Справа № 1806/1-62/12
Провадження № 1/1806/247/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2012 року м.СумиКовпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого - судді Литовченка О.В. при секретарі - Лесняк В.О. з участю прокурора - Сухоставець О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, військовозобовязаного, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого

1)08. 12.2000 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 17, ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 222-6, ст. 42 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

26. 12.2001 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2000, загалом до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

14.07.2006 року Ковпаківським районним судом м. Сум за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, 26.12.2009 року умовно-достроково звільненого з місць позбавлення волі на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 12 днів;

26.03.2012 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців

за ст. 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, не військовозобовязаного, розлученого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8. 14/1 кв. 24, раніше судимого:

414.10.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

за ст. 185 ч. 3 КК України,

встановив:

22.10.2011 року близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (засуджений за даним епізодом вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 26.03.2012 року), маючи спільну мету до незаконного збагачення шляхом викрадення чужого майна, прийшли до двоповерхового будинку № 27/ 3 по вул. Іллінській в м. Суми, в якому розміщені офісні приміщення, та вирішили зайти до приміщення першому поверсі з метою вчинення крадіжки.

Реалізуючи задумане, діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, тобто таємно, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проникли через незачинені двері до складського приміщення ПП «Торговельний Будинок «Гермес», розміщеного в підвальному приміщенні будинку за вказаною адресою, та викрали звідти упаковку з належними підприємству «П/ТЗ»-дисками «Leader 16х. Bulk 100» в кількості 600 шт, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 960 грн., завдавши збитків ПП «Торгівельний Будинок «Гермес» на вказану суму.

З викраденим майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникли та згодом розпорядилися ним за власним розсудом.

Не зупинившись на вчиненому, 06.12.2011 року близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийшли на другий поверх буд. № 6 по вул. Н р. Стрілки в м. Суми, де розміщені офісні приміщення, з метою вчинення крадіжки. Підійшовши до майстерні мобільних телефонів ФОН ОСОБА_4JL, ОСОБА_3, щоб переконатись, що в приміщенні нікого немає, смикнув за дверну ручку, двері виявились зачиненими на замок.

Реалізуючи задумане, діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 шляхом підбору ключа почав відмикати дверний замок, а ОСОБА_2, дотримуючись єдиного злочинного умислу, став на початку коридору і спостерігав за тим, щоб дії ОСОБА_3 залишились непоміченими. Відкривши двері майстерні, ОСОБА_3 проник в середину і забрав з робочого столу в майстерні мобільний телефон «Nokia 5310 Xpress music» та золоте кільце і вийшов з майстерні, після чого разом з ОСОБА_2 звідти втекли.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 викрали з майстерні належний ОСОБА_5, мобільний телефон «Nokia 5310 Xpress music», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 300 грн., який перебував в майстерні на ремонті, та належне ОСОБА_6 золоте кільце, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 988 грн. 45 коп., а всього на суму 1288 грн. 45 коп. Викраденим майном вони розпорядилися за власним розсудом.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.12.2011 близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_3 знову прийшов до майстерні мобільних телефонів ФОП ОСОБА_6, розміщеної на другому поверсі буд. № 6 по вул. Н. р. Стрілки в м. Суми, з метою вчинення крадіжки. Смикнувши за ручку дверей, які були зачинені на замок, ОСОБА_3 переконався, що в приміщенні нікого немає і вирішив знову проникнути в середину.

Реалізуючи задумане, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 шляхом підбору ключа, проник до майстерні і викрав з робочого столу мобільні телефони, які перебували в майстерні на ремонті, найменуванням, переліком та вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи:

мобільний телефон «LG КР 500», належний ОСОБА_6, - 436 грн. 60 коп.;

мобільний телефон «Samsung GT-S5233 Т», належний ОСОБА_7, - 633 грн. 02 коп.;

мобільний телефон «Sony Ericsson Z 555і», належний ОСОБА_8. 243 грн. 33 коп.;

