АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3275 /2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 200 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2017 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_6 , про зміну міри запобіжного заходу з застави на тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід з застави на домашній арешт та покладено на нього наступні обов`язки:
-цілодобово не залишати приміщення квартири АДРЕСА_2 ;
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора, суд зміну свого місця проживання;
-утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;
-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали встановлено по 20 липня 2017 року включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2017 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та змінити підозрюваному запобіжний захід з застави на тримання під вартою строком на два місяці.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу та доповнення до неї посилається на те, що слідчий суддя в порушення вимог ч. 5 ст. 176 КПК України прийняв рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки відповідно до наведеної норми закону запобіжні заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-1141, 258-2585, 260, 261 КК України, а ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив їх задовольнити, захисників, підозрюваного, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 від 26.08.2016 р., за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , громадян Російської Федерації ОСОБА_11 (він же ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 , громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358 КК України.

20.05.2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України і цього ж дня йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

20.05.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2017 року.

07.06.2017 року ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва ухвала слідчого судді від 20.05.2017 року скасована та постановлено нову ухвалу, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у сумі 128 000 гривень.

10.06.2017 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до довідки №24/0402/17 від 09.06.2017 року на рахунок апеляційного суду внесено визначений розмір застави і в той же день підозрюваного ОСОБА_7 звільнено з-під варти.

10.06.2017 року старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва з клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_7 10.06.2017 року було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3 КК України, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України виключає можливість застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу у вигляді застави, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; можливості, перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; із врахуванням того, що у провадженні не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження незаконно впливати на зазначених осіб; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки серед оточення ОСОБА_7 можуть бути невстановлені спільники вчинення даного кримінального правопорушення, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали йому відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

10.06.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу задоволено частково, підозрюваному ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з застави на цілодобовий домашній арешт.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає, що воно підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 200 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу у разі наявності обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Частиною першою статті 194 КПК України на слідчого суддю, суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових: 1) доведеність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри; 2) наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та на які вказує слідчий; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі не були дотримані.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

10.06.2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися в організаційному та іншому сприянні діяльності терористичної організації шляхом забезпечення її членів проїзними документами за межі України, крім того, в умисних діях, які виразились у вимозі передачі чужого майна, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Як вірно встановлено слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами.

Відповідно до Рішень європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення (у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але вказують на причетність особи до вчиненого злочину).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до організаційного та іншого сприяння діяльності терористичної організації шляхом забезпечення її членів проїзними документами за межі України, а також у вимозі передачі чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, колегія суддів враховує і наявність достатніх підстав вважати існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу. Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , в їх сукупності, можливість останнього залишити територію України, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Крім того, матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості підозрюваного, перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховування від органів досудового розслідування, із врахуванням характерезуючих даних про особу підозрюваного, на думку колегії судді, теж існують.
Відповідно до статті 178 КПК України, судом також враховується наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких останній підозрюється, характеризуючі дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні у підозрюваного чотирьох неповнолітніх дітей.

Крім того, за об`єктивним переконанням колегії суддів, заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, із врахуванням положень ч. 5 ст. 176 КПК України, відповідно до яких, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Таким чином, на підставі викладених обставин, апеляційна скарга прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2017 року скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою підлягає задоволенню, застосований запобіжний захід у вигляді застави зміні на тримання під вартою строком по 20 липня 2017 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176 178, 194, 200, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргупрокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_6 , про зміну міри запобіжного заходу з застави на тримання під вартою та змінено запобіжний захід з застави на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_6 , про зміну міри запобіжного заходу з застави на тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Червоноград, Львівської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3 КК України запобіжний захід з застави на тримання під вартою строком по 20 липня 2017 року включно.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування, а контроль за її виконанням на прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4