Справа № 128/3768/15-к
ВИРОК
Іменем України
01 серпня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000171 від 05.12.2012 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Кіровоградського району, с. Молодецьке, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою 9 класів, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15.10.2015р.за ст.ст.185 ч.2, 357 ч.3, 70 ч.1,3,4 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком в 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 13.10.2007 року, близько 05 год. 00 хв., знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з квартири здійснив крадіжку наступних речей: мобільного телефону марки «Соні-Еріксон 2 - 550 і», вартість якого згідно висновку експерта № 1261 від 26.10.2007 року, становить 645,00 гривень, мобільного телефону «Нокія 6021», вартість якого згідно висновку експерта № 1262 від 26.10.2007 року, становить 412,50 гривень, шкіряної куртки, вартість якого згідно висновку експерта № 1263 від 26.10.2007 року, становить 665,00 гривень, шкіряних черевиків, вартість яких згідно висновку експерта № 1264 від 26.10.2007 року, становить 212,50 гривень, а також з подвір`я здійснив крадіжку моторолера марки «(QМ 50 (QТ-6S», вартість якого згідно висновку експерта № 1265 від 26.10.2007 року, становить 3924,36 гривень, що належали ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5859,36 гривень, а також із шафи в будинку здійснив крадіжку грошей у сумі 600 гривень, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 6459,36 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що працював у Львівській області і йому не заплатили гроші, тому він пішки повертався додому до Кіровоградської області. По дорозі його зустрів незнайомий йому чоловік та відвіз його в смт.Вороновиця, де дав роботу. Він її виконав і сів за стіл з потерпілими. Це було 13.10.2007р. За столом він випив з потерпілими спиртного та посидівши за столом, вирішив рушити додому. Скориставшись тим, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , сп`янівши поснули, він взяв належні їм два мобільні телефони марки «Соні-Еріксон», та «Нокія», одягнув на себе шкіряну куртку та черевики когось з потерпілих, та взявши з шафи грошові кошти в сумі 600 грн. вийшов на вулицю. На дворі стояв моторолер, марку якого вже не пам`ятає з ключами в замку. Він сів на моторолер та поїхав додому, маючи намір потрапити в Кіровоградську область куди і прямував. По дорозі його затримали працівники міліції і він відразу видав вкрадені речі і зізнався у скоєному.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати ч. 1 ст. 185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, матеріальний стан обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем навчання, та думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні. Обвинувачений є раніш не судимим в силу ст. 89 КК України, активно сприяв в розкритті кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді штрафу в прибуток держави, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе і без ізоляції від суспільства і тому йому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням вироку Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15.10.2015р., з застосуванням ст.75 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, з врахуванням вироку Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15.10.2015 року призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки:

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 1 294,60 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1