У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 161 000 300 111 69 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 120 161 000 300 111 69 від 16 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернутий прокурору Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 .
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить суперечності щодо потерпілих та суми заподіяної кожному потерпілому матеріальної шкоди, та, крім іншого, обвинувальний акт підписаний прокурором, який його затвердив, однак не підписаний слідчим, що є порушенням ч. 3 ст. 291 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що твердження суду щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а саме щодо суперечностей відносно потерпілих та суми заподіяної кожному потерпілому матеріальної шкоди, - не відповідає дійсності, оскільки в даному обвинувальному акті дотримано вимоги положень кримінального процесуального законодавства, оскільки при викладі фактичних обставин скоєного кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення зазначені всі відповідні відомості, а посилання в обвинувальному акті двічі на потерпілу ОСОБА_10 - є технічною помилкою.
Прокурор погоджується з тією обставиною, що в обвинувальному акті дійсно відсутній підпис слідчого, який його склав, однак вказаний недолік, на переконання прокурора, можливо усунути під час судового слідства відповідно до приписів ст. 338 КПК України, з чого можна зробити висновок, як указує в апеляційній скарзі прокурор, що відсутність підпису слідчого не є істотним порушенням вимог КПК України.
Звертається увага прокурора і на те, що повернення обвинувального акта порушує гарантовані Конституцією та КПК України права обвинувачених, передбачені ч. 5 ст. 28 КПК України, якою регламентовано дотримання розумних строків, оскільки кожний має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.
Від представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 на адресу Апеляційного суду міста Києва 24 квітня 2017 року надійшли заперечення, в яких викладено прохання щодо відхилення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та залишення без змін ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року, з його обґрунтуванням.
Судом апеляційної інстанції вживалися заходи щодо доставки обвинуваченого ОСОБА_7 , який тримається під вартою у іншому кримінальному провадженні, до Апеляційного суду міста Києва, у тому числі на 15.15 годин 11 травня 2017 року.
Проте, в судове засідання його не доставлено.
Водночас, будь-яких клопотань від обвинуваченого ОСОБА_7 щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції - ним не заявлено.
За вказаним, його не доставляння в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення представника потерпілих ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_6 , що заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим і прокурором, який його затвердив.
Однак, дана вимога закону органом досудового розслідування не виконана, оскільки обвинувальний акт не підписаний слідчим (а.п. 16), а тому суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ч. 3 ст. 291 КПК України, повернувши його прокурору Київської місцевої прокуратури № 3 на виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
При цьому, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що недолік обвинувального акта щодо відсутності підпису слідчого, який його склав, можна усунути у порядку ст. 338 КПК України, - явно не узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, зокрема з ст. 338 КПК України, яка регламентує підстави та порядок зміни обвинувачення в суді і ніяким чином не пов`язана з проставлянням підписів посадових осіб, уповноважених на складання чи затвердження обвинувального акта після його надходження до суду першої інстанції.
Також є ґрунтовними і висновки суду першої інстанції щодо наявності в обвинувальному акті суперечностей відносно потерпілих та суми заподіяної кожному потерпілому матеріальної шкоди, що фактично прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється, - які підлягають усуненню при поверненні обвинувального акта прокурору.
За наведеним, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 161 000 300 111 69 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 120 161 000 300 111 69 від 16 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернутий прокурору Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3