Справа № 535/447/17
Провадження № 1-кп/535/55/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000086 від 16 березня 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця Полтавської області, Котелевського району, с. Матвіївка, українця, громадянина України, маючого не повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України;

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 у вечірній час точного часу під час судового слідства встановити не вдалося 15 березня 2017 року, перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на підґрунті неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс 2 удари правою рукою стиснутою в кулак в область голови з ліва потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 455 від 13.04.2017 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину) фактично визнав повністю, в своїх поясненнях суду підтвердив час, місце та обставини, що сталися між ним та потерпілим. Зазначивши суду, що дійсно приїхав до ОСОБА_7 , і зайшовши до приміщення побачив там ОСОБА_7 та ОСОБА_6 які сидять за столом, після побаченого в нього виникли почуття ревнощів, і він почав обурюватися наніс декілька ударів по голові потерпілого ОСОБА_6 , Вказавши, що більше ніхто ОСОБА_6 не бив. Потім сварка закінчилась, їх розборонили, і ОСОБА_6 втік з домогосподарства ОСОБА_7 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, шкодує про вчинене.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених вище в вироку стверджена, також поясненнями потерпілого та свідків обвинувачення, зокрема: поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , котрий під час судового слідства пояснив суду, що 15.03.2017 року він їздив з ОСОБА_7 , до м. Полтава за покупками, а коли приїхали остання запросила його на каву, в цей час до нього телефонував ОСОБА_4 та справлявся де він є. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , зайшли до приміщення будинку, і ОСОБА_4 почав кричати та вдарив 2 рази кулаком в голову від чого, він похилився та втратив орієнтування. Після цього ОСОБА_8 витяг його на двір, і наносив удари в голову. Щодо мірі покарання покладається на розсуд суду. Показаннями свідка ОСОБА_7 , котра під час судового слідства пояснила суду, що дійсно вона є колишньою співмешканкою ОСОБА_4 з яким по теперішній час спілкується. У вечірній час після поїздки до м. Полтава 15.03.2017 року вона запросила ОСОБА_6 на каву. В цей же день і час коли в неї був ОСОБА_6 , до неї прийшов ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . ОСОБА_4 відразу побачивши їх почав обурюватися, що ОСОБА_6 знаходиться в неї, а потім вдарив 2 рази кулаком в голову ОСОБА_6 , який після ударів упав. Потім ОСОБА_8 витяг ОСОБА_6 на двір де розборонив ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , після чого останній пішов з її домогосподарства. Показаннями свідка ОСОБА_8 , котрий під час судового слідства пояснив суду, що дійсно 15.03.2017 року у вечірній час він разом з ОСОБА_4 , заїхав до домогосподарства ОСОБА_7 , де знаходився і ОСОБА_6 . Зайшовши до будинку, побачив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які сиділи за столом. ОСОБА_4 почав обурюватися із ревнощів та декілька раз вдарив ОСОБА_6 по голові, від чого останній впав та почав проситься, щоб його більше не били. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почалась штовханина, і ОСОБА_8 , вивів їх на двір, категорично заперечивши нанесення ударів ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_6 втік з двору ОСОБА_7 .

Крім вище викладеного вина обвинуваченого в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у потерпілого підтверджується дослідженими та оголошеними в ході судового слідства доказами: витягом з кримінального провадження № 0000086 від 16 березня 2017 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.03.2017 року за заявою ОСОБА_6 ; змістом висновку судово-медичної експертизи № 455 від 13 квітня 2017 року, проведеної експертом Обласного бюро СМЕ ДОЗ Полтавської облдержадміністрації відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 10 травня 2017 року та фото таблицею до нього де підозрюваний ОСОБА_4 , на манекені показував та розповідав, як наносив удари потерпілому ОСОБА_6 ; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 635 від 23 травня 2017 року, в якому чітко зазначено експертом, що покази підозрюваного ОСОБА_4 дані ним 10.05.2017 року в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 ; даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2017 року та фото таблицею до нього де потерпілий ОСОБА_6 , на манекені показував та розповідав, як обвинувачений наносив удари; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 609 від 23 травня 2017 року, в якому чітко зазначено експертом, що покази потерпілого ОСОБА_6 , дані ним 29.04.2017 року в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ; даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2017 року та фото таблицею до нього де свідок ОСОБА_8 , на манекені показував та розповів, як обвинувачений наніс удар потерпілому; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 611 від 23 травня 2017 року, в якому чітко зазначено експертом, що покази свідка ОСОБА_8 дані ним 29.04.2017 року в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 ; даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2017 року та фото таблицею до нього де свідок ОСОБА_7 , на манекені показувала та розповідала, як обвинувачений наносив удари потерпілому; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 610 від 23 травня 2017 року, в якому чітко зазначено експертом, що покази свідка ОСОБА_7 , дані нею 29.04.2017 року в ході проведення слідчого експерименту за її участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 .

Отже наведене свідчить, що об`єктивні дослідження тілесних ушкоджень судово-медичним експертом виявлених у потерпілого, які йому були нанесені обвинуваченим, узгоджуються з поясненнями потерпілого та свідків між собою.

Суд вважає, що посилання потерпілого з приводу того, що його бив громадянин ОСОБА_8 , якого також необхідно покарати, а також необхідності з`ясування питання щодо повалення якихсь стовпів біля господарства ОСОБА_9 , і допиту відповідних свідків, ніякого правового значення по розгляду конкретного кримінального провадження взагалі не мають, так-як не відносяться до предмету судового слідства по нанесенню тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому. Суд також виходить з того, що відповідно до правових норм кримінального процесу, зокрема змісту вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Суд системно допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) невеликої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у потерпілого ОСОБА_6 , і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

Кримінальне правопорушення (злочин) за ч.2 ст. 185 КК України є закінченими з моменту заподіяння потерпілому ОСОБА_6 , легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що обвинувачений ОСОБА_4 , фактично і вчинив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного обумовлену тим, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, в теперішній час офіційно ніде не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та відсутність будь-яких тяжких наслідків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, органами досудового слідства та судом не виявлено.

З урахуванням вище вказаних пом`якшуючих та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, державного обвинувача, адвоката, суд вважає за справедливе обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді громадських робіт, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , в теперішній час не являється надзвичайно небезпечною особою і його перевиховання можливе без застосування інших видів покарання, передбачених в санкції відповідної частини та статті кримінального кодексу України. Інша міра покарання, буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого ОСОБА_4 . Перешкод для призначення даного виду покарання (громадські роботи) відповідно до змісту вимог ч.3 ст. 56 КК України на час винесення вироку судом не виявлено.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

По даному кримінальному провадженню органами досудового слідства арешт на майно не накладався, речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-
У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя