Справа №639/8528/16-к
Провадження №1-в/639/359/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань Харківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІІ групи за загальним захворюванням, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 27.07.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі;

- ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.07.2014 по 12.01.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В обґрунтування зазначеного клопотання зазначено, що засуджений ОСОБА_5 відбув не менше половини строку покарання, став на шлях виправлення, не порушує режим тримання, до нього не застосовувались заходи адміністративного чи дисциплінарного впливу, він не має стягнень, є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, в Диканівській виправній колонії №12 був працевлаштований в ливарному цеху, в подальшому також має намір працювати в установах виконання покарань.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, на підставі ст.82 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на відсутність правових підстав для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_5 , оскільки на даний час відсутні позитивні зміни в поведінці засудженого та не має документально підтверджених відомостей про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 27.07.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.07.2014 по 12.01.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 08.07.2014 року, кінець строку: 04.01.2020 року.

Згідно ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Матеріали, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії.
Згідно вимог п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_5 від 15.03.2017 року, з 29.11.2016 року засуджений відбував покарання в Диканівській виправній колонії (№12), за час відбування покарання адміністрацією колонії не заохочувався, вимоги режиму тримання не порушував, характеризувався посередньо. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий. До виконання встановлених законодавством вимог ставиться посередньо. Працевлаштований на виробництві установи швачем, виробничі завдання виконує.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії №11 від 15.03.2017 року Диканівської виправної колонії (№12), засудженому ОСОБА_5 відмовлено у представленні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Відповідно до довідки Харківської установи виконання покарань (№27) №12/5-2182 від 06.06.2017, засуджений ОСОБА_5 перебував в установі з 11.07.2014 по 25.01.2016 року, з 04.04.2016 по 11.11.2016 року, з 29.11.2016 по 06.03.2017 року, з 10.04.2017 року по теперішній час.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 від 02.06.2017 року, під час перебування в Харківській установі виконання покарань (№27) засуджений ОСОБА_5 вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень не має, адміністрацією установи не заохочувався, до суспільно-корисної праці не залучався.

Відповідно до медичної довідки від 07.06.2017 року, засуджений ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога медичної частини установи з діагнозом: залишкові явища перенесеної тяжкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню з стягненням речовини головного мозку правобічною гемісферальною гематомою (2007). На даний час здоров`я задовільний, лікування не потребує.

При вирішенні цього питання судом враховується, що засудженому ОСОБА_5 було зараховано значний строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, а саме: з 08.07.2014 по 12.01.2016 року.
Крім цього, ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого умисного злочину за ч.2 ст.121 КК України, вину у вчиненні злочину він визнав частково, про що зазначено у вироку суду, строк невідбутого засудженим покарання на даний час близько 2 років 6 місяців,засуджений за час відбування покарання жодного разу не заохочувався, не був працевлаштований в умовах Харківської установи виконання покарань (№27) та до суспільно-корисної праці не залучався, тому суд приходить до висновку, що на даний час не є доведеним той факт, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для застосування вимог ст.82 КК України.

Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 не містять відомостей, які б відображали процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання.
Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Харківського районного суду Харківської області від 27.07.2015 року, більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу цього самого питання може мати місце не раніше як через 1 (один) рік з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 03.07.2017 року.

Суддя ОСОБА_1