Справа № 133/3420/15-к
Провадження №11-кп/772/17/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого: судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000540 за апеляційною скаргою прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2016, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопськ, АР Крим, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого 13.10.2015 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст.ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України, остаточне покарання ОСОБА_8 призначено шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2015 у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України
в с т а н о в и л а:
наприкінці лютого 2015 року ОСОБА_8 з приміщення житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому на той час він проживав з дядьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 діючи таємно, умисно, повторно, викрав мультиварку марки «Скарлет», вартість якої відповідно до довідки вартості становить 695,00 грн, якою розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, у вересні 2015 року ОСОБА_8 , проживаючи в будинку ОСОБА_11 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , в шухляді стола забрав ключ від гаражного приміщення. Після чого, 14.09.2015 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_8 прийшов на подвір`я, де розташоване гаражне приміщення та впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно, умисно, повторно, викрав майно потерпілого ОСОБА_7 на суму 1 250 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2016 із зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів та особи обвинуваченого внаслідок м`якості та призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі, а вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2015 виконувати самостійно.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та призначити покарання з реальним його відбуванням, обвинуваченого та його адвоката, які просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду скасувати в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів та особи обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України ніким не оспорюється.
Що стосується доводів прокурора у скарзі щодо неправильного застосування судом першої інстанції ст.75 КК України, то вони заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_8 вчинив повторно два злочини середньою тяжкості переслідуючи корисливі мотиви. Злочини скоював щодо близьких людей, тривалий час переховувався від суду.
На переконання колегії суддів, викладені обставини свідчать про відсутність достатніх підстав для звільнення обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Місцевий суд призначаючи ОСОБА_8 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого і вірно обрав покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Як вбачається з вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2015, ОСОБА_8 було засуджено за ч.1, 2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням терміном 3 роки.
Згідно вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2016 ОСОБА_8 вчинив злочин наприкінці лютого 2015 року, тобто до винесення попереднього вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.
Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2016 щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.
ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2015 щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно.

Врешті вирок залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 28.02.2017 року.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 час попереднього ув`язнення по даній справі в період з 28.02.2017 рік по 11.04.2017 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Даний вирок може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим з моменту його отримання.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12