Єдиний унікальний № 500/6772/16-к
Провадження № 1-кп/500/138/17
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
13 лютого 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001800, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, такого, що перебуває у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, має одну малолітню дитину, 2016 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
14 червня 2016 року приблизно о 01:00 годині в м. Ізмаїлі Одеської області, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz» модель «Е260», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Болградській з боку вул. Виноградної в напрямку вул. Капітана Семенюка, в порушення вимог п. п. 1.3, 2.3, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України, при наближенні до будинку АДРЕСА_2 , перевищивши швидкість руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав за межі проїзної частини дороги вправо за ходом руху автомобіля, де здійснив наїзд на придорожнє дерево, внаслідок чого уламки кузова пошкодили вхідні двері та навіс автосалону «Автотрейдінг», розташованого за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Болградська, 22, який належить ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ОСОБА_5 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, спричинено відкриту черепно-лицьову травму в формі забою головного мозку та крововиливу у м`які оболонки з переломами кісток основи черепа та обличчя, закриту травму лівого кульшового суглоба у вигляді осколкового чрезвертельного перелому стегна та даху вертлюжної западини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 484 від 24.11.2016 р. травма голови відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а травма тазостегнового суглоба до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, наслідки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою. Так, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 13.06.2016 р., близько 00:00 год., йому подзвонив потерпілий ОСОБА_5 , з яким він перебуває у дружніх стосунках, та попросив забрати його з ринку «Росинка» і привезти додому. На той час він вечеряв, після чого він поїхав та забрав його. В той день він взагалі алкоголь не вживав. Коли близько 01:00 год. 14.06.2016 р. він віз ОСОБА_5 додому, то йому подзвонила його дівчина, з якою він спільно проживає однією сім`єю та яка на той час була вагітною, та повідомила, що їй погано. Хвилюючись за стан своєї вагітної дівчини, він, поспішаючи додому, трохи перевищив швидкість почав рух зі швидкість приблизно 70 80 км./год., але в той день йшов дощ, у зв`язку з чим він, не впоравшись з керуванням, зіткнувся з деревом та з приміщенням автосалону, розташованого під №22 по вул. Болгранській. Також пасажиру його автомобіля ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження. Після цієї події він повністю відшкодував власнику приміщення автосалону ОСОБА_6 шкоду у сумі 30 000 грн. Він також відшкодував шкоду на лікування потерпілого ОСОБА_5 у сумі 11 200 грн. це той розмір, про відшкодування якого мати потерпілого висловила прохання. Але йому відомо, що було затрачено на лікування трохи більше близько 13 000 грн. Але про відшкодування різниці між цими двома сумами йому не висували вимогу. Обвинувачений ОСОБА_4 також просив суд призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу, також пославшись на те, що він на даний час є єдиним годувальником в сім`ї, оскільки у нього є одна власна малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще одна дитина його співмешканки він попередніх її стосунків, 2013 р.н., а також з ними проживає і його батько інвалід І групи, який не може самостійно пересуватися та потребує стороннього догляду, а він допомагає своїй матері здійснювати за ним догляд.

У судове засідання не з`явився представник персоналу органу пробації, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повідомлення. Відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК України, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 також не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Відповідно до обвинувального акту, цивільні позови під час досудового розслідування потерпілими заявлені не були, такі не були заявлені і під час судового провадження. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого ОСОБА_6 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_4 , даних висновків судово-медичної експертизи, документів щодо процесуальних витрат, а також що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину, також повністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , а також даними судово-медичної експертизи № 484 від 24.11.2016 р.

Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим ОСОБА_4 , який також є його сусідом. Близько 00:00 год. він подзвонив ОСОБА_4 та попросив його приїхати за ним та привезти його додому, оскільки він не міг сам доїхати, так як у нього не було коштів. ОСОБА_4 сказав йому, що він вечеряє, та коли повечеряє, то приїде за ним. Після того, як ОСОБА_4 забрав його, вони поїхали додому, та по дорозі ОСОБА_4 подзвонила його вагітна дівчина, яка поскаржилася на погане самопочуття та попросила його швидше приїхати. Після цього, він нічого не пам`ятає, що було далі, оскільки він втратив свідомість. Він перебував в лікарні 21 день. ОСОБА_4 не тільки відшкодував витрати на його лікування, а ще й здійснював догляд за ним в лікарні. До обвинуваченого у нього немає ніяких претензій та він просив суд взагалі не призначати йому покарання.

