Справа № 375/940/16-к
Провадження № 1-кп/375/79/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого Рокитнянським районним судом Київської області: 29.04.2011 року за ч. 1 ст. 317, ч.1 ст. 309, 70 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від покарання з іспитовим строком 1 рік; 14.01.2013 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт; 14.06.2016 року за ч.1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з непогашеною судимістю,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України , -
Будучи раніше неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів, останнього разу 14.06.2016 року Рокитнянським районним судом Київської області області за вчинення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України злочину, до 2 років позбавлення волі, та будучи при цьому звільненим від призначеного судом покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Так, 01.08.2016 року приблизно о 23:30 годині хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та під керуванням останнього приїхали на автомобілі марки «ЗАЗ 1102» сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у володіння потерпілого ОСОБА_6 , в гості до своєї знайомої ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_5 залишив автомобіль на вулиці, а саме по пров. Лісний в цьому ж населеному пункті.
По місцю проживання ОСОБА_7 та разом з останньою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали вживати алкогольні напої.
Після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов з будинку і пішов до автомобіля марки «ЗАЗ 1102», сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв у цьому ж населеному пункті по пров. Лісному, з метою відпочити. Завідомо знаючи, що багажне відділення автомобіля не закривається на запираючий пристрій, він шляхом вільного доступу заліз через багажне відділення до салону до автомобіля, де заснув.
02.08.2016 року приблизно о 7:00 годині ранку ОСОБА_4 прокинувся на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля і у нього виник умисел на заволодіння останнім у власних цілях.
З метою реалізації свого задуму, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом у корисливих цілях, ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що ОСОБА_8 зберігає ключ від замка запалення автомобіля під ковриком у багажному відділенні, дістав звідти ключ та, будучи при цьому освідомленим про внесені до автомобіля конструктивні зміни, які не дозволяють стороннім особам запустити двигун автомобіля, завів двигун автомобіля, встановивши таким чином контроль над цим транспортним засобом.
Завершуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 розпочав переміщення на належному потерпілому ОСОБА_6 автомобілі марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме поїхав вулицею Слобідська у напрямку вул. Шевченка в с. Телешівка Рокитнянського району Київської області до магазину «Продукти», тобто вчинив дії по незаконному заволодінню вказаним транспортним засобом.
Наступного дня, а саме 03.08.2016 о 10:20 годині працівниками Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області викрадений ОСОБА_4 за вказаних обставин автомобіль марки «ЗАЗ 1102» сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено у технічно справному стані у АДРЕСА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині. На разі, покази по суті пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.289 КК України давати відмовився. Разом з тим, на запитання головуючого повідомив суду, що автомобілем він заволодів без дозволу ОСОБА_5 , з яким вони на ньому приїхали. Також повідомив суду під час судових дебатів, що йому нічого сказати суду та відмовився від останнього слова.
Окрім повного визнання своєї вини у скоєнні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, його вина повністю підтверджується сукупністю зібраних під час судового слідства та досліджених у судовому засіданні доказів, якими є:
?Покази у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 в тім, що 02.08.2016 року він дізнався від дружини, що викрали його автомобіль, яким керував перед цим його син ОСОБА_5 .. Автомобіль виявили вже 03.08.2016 року у с.Телешівка. Автомобіль був у технічно-справному стані, а тому жодних претензій до обвинуваченого він не має;
?Покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 в тім, що 02.08.2016 року вона близько 11:00 години зателефонувала своєму синові ОСОБА_5 запитати, чи не поїхав той до центру зайнятості, на що останній відповів, що автомобіль викрали і повідомив при цьому, що це зробив ОСОБА_10 . Автомобіль знайшовся вже 03.08.2016 року у с.Телешівка, але в ньому було відсутнє пальне;
?Покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_5 в тім, що він разом з ОСОБА_11 01.08.2016 року близько 12:00 години ночі придбали у місцевому магазині в с.Телешівка алкогольні напої та м`ясо і поїхали до місця проживання ОСОБА_12 , де приготували м`ясо та разом розпивали алкогольні напої. Це тривало на протязі двох годин після 2-ої години ночі. Потім всі залишилися у ОСОБА_12 та полягали спати. Проснувся він близько 11:00 години ранку та виявив, що автомобіль на вулиці відсутній. Після цього він зателефонував ОСОБА_10 , оскільки підозрював, що саме він забрав автомобіль. Спочатку ОСОБА_10 не брав слухавку, а потім, коли взяв, повідомив, що дійсно він взяв автомобіль і що він його поверне. Проте автомобіля він так і не повернув і лише 03.08.2016 року йому зателефонував його знайомий та повідомив, що автомобіль знаходиться у с.Телешівка на одній із вулиць, де його і було виявлено;
?Покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 в тім, що близько 00:30 години в ніч з 2 на 3 серпня 2016 року по місцю її проживання у вікно постукали і її співжитель ОСОБА_14 вийшов на вилицю подивитися хто прийшов. Потім вийшла і вона та побачила, що прийшли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які сказали, що приїхали запропонувати ОСОБА_17 роботу. На чому приїхали вони не повідомили, але потім у вікно будинку вона побачила, що на вулиці стоїть автомобіль похожий на автомобіль «Таврія». Обоє були у нетверезому стані, а тому вона вигнала із будинку ОСОБА_10 , а ОСОБА_18 залишився та пробув у будинку близько однієї години. Вже вранці близько 06:00 години вона побачила на вулиці сірий автомобіль «Таврія», який, як вона знала, належав ОСОБА_19 ;
?Аналогічні з показами свідка ОСОБА_13 покази свідка ОСОБА_20 ;
?Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.08.2016 року;
?Заява про кримінальне правопорушення у формі приватного обвинувачення, подана потерпілим ОСОБА_6 07.08.2016 року на імя начальника Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області;
?Протокол огляду місця події від 03.08.2016 року з фототаблицею;
?Протокол огляду предмета від 03.08.2016 року з фототаблицею;
?Висновок судово-товарознавчої експертизи № 078/16 за результатами автотоварознавчого дослідження автомобіля «ЗАЗ 1102», 1994 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 від 04.08.2016 року;
?Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу легкового автомобіля «ЗАЗ 1102», 1994 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
?Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.08.2016 року;
?Розписка потерпілого ОСОБА_6 про отримання на зберігання легкового автомобіля «ЗАЗ 1102», 1994 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
?Протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 09.08.2016 року з доданим до нього відеозаписом на DVD-диску;
?Повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 08.08.2016 року.
Підсумовуючи викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний отриманий у даному кримінальному провадженні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному заволодінні ним близько 07:00 години 02.08.2016 року транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «ЗАЗ 1102», 1994 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні потерпілого ОСОБА_6 та вважає вірно кваліфікацію його дій органом досудового слідства за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, особу винного, відношення винного до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч. 1 ст. 289 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є активне сприяння розкриттю злочину.
Зазначена у обвинувальному акті обтяжуюча винного покарання обставина вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, на переконання суду не знайшла свого належного підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягає виключенню із пред`явленого звинувачення у відповідності до положень ст. 67 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевказане, а саме пом`якшуючу вину обвинуваченого обставину, відсутність обтяжуючих його вину обставин, обставини вчинення злочину (вчиненню злочину сприяла недбалість особи, у володінні якої перебував автомобіль, зважаючи, що автомобіль був залишений на вулиці та не було забезпечено унеможливлення вільного доступу до нього сторонніх осіб), дані про його особу, який на обліку лікаря-психіатра не перебуває та перебуває разом з тим на обліку у лікаря нарколога з приводу алкогольної залежності, посередньо характеризується по місцю проживання, вчинення ним нового умисного злочину у період іспитового строку, що вказує на його стійке небажання виправитися, ОСОБА_4 за вчинений новий злочин слід призначити покарання, передбачене в санкції ч. 1 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі строком 3 роки.
За приписами ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання обвинуваченому до покарання за даним вироком невідбутої ним частини покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 14.06.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України і остаточно визначає останнє у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Визначене таким чином остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Речовий доказ легковий автомобіль марки «ЗАЗ 1102», 1994 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останнього.
Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 128, 129, 323, 324 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати до призначеного покарання у відповідності до визначених ст. 72 КК України правил частково невідбуте покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 14.06.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили утримувати засудженого ОСОБА_4 в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня утримання його під вартою з 02.12.2016 року.
Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_4 тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 02.12.2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Речовий доказ легковий автомобіль марки «ЗАЗ 1102», 1994 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останнього.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити, обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «____»_________________ 20___ року