ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, українця, громадянина України, одруженого, на утримані батьки, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимий, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 4 ст. 407 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 на посаді майстра ремонтної майстерні центру управління зв`язком загону спеціального радіозв`язку, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127-130, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування військової частини, 09 липня 2016 року близько 08 год. 00 хв. самовільно, в умовах особливого періоду, залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та до моменту затримання військовою прокуратурою Хмельницького гарнізону, а саме по 12.11.2016р., проводив службовий час на власний розсуд, припинивши ти самим, виконувати свої конституційні обов`язки щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
12 грудня 2016 року між прокурором і підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення:
ОСОБА_6 беззастережно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 21 вересня 2016 року, а саме те, що він: вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України;
- сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена із застосуванням ст. 69 КК України, більш м`яка, ніж передбачена в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який під час перебування на посаді майстра ремонтної майстерні центру управління зв`язком загону спеціального радіозв`язку зарекомендував себе з посередньої сторони, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватостізатвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 12 грудня 2016 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватостіу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання рахувати з 12.12.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування його під вартою з 12.11.2016 року по 11.12.2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя