Справа № 431/5482/16-к
Провадження № 11-кп/782/97/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши на відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_7 , заступника прокурора Луганської області ОСОБА_8 на вирок Старобальського районного суду Луганської області від 3 лютого 2017 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Лоскутівка Попаснянського району Луганської області, освіта не повна середня, не працюючого, раніше засудженого:
03.04.1989 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст.222 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;
26.01.1990 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч.1 ст.140 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.43 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком від 03.04.1989 року, остаточно призначено 2 роки позбавлення волі, звільнено 25.01.1992 року по відбуттю строку покарання;
25.11.1992 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.142 КК України (1960 року) до 6 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнено 19.12.1998 року по відбуттю строку покарання;
29.03.2000 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.142 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 01.02.2003 року по відбутті строку покарання;
26.01.2005 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч.3 ст.186, ч.2, 3 ст.187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнено 04.06.2013 року з зв`язку з відбуттям строку покарання, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2
засуджений: за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком з випробуванням на 2 роки 6 місяців. Покладені обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА :
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 23.10.2016 року в 08-30 годин він маючі умисел на таємне викрадення чого майна, діючі повторно, використовуючи металевий кіл проник шляхом зриву навісного замка, проник у житловий будинок АДРЕСА_3 звідки з підсобної кімнати вкрав 400 грамів сала вартістю 20 грн, дві булки хліба вартістю 11,20 грн, один літр горілки виноградної вартістю 130 грн, 10 пачок сигарок «LD» вартістю 151,20 грн, 10 кг. цукру вартістю 160 грн, 4 літри меду вартістю 140 грн, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 612,40 грн.
На вирок суду від прокурора ОСОБА_8 надійшла апеляційна скарга в якій він наводить доводи неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначає, що суд безпідставно по справі не визнав обтяжуючою відповідальність обставиною рецидив злочину. Визнавши обставиною що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, суд не навів мотивів прийнятого рішення.
Звільняючі обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_10 раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих та тяжких злочинів. Відбувши покарання у місцях позбавлення волі належних висновків не зробив, на шлях виправлення не встав та знову вчинив корисливий тяжкий злочин. Обвинувачений не працює, не одружений, таким чином не має міцних соціальних зв`язків. Таким чином на думку прокурора звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок яким визнати винним ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В мотивувальній частині вироку зазначити рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання Ліщинського. Виключити із мотивувальної частини вироку обставину що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину.
В апеляції прокурор ОСОБА_11 наводить доводи істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. На технічних носіях інформації відсутній запис розгляду кримінального провадження за 01.02.2016 року; 26.12.2016 року; 13.01.2016 року. На думку прокурора, зазначені порушення відповідно до вимог ст.412 ч.1 КПК України, є підставами для скасування вироку.
Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження призначити на новий судовий розгляд.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції, обвинуваченого який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляції, повівши судові дебати, вислухавши останнє слово ОСОБА_6 колегія суддів судової палати приходить до наступного.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого злочину і обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з прониканням в інше приміщення.

На думку колегії суддів доводи апеляції прокурора про неправильне застосування кримінального закону при призначені покарання обвинуваченому є такими, що заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані особу винного та обставини справи що пом`якшують і обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, ці вимоги закону суд не дотримав.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, с застосуванням ст.75 КК України суд врахував те, що по справі відсутні обтяжуючі обставини, обвинувачений характеризується задовільно, обставини що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Разом з тим, колегія суддів вважає, суд першої інстанції не достатнього врахував, що було скоєно злочин який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, обвинувачений раніше був неодноразово засуджений за навмисні злочини, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений і не працює, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, ч.2 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.407, п.2 ч.1 ст.420 КПК України за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Доводи апеляції прокурора ОСОБА_7 про порушення вимог ст.107 ч.4 КПК України що до не фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді судових засідань за 01.02.2016 року; 26.12.2016 року; 13.01.2016 року, судова колегія вважає такими що не заслуговують на увагу, оскільки у зазначені дні судові засідання не відбувались з причини відсутності залів судового засідання та потерпілого, що відповідно до вказаної норми дає підстави не здійснювати фіксування за допомогою технічних засобів.
Аргументи апеляції прокурора ОСОБА_8 щодо виключення з мотивувальної частини вироку обставину що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, судова колегія вважає необґрунтованими оскільки обвинувачений на досудовому слідстві визнав себе винним, надавав органу досудового слідства правдиві покази про час, місце та обставини вчинення злочину. Під час судового розгляду, ОСОБА_10 визнаючи себе винним не заперечував проти спрощеного порядку розгляду справи відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 апеляційний суд згідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, обставинними що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною що обтяжує покарання є рецидив злочину.

Враховуючі наведене, приймаючі до увагу те, що ОСОБА_6 неодноразово засуджений, однак з урахуванням обставин що пом`якшують покарання на думку судової колегії відносно нього доцільно обрати міру покарання пов`язану з позбавленням волі по мінімальній межі санкції ст.185 ч.3 КК України.

Апеляції прокурорів підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 413, 414, 420 КПК України колегія суддів,
ЗАСУДИЛА:
Апеляції прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Старобільського районного суду Луганської області від 3 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Взяти під варту ОСОБА_6 в залі суду.
Строк відбування покарання обчислювати з 1 червня 2017 року.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1