Справа № 382/2069/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/692/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 13.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
13 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю:

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:

- 09 грудня 2014 року вироком Яготинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України у виді 5 місяців 13 днів арешту; за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_10 виправдано.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Яготинського районного суду Київської області від 09 грудня 2014 року, ОСОБА_10 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
14 січня 2015 року ОСОБА_10 поставлений на облік кримінально- виконавчої інспекції Яготинського району.
20 січня 2015 року ОСОБА_10 викликаний до кримінально-виконавчої інспекції Яготинського району та ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, зокрема, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Цього ж дня у нього відібрано відповідну підписку та видано направлення для відбування громадських робіт в Черняхівську сільську раду та ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Яготинського району, а саме: першого вівторка кожного місяця.
20 січня 2015 року головою Черняхівської сільської ради видано розпорядження №01, про залучення ОСОБА_10 до відбування покарання у вигляді громадських робіт та затверджено графік відбування ним покарання, з яким він ознайомлений особисто під підпис.
З березня 2015 року, тобто у встановлений день явки на реєстрацію, ОСОБА_10 до кримінально-виконавчої інспекції Яготинського району не з`явився без поважних причин.
Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_10 з 21 січня 2015 року по 30 січня 2015 року мав відпрацювати 32 години, проте згідно табелю виходу на роботу він 27, 28, 29 та 30 числа вказаного місяця не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт без поважних причин.
Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_10 з 2 лютого 2015 року по 27 лютого 2015 року мав відпрацювати 80 годин, проте згідно табелю виходу на роботу він 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25, 26 та 27 числа вказаного місяця не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт, без поважних причин.
Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_10 з 2 березня 2015 року по 31 березня 2015 року мав відпрацювати 84 години, проте згідно табелю виходу на роботу він 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 23, ЗО та 31 числа вказаного місяця не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт, без поважних причин.
Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_10 з 1 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року мав відпрацювати 88 годин, проте згідно табелю виходу на роботу він протягом вказаного місяця взагалі не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт, без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_10 не виконував встановлених щодо нього обов`язків, порушував порядок та умови відбування покарання, не виходив більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, чим ухилявся від відбування покарання.
Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 05 травня 2015 року близько 12 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 та перебуваючи на території вказаного домоволодіння, шляхом злому прибою навісного замка на дверях проник до будинку, звідки таємно викрав бензопилу марки «Фореста». Викрадену бензопилу ОСОБА_10 відніс до будинку своїх знайомих по АДРЕСА_3 , де він тимчасово проживав. 06 травня 2015 року під час огляду домоволодіння за вказаною адресою у господарському приміщенні було виявлено та вилучено викрадену ОСОБА_10 бензопилу марки «Фореста». В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальної шкоди в розмірі 1279, 80 гривень.
Вироком Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а тому виправдав останнього.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року в частині виправдання за ч. 3 ст. 185 КК України в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання
за ч. 2 ст. 389 КК України 5 місяців арешту;
за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
за ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
за ст. 72 КК України невідбуте покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 09.12.2014р. у вигляді 104 годин громадських робіт перевести у 13 днів позбавлення волі;
за ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 09.12.2014р., у вигляді 13 днів позбавлення волі та остаточно призначити до відбуття 4 роки 6 місяців 13 днів позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції виправдовуючи ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України, взяв до уваги лише покази обвинуваченого, котрий свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнавав та покази потерпілого ОСОБА_11 , котрий на момент розгляду кримінального провадження, до обвинуваченого претензій не мав. Водночас, у вироку судом не наведено мотивів, з яких відкинуто докази обвинувачення, які відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КК України є належними та допустимими, а саме: показання свідка ОСОБА_13 , протокол прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2015р., протокол огляду місця події від 06.05.2015 з фототаблицею, протокол проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. за участю ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити, обвинуваченого ОСОБА_10 , котрий не підтримав апеляційну скаргу прокурора, потерпілого ОСОБА_14 , котрий також не підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який він засуджений, доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги прокурора про скасування вироку Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року в частині виправдання ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими.
Диспозиція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.
В судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційної інстанції ОСОБА_10 пояснював, що він знаходився по АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав у будинку ОСОБА_15 . ОСОБА_16 попросив попиляти дрова. Він пішов до ОСОБА_11 та попросив у нього бензопилу, останній йому дозволив, але сказав що вона знаходиться у ОСОБА_12 . Потім він поїхав до ОСОБА_12 , з яким він деякий час проживав в будинку останнього та допомагав йому по господарству випилюючи дерева в господарстві Лободи бензопилкою, яку ОСОБА_12 взяв на користування у ОСОБА_11 , та коли ця пилка виходила з ладу то він її постійно ремонтував, останній був п`яний, він взяв бензопилу у веранді/кладовці/чулані, та не ховаючи її ні в мішок ні в кульок, почепив на руль велосипеду та поїхав по центральній вулиці прямо на вул. Польову. Потім вони випили, заправили бензопилу і він почав пиляти дерева, трохи попиляв та впав, бо був п`яний, біля нього лежала бензопила, хазяїн двору заглушив бензопилу та заніс її у погрібник, який закрив на цифровий замок, щоб ніхто не вкрав, він залишився спати у садку. Цього ж дня, буквально через час, приїхала поліція з ОСОБА_11 , відкрили погрібник, забрали бензопилу та сказали що він її вкрав.
Потерпілий ОСОБА_11 , як в суді першої інстанції так і апеляційної інстанції пояснював, що він ОСОБА_12 дав пилку для пиляння дров і він їх пиляв у себе дома. ОСОБА_10 прийшов до нього додому та попросив бензопилу, щоб попиляти дрова, він відповів йому що вдома її немає, вона в ОСОБА_12 , якщо будеш в нього, скажеш ОСОБА_12 і ОСОБА_12 тобі її дасть, тільки щоб тоді він її повернув йому, щоб переконатися, що вона працює. Через тижнів два після розмови з ОСОБА_10 , приїхав до нього ОСОБА_12 , та сказав що немає пилки, останній був п`яний, він йому сказав шукай. Через дві години, дві з половиною години, приїхала поліція, забрали його додому ОСОБА_12 , останній був дома, йшов допит останнього, ОСОБА_12 нічого не знав і не міг сказати чи він її дав чи її вкрали і де та пилка ділася. Потім працівники поліції його забрали та привезли на Польову, в те місце, куди ОСОБА_10 просив бензопилу пиляти дерева, відкрили сарайчик і там стояла його пилка. Пилку не віддали, а забрали її в органи міліції. Потім пилку повернули і все. Заяву про злочин він не писав, заяву написав ОСОБА_12 , слідчий дав йому папір і він як потерпілий написав що це його пилка. Крім того, потерпілий зазначав, що ОСОБА_10 її вкрасти не міг, якби ОСОБА_10 вкрав ту пилку, він би її городами поніс, бур`янами, вночі, а він серед білого дня почепив її на руль велосипеду, людина бачила як він її виносив і їхав по центральній вулиці. Претензій до ОСОБА_10 не має, він його добре знає і не жалів йому давати цю бензопилу і впевнений, що якби він йому її дав, то ОСОБА_10 обов`язково її повернув. Просив звільнити його та не карати.
Згідно зі ст. 185 КК України, з суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел, особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона немає ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.
Враховуючи показання, ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки наявність умислу як такого, на вчинення вищевказаного злочину, органами досудового розслідування не доведено.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про те, що у вироку суду не наведено мотивів, з яких відкинуто докази обвинувачення, а саме: показання свідка ОСОБА_13 , протокол прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2015р., протокол огляду місця події від 06.05.2015 з фототаблицею, протокол проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. за участю ОСОБА_10 то вони є безпідставними, оскільки суд обґрунтував невинуватість обвинуваченого.
Відповідно до ст. 95 ч. 4 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року, стосовно ОСОБА_10 без зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 19.04.2017р. по 13.07.2017р. з розрахунку 1 день позбавлення волі 2 дням попереднього ув`язнення.

ОСОБА_10 звільнити з-під варти негайно в залі суду у зв`язку з відбуттям покарання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: