н/п 1-в/490/107/2017
Справа № 490/443/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, національності українець, громадянина України, неодруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

представник сектору пробації ОСОБА_5

встановив:
29.02.2016р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (далі сектор пробації), про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, оскільки засуджений не виконує обов`язків, покладених на нього вироком суду.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд за згодою учасників судового провадження ухвалив про розгляд даного клопотання у відсутність засудженого.

Вислухавши пояснення представника сектору пробації на підтримку клопотання, думку прокурора, яка вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи, суд приходить до наступного.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів КВІ, повідомляти їх про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

28 квітня 2016р. ОСОБА_3 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, про що в нього була відібрана підписка, ознайомився із постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, та зобов`язався відвідувати сектор пробації (КВІ) для реєстрації в перший, другий, третій, четвертий вівторок кожного місяця.

Відповідно до листка реєстрації засуджений ОСОБА_3 з 11 встановлених для реєстрації днів, не з`явився 3. Разом із цим, засудженим були надані пояснення представнику органу виконання покарань де свідчить, що у кожному випадку неявки засуджений посилався про причини такого. Засудженому ОСОБА_3 винесені попередження.

06 липня 2016р. Кримінально-виконавчою інспекцією винесено другу постанову про встановлення ОСОБА_3 днів явки на реєстрацію, з якою його ознайомлено де зобов`язався відвідувати сектор пробації (КВІ) для реєстрації в перший, другий, третій, четвертий понеділок кожного місяця.

Відповідно до листка реєстрації ОСОБА_3 з 4 встановлених для реєстрації днів, не з`явився 2. При цьому, засудженим були надані пояснення представнику органу виконання покарань про причини неявки. Засудженому ОСОБА_3 винесені попередження.

02.08.2016р. КВІ звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 з підстав не виконання останнім покладених судом обов`язків. Між тим, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2016р. у задоволенні клопотання представника КВІ відмовлено, посилаючись на відсутність підстав відміни покарання з випробуванням.

В подальшому, засуджений ОСОБА_3 до КВІ з`являвся із порушенням встановленого порядку, відповідно до листка реєстрації з 17 встановлених для реєстрації днів, не з`явився 10. Разом із цим, засудженим були надані письмові пояснення представнику органу виконання покарань, де свідчить, що у кожному випадку неявки засуджений посилався про причини такого, крім того, повідомив про змінену адресу свого проживання.

В подальшому до сектору пробації (КВІ) засуджений не з`являвся, про причини свого неприбуття не повідомляв. Рапортами інспектора сектору пробації (КВІ) від 21.12.2016 та 11.01.2017 встановлено, що за новим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 - відсутній. Інших розшукових заходів відносно ОСОБА_3 інспектором сектору пробації (КВІ) не проводилися.

Між тим, у відповідності до Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19.12.2003 N 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за N 16/8615, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, невідоме чи у разі неприбуття після звільнення з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку (на територію обслуговування якого мав прибути), проводить такі початкові розшукові дії: опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання , через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи, направляє запити, за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи, до адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради, перевіряє: медичні установи за місцем проживання, морги (чи не стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину), за обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ) .

Початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання.

Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.

Одночасно з цим, стосовно засудженої особи інспекція надсилає до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.

Викладені вище обставини свідчать про недотримання сектором пробації загальних норм і обов`язкових до виконання вимог Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, за такого, суд, вважає подане клопотання передчасним, достатніх доказів того, що ОСОБА_3 не бажає стати на шлях виправлення суду не надано, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись п. 8 частини 1 статті 537, ст. 539 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні клопотання Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1