Дата документу Справа № 331/8293/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/8293/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/736/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
19 грудня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 0004172 відомості про яке внесені до ЄРДР 06 грудня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці, Дніпропетровської області, громадянина України, без постійного місця мешкання, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що до апеляційного суду звернувся захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з 6 грудня 2016 року з 06 год. 25 хв.

Зазначено, що термін дії ухвали слідчого судді закінчується 4 лютого 2017 року о 06 год. 25 хв.

Процесуальне рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, надані докази дають підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати, та обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчий суддя при ухваленні вказаного рішення в достатній мірі не врахував стан здоров`я ОСОБА_6

За ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1.

В клопотанні органу досудового розслідування було зазначено, що 06.12.2016, приблизно о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , знаходились біля залізничного вокзалу «Запоріжжя - 2», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Костянтина Великого, 5, де побачили ОСОБА_10 , який в цей час прямував мимо вказаного вокзалу на роботу.

У цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел вступити з ОСОБА_9 в злочинний зговір, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Так, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , діючи повторно, умисно, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, попрямували за ОСОБА_10 . У подальшому приблизно через 50 метрів, а саме біля перехрестя вул. Залізничної та вул. Леппіка в м. Запоріжжі, ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_10 після чого умисно, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою придушення опору наніс не менше трьох ударів рукою по обличчю потерпілого, завдавши тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_10 впав на землю.

В момент вчинення вказаних дій, а саме придушення волі ОСОБА_10 , ОСОБА_6 скориставшись безпорадним станом потерпілого, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито з кишені куртки викрав майно ОСОБА_10 , (мобільний телефон, грошові кошти в сумі 63 грн., інші речі, які не мали матеріальної цінності) на загальну суму 5063 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, ОСОБА_6 , діючи згідно свого злочинного умислу, грошові кошти в сумі 63 грн. передав ОСОБА_9 , а інше викрадене майно поклав до кишені, тим самим отримав можливість ним вільно розпоряджатись, аж до моменту затримання його працівниками поліції.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За даним фактом слідчим відділенням Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004172 від 06 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

6 грудня 2016 року о 06 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

6 грудня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

7 грудня 2016 року об 11 год. 30 хв. підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_8 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, задовольнив його та обрав запобіжний захід підозрюваному у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні надав пояснення підозрюваний ОСОБА_6 , прокурор, слідчий, захисник та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , відомості про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують. Підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину і наступного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Будучи неодноразово судимим за скоєння корисних кримінальних правопорушень, звільненим з місць позбавлення волі у березні 2016 року, належних висновків не зробив і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, що свідчить про можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень. ОСОБА_6 , як встановлено, будучи працездатною людиною ніде не працює і не навчається, що вказує на те, що його єдиним джерелом доходів є вчинення корисливих злочинів.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 , має незадовільний стан здоров`я не можуть бути підставою для скасування прийнятого слідчим суддею рішення, оскільки сторона захисту не надала на підтвердження цього доводу документальних доказів. Не надано доказів того, що діагноз ОСОБА_6 , є перешкодою утримання останнього в умовах СІЗО.

Доводи апелянта не спростовують існування ризиків - можливого вчинення нового кримінального правопорушення і переховування від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інша більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваному ОСОБА_6 , державою вже надавалася пільга (останнім вироком, за яким він був засуджений, ОСОБА_6 призначалося покарання без позбавлення волі). Однак підозрюваний на шлях виправлення і перевиховання не став. Поведінка підозрюваного свідчить про ігнорування тих обов`язків, які на нього покладаються. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим через те, що останній не має місця реєстрації і постійного місця мешкання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4