ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/435/17
№пр. 1-кп/384/44/2017
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івано-Рівне Ленінського району Кустанайської області Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
04.06.2017 року в денний час ОСОБА_5 перебував біля колишнього ставка, який розташований за межами с. Березова Балка Вільшанського району Кіровоградської області, між населеними пунктами с. Березова Балка та с. Владиславка Вільшанського району Кіровоградської області, де за допомогою вудки ловив у протоці рибу. В цей час, ОСОБА_5 неподалік від колишнього ставка, поміж дерев, помітив металеві листи та планки різного розміру з обшивки автомобільного кунга, які належать ОСОБА_4 , та були пошкоджені термічною дією вогню. Після цього у нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення вказаних листів металу та планок різного розміру з обшивки автомобільного кунга, які знаходилися між дерев біля колишнього ставка. Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 попросив свого знайомого ОСОБА_6 , щоб він на власному автомобілі марки ВАЗ-2106 допоміг перевезти металеві листи, на що останній погодився.
05.06.2017 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений та таємне викрадення майна, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були освідченні в злочинних діях ОСОБА_5 , на автомобілі марки ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , приїхали до колишнього ставка, який розташований між населеними пунктами с. Березова Балка та с. Владиславка Вільшанського району Кіровоградської області біля автодороги, яка з`єднує дані населені пункти, де ОСОБА_5 переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу за допомогою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не усвідомлювали протиправний характер дій ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що металеві листи та планки з обшивки автомобільного кунга належать ОСОБА_4 , таємно викрав та обернув на свою користь металеві листи та планки з обшивки автомобільного кунга загальною вагою 256,5 кілограм, вартість яких згідно висновку експерта № 351 від 22.06.2017 року складає 897 гривень 75 копійок. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, як своїм, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 897 гривень 75 копійок.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
26 червня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлено до суду.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 , наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.1 ст. 473, ч.5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказану у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з потерпілим ОСОБА_4 , що передбачені ч.5 ст. 474 та п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої між ним та потерпілим ОСОБА_4 міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.
Речові докази по справі: листи металу різного розміру в кількості 46 штук та 26 металевих планок кріплення різного розміру зі слідами термічної дії вогню та високих температур,які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому ОСОБА_4 ..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин.
Речові докази по справі: листи металу різного розміру в кількості 46 штук та 26 металевих планок кріплення різного розміру зі слідами термічної дії вогню та високих температур, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому ОСОБА_4 ..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя ОСОБА_1