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 484 від 24.11.2016 р., потерпілому ОСОБА_5 , завдані такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-лицьова травма в формі забою головного мозку та крововиливу у м`які мозкові оболонки з переломами кісток основи черепа та обличчя; закрита травма лівого кульшового суглоба у вигляді осколкового чрезвертельного перелому стегна та даху вертлюжної западини. Наведені ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Множинність, масивність, поєднання наявних у потерпілого тілесних ушкоджень характерні для дорожньо-транспортної травми і укладаються в картину травмування потерпілого в салоні автомобіля. Таким чином, ці ушкодження могли бути заподіяні частинами салону автомобіля, що рухався в момент його зіткнення з нерухомим об`єктом (деревом). Ушкодження заподіяні незадовго до надходження в стаціонар і могли утворитися 14.06.2016 р. Вказана травма голови відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Травма тазостегнового суглоба відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості (термін загоєння понад 21 день) розладу здоров`я.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочини.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, як особа, яка в поле зору працівників поліції не потрапляла, відносини з особами, раніше судимими, не підтримує, в конфліктних ситуаціях з сусідами помічений не був.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Суд також враховує те, що у ОСОБА_4 знаходиться на утриманні одна малолітня дитина, батьком якої він є, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, а також те, що в його сім`ї виховується ще одна малолітня дитина, 09.08.2013р., від попередніх стосунків його фактичної дружини, та перебуває на утриманні його батько, який є інвалідом І групи, що підтверджується досудовою доповіддю.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якій для останнього вираженим є відсутність антикримінальної стійкості, позитивний життєвий сценарій майбутнього, тверда впевненість, що протиправних дій не скоїть, є бажання самовдосконалення та розвитку, займатися родиною. Злочин вчинено під вирішальним впливом ситуації, що виникла через необачність обвинуваченого, тому мотив злочину не є корисливим, обвинуваченим рухала необережність та імпульсивність, а також стан підвищеного емоційного збудження, оскільки йому зателефонувала вагітна співмешканка та сказала, що погано себе почувала. За ознаками антисуспільної спрямованості правопорушення можна охарактеризувати як випадковий, вперше вчинений злочин, який суперечить загальній соціально-позитивній спрямованості, що характеризується моральною поведінкою обвинуваченого. Обвинувачений цілком визнає свою провину та відшкодував потерпілим всі заподіяні збитки. Отже ризик небезпеки повторення протиправної поведінки та ризи небезпеки для суспільства є низьким у зв`язку із відсутністю агресивних тенденцій у обвинуваченого та інших аргументованих обставин, які обтяжують покарання за теперішнім обвинуваченням. Відчувається відповідальне ставлення до соціальних цінностей та своїх обов`язків.
Також, згідно висновку досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюються як низькі, а тому перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк вважається можливим у зв`язку з усвідомленням серйозності правопорушення. Також обвинувачений не потребує послуг, які може надати орган пробації, так як для нього характерна сформована установка щодо дотримання правових норм та самовдосконалення.

Таким чином, визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд з урахуванням позиції потерпілого ОСОБА_5 , який просив суд взагалі не призначати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також вищезазначені обставини, зокрема, те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, добровільно відшкодував завдану шкоду обом потерпілим, те, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в його родині виховується ще одна малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також перебуває на утриманні батько інвалід І групи, те, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, його соціально-психологічної характеристики, висновок досудової доповіді, а також те, що відсутні обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також того, що вчинений ним необережний злочин не потягнув наслідки у виді смерті інших осіб, суд вважає можливим визнати перелічені обставини виключними, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме до покарання у виді штрафу, застосувавши відносно ОСОБА_4 дію ч. 1 ст.69 КК України. При визначенні ж розміру штрафу суд також враховує його матеріальний стан, і те, що на даний час він є єдиним, хто здійснює матеріальне утримання сім`ї.

Суд також не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно даним реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Суд також вважає за необхідне, згідно ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової авто-технічної експертизи № 257-А від 27.10.2016р. в сумі 791,64 грн.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2016 р. арешт, та зазначений в ній автомобіль в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України слід повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі восьмиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 791,64 грн. (сімсот дев`яносто одну гривню 64 копійки).

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2016 р. арешт та автомобіль марки «Mercedes - Bens» модель Е260, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик тимчасового тримання великогабаритних речових доказів та транспортних засобів Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1