справа №619/1383/17
провадження №1-кс/619/467/17
УХВАЛА
03 травня 2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
Органом досудового розслідування встановлено, що 30.04.2017 о 15год.00хв. в пункті пропуску "Гоптівка" на виїзд з України прибув сідловий тягач "Volvo" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Під час проведення фільтраційно-перевірочних заходів у ОСОБА_4 виявлено товарно-супровідні документи з ознаками підробки, а саме невідповідність місця фактичного розвантаження, з місцем розвантаження, яке зазначене у товарно-супровідному документі. В ході опитування ОСОБА_4 повідомив, що на даний час прямує з м. Харків до м. Донецьк, точну адресу йому повинні повідомити в м. Донецьк.
До суду надійшло клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: транспортного засобу «Volvo» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходиться вантаж згідно товарно-транспортної накладної, у вигляді плівки харчової в кількості 6620шт, плівки білої в кількості 1386шт, серветок паперових в кількості 250 упаковок, солоду ячмінного світлого в кількості 13,6т. В обґрунтування клопотання зазначено, що транспортний засіб з напівпричепом є тимчасово вилученим майном. Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.
Власник тимчасово вилученого майна у судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних мотивів.
01 травня 2017 року відповідно до ст. 214 КПК України до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та зазначено, що 30.04.2017 о 15год.00хв. в пункті пропуску "Гоптівка" на виїзд з України прибув сідловий тягач "Volvo" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Під час проведення фільтраційно-перевірочних заходів у ОСОБА_4 виявлено товарно-супровідні документи з ознаками підробки, а саме невідповідність місця фактичного розвантаження, з місцем розвантаження, яке зазначене у товарно-супровідному документі.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст.168 КПК України факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 01.05.2017 було вилучено автомобіль «Volvo» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , дверцята яких опечатані бирками, пояснювальними написами і підписами понятих.
Як передбачено ч.ч.2,3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. 3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 358 КК України передбачена відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Таким чином, предметом зазначеного вище даного злочину є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією….2) печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інші офіційні печатки, штампи, бланки.
Слідчий суддя зазначає, що слідчим не доведено, що автомобіль «Volvo» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України або зберегли на собі його сліди. Також, у клопотанні не обґрунтовано наявність інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч.1 ст. 358 КК України, в тому числі, що даний автомобіль являється предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, або набутий кримінально протиправним шляхом.
Також, слідчий суддя враховує, що за даним видом кримінального правопорушення спеціальна конфіскація або конфіскація майна як виду покарання не передбачена, шкода не завдана.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на наведене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.
За вимогами ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого про арешт транспортного засобу «Volvo» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходиться вантаж згідно товарно-транспортної накладної, у вигляді плівки харчової в кількості 6620шт, плівки білої в кількості 1386шт, серветок паперових в кількості 250 упаковок, солоду ячмінного світлого в кількості 13,6т відмовити повністю.
Негайно повернути особі, у якої вилучено автомобіль «Volvo» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходиться вантаж згідно товарно-транспортної накладної, у вигляді плівки харчової в кількості 6620шт, плівки білої в кількості 1386шт, серветок паперових в кількості 250 упаковок, солоду ячмінного світлого в кількості 13,6т.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1