мобільний телефон «TV Phone E-71+», належний ОСОБА_9, - 380 грн. 66 коп., а всього на суму 1693 грн. 61 коп.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік та згодом розпорядився ним за власним розсудом. Не зупинившись на вчиненому, 16.12.2011 близько 18-тої години ОСОБА_2, перебуваючи на 5- му поверсі в підїзді будинку № 14/1 по вул. Ковпака в м. Суми, вирішив проникнути до кладового приміщення, розміщеного на даному поверсі. Реалізуючи задумане, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто таємно, шляхом підбору ключа до врізного замку вхідних дверей, ОСОБА_2 проник до кладового приміщення, де виявив 4 автомобільні покришки «Continental 185/55 R15» та вирішив їх вкрасти.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, усвідомлюючи, що сам він не зможе одразу забрати 4 автомобільні покришки з кладового приміщення, ОСОБА_2 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9 та попросив допомогти йому винести вказані покришки, запевнивши, що їх подарував йому вітчим, якому і належить кладове приміщення. ОСОБА_10 G.M., будучи запевненим у тому, що автомобільні покришки належать ОСОБА_2, погодився на дану пропозицію. Близько 18:00 год. 16.12.2011 ОСОБА_2, користуючись допомогою ОСОБА_11, викрав з кладового приміщення належні ОСОБА_12, 4 автомобільні покришки «Continental 185/55 R15», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 3496 грн. 80 коп., завдавши збитків останньому на вказану суму.

З викраденим майном ОСОБА_2 з місця вчинення злочину втік та згодом розпорядився ним за власним розсудом.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в скоєному при вказаних вище обставинах по предявленому йому обвинуваченню за ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю і суду пояснив, що 06.12.2011 року близько 17:00 год. Вони прийшли разом з ОСОБА_2 до майстерні мобільних телефонів, що на другому поверсі будинку по вул. Н.ріки Стрілки, в якому розміщений бар «Лагуна», щоб придбати собі флеш-карту на мобільний телефон. Проте коли він спробував відчинити двері до майстерні, вони виявилась закритими. Почекавши кілька хвилин біля майстерні, ніхто не виходив, і він вирішив спробувати проникнути в середину, щоб щось вкрасти, та почав відмикати замок дверей своїм ключем від старого замку до квартири, ОСОБА_2, помітивши, що він пробує відчинити двері, зрозумів, що той хоче проникнути в середину і став при вході до крила поверху «на шухері», щоб попередити його коли хтось йтиме до коридору. Відімкнувши двері, він зайшов до офісу і забрав там зі столу мобільний телефон «Nokia» і золоте кільце, та швидко вийшов з майстерні і з будинку. ОСОБА_2 ще залишився на деякий час в будинку, щоб їх не помітили разом. Вийшовши, він одразу пішов до ломбарду, що по вул.. Н.р. Стрілки, за перехрестям з іаг. Іллінською, куди і заклав викрадене золоте кільце, предявивши свій паспорт, та отримав за нього 520 грн. Відразу по тому зателефонував ОСОБА_2, вони зустрілись та на маршрутному таксі поїхали по домам. В маршрутному таксі він показав ОСОБА_2 викрадений мобільний телефон, вони вирішували кому можна його продати. Також розповів про викрадене золоте кільце. Викрадений телефон він приховав вдома.

Після цього, 08.12.2011 близько 10.30 год. Він знову приїхав до тієї ж майстерні, щоб спробувати з неї щось вкрасти, приїхав сам. Двері майстерні знову виявились закритими. Скориставшись тим, що в коридорі нікого не було, він тим самим ключем відімкнув двері і викрав звідти 4 мобільні телефони «LG», «Samsung», «Nokia» і «Sony Ericsson» та вийшов з майстерні і з будинку, при цьому ніхто не помітив, що він заходив і виходив з майстерні. Після цього він з викраденими мобільними телефонами поїхав додому, де і приховав їх.

Через кілька днів по тому до нього додому прийшли працівники міліції і він зізнався їм у вчинених крадіжках, та видав викрадені мобільні телефони.

