Справа № 461/385/17
Провадження № 1-кп/461/183/17
УХВАЛА
18.01.2017 року м. Львів
Колегія суддів Галицького районного суду м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 від 26.01.2015 року за ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.263 КК України
В С Т А Н О В И В:
у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 від 26.01.2015 року за ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.263 КК України.
Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів на території с. Нижньотепле, Станично-Луганського району, Луганської області.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про направлення обвинувального акту до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, через Апеляційний суд Львівської області, для визначення підсудності.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення вищевказаного клопотання не заперечили.
Суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріплених ст.8 Конституції України.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 цього Закону судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, і реалізується шляхом здійснення суддями правосуддя в рамках відповідних судових процедур та у межах наданих повноважень.
Стаття 7 цього Закону гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.
У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року та Лавентс проти Латвії від 7 листопада 2002 року).
Тобто, правила про підсудність випливають із загальних засад судочинства. Повноваження судів при вирішенні кримінальних справ визначені Кримінально-процесуальним кодексом України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону. Якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, воно підлягає скасуванню судом вищої інстанції згідно із п.6 ч.2 ст.412 КПК України.
Відповідно до ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.2 та ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Враховуючи те, що злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 на території с. Нижньотепле, Станично-Луганського району, Луганської області, суд не вбачає підстав для розгляду цього кримінального провадження в Галицькому районному суді м. Львова, оскільки для цього відсутні виняткові обставини, перелічені у ст.34 КПК України.
Виходячи із норм ст.ст.32, 34 КПК України, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що існують правові підстави звернутись до Апеляційного суду Львівської області із поданням про направлення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №000016 від 05.10.2015 року за ч.1 ст.258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись ст.ст.32, 34, 314, 372, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задоволити.
Звернутись до Апеляційного суду Львівської області із поданням про направлення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 від 26.01.2015 року за ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.263 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3