печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого групи у кримінальному провадженні начальника третього відділу з розслідування кримінальних проваджень управління

з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
27.04.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого групи у кримінальному провадженні начальника третього відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000915.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.
Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015, виділеному з кримінального провадження

№ 0000359 від 07.05.2014, за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що У 2011 році, точну дату під час проведення досудового розслідування встановити не вдалося, у Голови Національного банку України ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на розтрату коштів Національного банку України

в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розтрату коштів Національного банку України, ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, під виглядом начебто здійснення законної діяльності, хибно використовуючи положення ст. 68 Закону України Про Національний банк України, яке передбачає можливість створення в системі НБУ телерадіоорганізації, діючи всупереч вимог ст. 71 Закону України

Про Національний банк України, відповідно до якою НБУ забороняється бути акціонером або учасником банків та інших підприємств і установ, діючи у власних інтересах, застосовуючи адміністративний вплив на підлеглих, домігся прийняття Правлінням Нацбанку України протиправного рішення щодо створення поза системою Нацбанку України суб`єкта господарської діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю Банківське телебачення
(). При цьому статутний фонд зазначеного підприємства передбачався у розмірі 10 млн. грн.

17.06.2011 Голова Національного банку України ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату коштів НБУ, затвердив Постанову Правління Національного банку України № 196 "Про створення телерадіоорганізації Національного банку України" під виглядом товариства з обмеженою відповідальністю "Банківське телебачення" із статутним фондом у розмірі 10 млн. грн., за рахунок коштів Національного банку України. У подальшому за рахунок коштів Національного банку України, на підставі відповідних постанов Правління НБУ,статутний капітал ТОВ "Банківське телебачення" збільшено до 220 млн. грн.

Після державної реєстрації ТОВ "Банківське телебачення", ОСОБА_5 , маючи безпосередній вплив на економічну, ефірну та організаційну діяльність зазначеного Товариства, став йогофактичнимвласником.30.06.2011 ТОВ "Банківське телебачення" отримано від Національної Ради України з питань телебачення і радіомовлення рішення № 1264 щодо видачі ліцензії

на мовлення телеканалу "Банк-ТВ" (на цей час назва телеканалу БТБ).

Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено,

що основною метою діяльності ТОВ "Банківське телебачення" відповідно до

її статуту є отримання прибутку від господарської діяльності, тобто

від розповсюдження та посередництва в розміщенні реклами в засобах масової інформації, транслювання програмних продуктів не власного виробництва в ефірі телеканалу "БТБ" тощо. Отриманий внаслідок господарської діяльності ТОВ "Банківське товариство" прибуток не направлявся до поточних рахунків НБУ, а привласнювався ОСОБА_5 .

Тобто, в порушення вимог ст. 68 Закону України "Про Національний банк України", відповідно до якої Національний банк України інформує громадськість про свою діяльність шляхом створення програм та передач телеорганізацією Національного банку України - ТОВ "Банківське телебачення", метою діяльності зазначеного підприємства є не інформаційне забезпечення громадян та суспільства своєчасною, достовірною та повною інформацією про політику Національного банку, а отримання прибутку від його діяльності та привласнення коштів Національного Банку України.

Таким чином, Голова НБУ ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище у власних інтересах, розтратив кошти Національного банку України, через незаконне створення ТОВ "Банківське телебачення", афілійованим власником якого він являвся, та фінансування упродовж 2011 2013 р.р. господарської діяльності цього підприємства, на загальну суму 220 млн. грн., унаслідок чого в його діяннях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

У зв`язку із невстановленням місця знаходження підозрюваного

ОСОБА_5 та його переховуванням за межами України, 22.05.2014
він оголошений в розшук, а з червня 2014 року перебуває у міжнародному розшуку Інтерполу.
Водночас, за отриманими органом досудового розслідування даними на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано наступну зброю:

- пістолет, марка WALTHER, серія FAL, номер 7708;

- гвинтівка, марка CIFSAN, номер НОМЕР_1 ;

- пістолет під гумову кулю, марка ПМР М, серія ХКПР, номер 8422;

- карабін, марка САЙГАМЗЕХР01, серія НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 ;

- рушниця мисливська, марка FABARM, номер НОМЕР_4 ;

- пістолет, марка SIGSAUERP226, серія НОМЕР_5 , номер НОМЕР_6 ;

- арбалет, марка QUAD400, номер НОМЕР_7 ;

- пістолет газовий, марка RG88, серія КК, номер НОМЕР_8 ;

- рушниця мисливська, марка FABARM, номер НОМЕР_9 ;

- карабін, марка KRIEGHOFFOPTIMA, номер НОМЕР_10 ;

- пістолет під гумову кулю, марка ФОРТ1705, номер НОМЕР_11 ;

- пістолет, марка ПАРАБЕЛЛУМП08, номер НОМЕР_12 .

При оформленні дозволів на зберігання та носіння вищевказаної зброї вказано наступну адресу: АДРЕСА_1 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на об`єкти рухомого майна, а саме:

- пістолет, марка WALTHER, серія FAL, номер 7708;

- гвинтівка, марка CIFSAN, номер НОМЕР_1 ;

- пістолет під гумову кулю, марка ПМР М, серія ХКПР, номер 8422;

- карабін, марка САЙГАМЗЕХР01, серія НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 ;

- рушниця мисливська, марка FABARM, номер НОМЕР_4 ;

- пістолет, марка SIGSAUERP226, серія НОМЕР_5 , номер НОМЕР_6 ;

- арбалет, марка QUAD400, номер НОМЕР_7 ;

- пістолет газовий, марка RG88, серія КК, номер НОМЕР_8 ;

- рушниця мисливська, марка FABARM, номер НОМЕР_9 ;

- карабін, марка KRIEGHOFFOPTIMA, номер НОМЕР_10 ;

- пістолет під гумову кулю, марка ФОРТ1705, номер НОМЕР_11 ;

- пістолет, марка ПАРАБЕЛЛУМП08, номер НОМЕР_12 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1