УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 18 вересня 2014р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року,-
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту з належного останньому майна, відповідно до вимог якого просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 20 жовтня 2014 року на належні ОСОБА_6 , вилучені у службовому кабінеті у сумі 17200,0 дол. США, 1500,0 Євро та за його місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 7130500,0 грн., 430880,0 дол. США, а також зобов`язати орган досудового розслідування, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000941 повернути ОСОБА_6 грошові кошти.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року за клопотанням старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 було накладено арешт на вищевказане майно, яке належить ОСОБА_6 .Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.11.2014 року ухвалу слідчого судді від 20.10.2014 року було залишено без змін.

Оскільки, арешт було накладено на особисті кошти ОСОБА_6 , при цьому, підозра у кримінальному провадженні № 0000941 від 18 вересня 2014 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в межах якого був накладений арешт, останньому не повідомлялась, він не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при цьому, цивільний позов до нього не пред`явлено та він взагалі не є учасником кримінального провадження, а тому підстава для накладення зазначеного арешту необхідність з`ясування законності походження вилучених грошових коштів відпала, у зв`язку із чим адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_6 з даним клопотанням та просив слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий та прокурор, в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання, зазначаючи, що підстави для накладення арешту на зазначене майно ОСОБА_6 не відпали, на даний час тривають слідчі дії щодо відстеження законності походження вилучених грошових коштів. При цьому, прокурор вказав, що ОСОБА_6 , жодних доказів на підтвердження законності походження вилучених грошових коштів не надано.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів та встановлено слідчим суддею в судовому засіданні, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000941 від 18 вересня 2014 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_8 за результатами розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти, вилучені у службовому кабінеті ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , у сумі 17200 дол. США, 1500 Євро та за його місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 7130500 грн., 430880 дол. США.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 20 жовтня 2014 року, підставою для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно ОСОБА_6 стало наявність для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року було встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 ЦПК України та арешт накладено обґрунтовано.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав на те, що на даний час відпали підстави для накладення арешту на зазначені грошові кошти, оскільки впродовж двох років органом досудового розслідування не було зібрано достовірних доказів на підтвердження обставин, що арештовані грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_6 здобутті останнім злочинним шляхом. Крім того, ОСОБА_6 не повідомлено про підозру, в рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, слід зазначити, що заявником при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням так і в судовому засіданні під час його розгляду не надано доказів на підтвердження факту законності отримання ОСОБА_6 вилучених у нього грошових коштів.

При цьому, слідчим та прокурором в судовому засіданні надано пояснення, що обставини правомірності отримання арештованого майна досудовим розслідуванням досі не встановлено та тривають слідчі дії щодо даного майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу злочину, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не надання доказів того, що відпали підстави накладення арешту на зазначене майно,слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 167, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 18 вересня 2014 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_9