним часом запису 120 хвилин, який приєднаний до матеріалів кримінального кримінального провадження-зберігати в матеріалах кримінального провадження;гольф сірого кольору,мобільний телефон сіро-чорного кольору без розпізнавальних знаків,футболку зеленого кольору,шкарпетки чорного кольору,взуття 43 розміру,штани чорного кольору,штани сірого кольору,які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_4 -залишити у розпорядженні останнього;ніж сірого кольору,скляну чашку із зображенням у вигляді квітів,фарфорову чашку білого кольору,картонний стакан з надписом «Gemili»,кухонний ніж сірого кольору,кухонний ніж сірого кольору,пляшку з написом «GLEN MORRIS»,кухонний ніж з чорною пластиковою ручкою,які знаходяться на зберіганні власника- ФОП « ОСОБА_12 » ОСОБА_8 -залишити у розпорядженні останнього;фрагмент коробки,з наявною плямою бурого кольору,змив на марлевий тампон з плямами бурого кольору,недопалок марки «Мураті»,змив плями бурого кольору,які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів-знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1