Справа № 296/785/17
У Х В А Л А

01 лютого 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, дослідивши надані матеріли клопотання, заслухавши думку учасників провадження,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого відділу прокуратури Житомирської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 23.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно. В обгрунтування клопотання зазначає, що начальник Управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА ОСОБА_5 спільно з начальником відділення ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 вимагали у приватних підприємців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неправомірну вигоду за безперешкодну діяльність в сфері переробки лісосировини та непритягнення до адміністративної відповідальності за виявлені у ході перевірок порушення. Так, ОСОБА_6 з метою одержання неправомірної вигоди скеровував своїх підлеглих працівників на пошук суб`єктів підприємницької діяльності, які займаються переробкою лісосировини. У разі відшукання таких суб`єктів підлеглі ОСОБА_6 здійснювали моральний та психологічний тиск на керівників суб`єктів підприємницької діяльності, а також погрожували проведенням перевірок на предмет законності ведення фінансово-господарської діяльності, законності придбання наявної на території виробництва лісосировини та подальшого інформування за результатами перевірки Управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА для притягнення до адміністративної відповідальності.

18.01.2017 року підпорядковані ОСОБА_6 працівники поліції з метою пошуку вищевказаних суб`єктів підприємницької діяльності здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснюють свою господарську діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Прибувши за вказаною адресою працівники поліції стали погрожувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведенням перевірки щодо законності здійснення господарської діяльності, проведенням перевірки законності походження лісосировини, яка зберігається на території, а також проведенням перевірки із залученням екологічної інспекції, при цьому, без наявності відповідних підстав, почали вимагати первинні бухгалтерські документи.

Того ж дня близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 з метою отримання консультації щодо правомірності дій поліції зателефонував своєму колишньому юристу ОСОБА_5 , на що останній запропонував зустрітися. Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що особисто знає начальника спеціального відділу національної поліції ОСОБА_6 та запропонував разом з ним поїхати на зустріч до останнього. Приблизно о 20 годині ОСОБА_8 привіз ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , де останні наодинці спілкувались близько 15 хв.. По закінченню розмови з ОСОБА_6 ОСОБА_5 повернувся до автомобіля

ОСОБА_8 та повідомив останньому про те, що дане питання буде вирішено позитивно лише у разі сплати ним та ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 2500 доларів США та запевнив, що у разі сплати зазначених грошових коштів подальші перевірки органами поліції та екологічною інспекцією проводитись не будуть.

25.01.2017 року о 18 год. 10 хв. затримано посередника ОСОБА_5 ОСОБА_9 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КПК України.

25.01.2017 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_5 затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КПК України.

26.01.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у володінні підозрюваного ОСОБА_5 перебуває нерухоме майно, а саме 1/5 частка квартири загальною площею 69,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи, що санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає конфіскацію майна, існує сукупність підстав вважати, що ОСОБА_5 може намагатися ухилитися від призначеного покарання та реалізувати майно, що перебуває у його власності, а отже арешт вказаного нерухомого майна є необхідним для запобігання можливості відчуження майна підозрюваного ОСОБА_5 ..

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав..

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), наслідки арешту майна, у тому числі для третіх осіб, тощо.

Враховуючи вищевикладене, а також наявність достатніх доказів, що вказують на існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; беручи до уваги, що арешт нерухомого майна є необхідним для запобігання можливості відчуження майна підозрюваного з метою подальшого вирішення питання щодо конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність

достатніх підстав для накладення арешту на належне підозрюваному майно.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Накласти арешт та заборонити відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_5 , а саме: 1/5 частки квартири загальною площею 69,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1