У вчиненому кається. Показання підсудного є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в скоєному при вказаних вище обставинах по предявленому йому обвинуваченню за ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю і суду пояснив, що в один з днів наприкінці жовтня 2011 року, вони з ОСОБА_3 повертались з автовокзалу і йшли в напрямку центру міста по вул. Іллінській. Близько 17:00 год. Вони зайшли за паркан до огородженої території, де був двоповерховий будинок, з його вигляду було зрозуміло, що в ньому знаходяться офіси. Тоді ОСОБА_3 запропонував йому подивитись що в середині, і він відразу зрозумів, що той хотів зайти в середину, щоб щось вкрасти. Тоді вони підійшли до дверей, що на першому поверсі і ОСОБА_3 сказав йому почекати біля дверей на вулиці, а сам зайшов в середину, проте він також зайшов і прикрив за собою двері. При вході на сходах, які вели вниз, з обох сторін стояли картонні коробки, вони стали їх розглядати, вибирали який краще вкрасти. Потім ОСОБА_3 взяв один з них, він йому відкрив двері і вони вдвох вийшли звідти. Після цього з викраденим коробком вони на маршрутному таксі поїхали по домам, по дорозі виявили, що в середині компютерні диски і вирішували кому можна їх збути. Коробок забрав з собою ОСОБА_3

Також він надав показання про те, що на початку грудня 2011 року близько 17.00 год. Вони з ОСОБА_3 прийшли на другий поверх будинку по вул. Н.р. Стрілки, в якому розміщений бар «Лагуна», оскільки на другому поверсі була майстерня мобільних телефонів, і ОСОБА_3 хотів придбати собі флеш-карту на мобільний телефон. ОСОБА_3 спробував відчинити двері до майстерні, проте вони виявились зачиненими на замок. Потім вони почекали кілька хвилин на поверсі, ніхто не виходив, і ОСОБА_3 почав відмикати двері майстерні якимось ключем. Він відразу зрозумів, ідо ОСОБА_3 хоче проникнути в середину, щоб щось вкрасти звідти, і став на початку коридору, щоб у разі коли хтось буде йти, повідомити про те ОСОБА_3 Останній швидко відкрив замок дверей до майстерні, зайшов в середину і майже відразу вийшов, прикривши двері і пішов вниз по сходам. А він залишився на деякий час в приміщенні, щоб їх не помітили вдвох і вийшов через хвилину-дві на вулицю, проте ОСОБА_3 там не було. Близько через 15-20 хвилин по тому ОСОБА_3 зателефонував йому на мобільний, вони зустрілись і пішли поїхали на маршрутному таксі по домам. По дорозі ОСОБА_3 показав йому мобільний телефон, і сказав, що він його вкрав з майстерні, також розповів, що вкрав золоте кільце. Мобільний телефон з собою забрав ОСОБА_3

16.12.2011 року близько 17.00 год. Він палив на 5-му поверсі будинку своєї матері за адресою м. Суми, вул. Ковпака, 14/1, і в коридорі звернув увагу на двері до кладовки, вони були замкнені на врізний замок. Тоді він спробував їх відімкнути ключем від старого замку квартири, і замок майже відразу відімкнувся. В іагност були 4 автомобільні покришки, консервація та ще інші речі. Він відразу вирішив викрасти 4 покришки, але оскільки самому йому їх важко було винести з будинку, то він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_10, і попросив його про допомогу. При цьому запевнив ОСОБА_10, що кладовка належить його матері, і в ній необхідно звільнити місце, а про покришки сказав, що вони належать співмешканцю матері. ОСОБА_10 поголився, і вони вдвох винесли покришки з будинку та на його прохання віднесли їх додому до ОСОБА_10 Наступного ранку вони на таксі перевезли їх до станції шиномонтажу, що по вул. Чернігівській, де він їх продав незнайомому працівнику станції за 750 грн., повідомивши, що покришки належать його брату.

У вчиненому кається. Показання підсудного є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільними дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ними не діагностовано, зясовано, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. А також їм розяснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч.3, 4 ст. 299, 301-1 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та їх протиправні дії кваліфікує:

за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки вони своїми умисними діями скоїли крадіжки чужого майна, кваліфікуючими ознаками яких є «повторність», «проникнення в інше приміщення», «вчинення злочину за попередньою змовою групи осіб».

При призначенні підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_2 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних та обставини, що помякшують «а обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, ці обставини суд визнає такими, що помякшують її відповідальність.

Разом з тим, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, те, що ОСОБА_3 скоїв тяжкі злочини, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, при цьому, остаточне покарання суд вважає за необхідне призначити за правилами ч. 4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановления відносно нього попереднього вироку 26.03.2012 року Ковпаківським районним судом міста Суми.

ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю даного злочину, здійснює догляд за хворою матірю інвалідом 2-ї групи, має діагностоване захворювання. Дані обставини суд визнає такими, що помякшують покарання.

Разом з тим, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_2вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, те що підсудний скоїв тяжкі злочини, характеризується за місцем проживання негативно, матеріальні збитки частково відшкодовані шляхом повернення майна потерпілим, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, призначивши його остаточно за правилами ст.71 КК України, оскільки він вчинив новий злочин під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за іншим вироком суду.

У даній кримінальній справі ПП «Торгівельний будинок «Гермес» був заявлений цивільний позов про стягнення з підсудних на відшкодування матеріальної шкоди 960 грн. 00 коп. Підсудні зазначений позов визнали повністю. На підставі ст. ст.28, 328 КПК України, ст. ст. 1166 ЦК України, суд вважає за необхідне позов ПП «Торгівельний будинок «Гермес» задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на його користь матеріальну шкоду в сумі 960 грн. 00 коп., оскільки, як було доведено в судовому засіданні при розгляді даної кримінальної справи, саме в зазначених розмірах цивільному позивачу були спричинені матеріальні збитки при вчиненні протиправних дій. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує також і вимоги закону щодо розумності й справедливості. Відповідно до вимог ст. 81 КПК України речові докази по кримінальній справі (т. 1, а.с. 121-125. 179):

мобільний телефон «LG КР 500», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 та золоте кільце, вилучене 15.12.2011у відділенні ПТ «Ломбард «Кредитний Дім», передані за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_4;

мобільний телефон «Samsung GT S 5233 Т», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_7 П О.;

мобільний телефон «Sony Ericsson Z-555i», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_8;

мобільний телефон «Nokia 5310 Xpress music», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_5;

мобільний телефон «Phone TV Е 71+», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_9;

4 автомобільні покришки «Continental 185/55 RI5», вилучені 21.12.2011 року у ОСОБА_13, передані за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_12

суд вважає за необхідне залишити у власників.

На підставі ст. 93 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з підсудних судові витрати за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 323 і 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за який засуджується цим вироком та засуджений вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 26.03.2012 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу не змінювати, залишити взяття під варту.

Зарахувати ОСОБА_1 у строк покарання час перебування під вартою з 10.02.2012року (т. 2. А.с. 194, 211. 212).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 900 грн. 48 коп. (т. 1, а.с. 130, 152).

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 14 жовтня 2011 року у виді позбавлення волі на строк шість місяців та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три (три) роки 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу не змінювати, залишити взяття під варту.

Зарахувати ОСОБА_2 у строк покарання час перебування під вартою з 21.12.2011 року (т. 1, а.с. 83-85, 93).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 450 грн. 24 коп. (т. 1 а.с. 184)

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПП «Торгівельний будинок «Гермес» в солідарному порядку 960 грн.00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дольовому порядку на користь держави судові витрати в сумі 168 грн. 84 коп. по 84 грн 42 коп. з кожного (т. 1 ах. 65 68).

Відповідно до вимог ст. 81 КПК України речові докази по кримінальній справі (т. 1, а.с. 121-125, 179): мобільний телефон «LG КР 500», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 та золоте кільце, вилучене 05.12.2011у відділенні ПТ «Ломбард «Кредитний Дім», передані за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_6; мобільний телефон «Samsung GT S 5233 Т», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_7 П О.; мобільний телефон «Sony Ericsson Z-555i», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_8; мобільний телефон «Nokia 5310 Xpress music», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_5;

мобільний телефон «Phone TV Е 71+», вилучений у ОСОБА_3 09.12.2011 року, переданий за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_9; 4 автомобільні покришки «Continental 185/55 RI5», вилучені 21.12.2011 року у ОСОБА_13, передані за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_12 залишити у власників.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя О.В. Литовченко