Справа № 524/1581/17
Провадження № 1-кс/524/541/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2017 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000878 від 09.03.2017, за ознаками складу злочину передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ст. слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000878 від 09.03.2017, за ознаками складу злочину передбаченого ст. 290 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 09.03.2017 року слідчим відділенням Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000878 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що надійшов рапорт від інспектора роти № 1 УПП в м. Кременчуці, 08.03.2017 року близько 13 год. 10 хв. в м. Кременчуці на перехресті проспекту Лесі Українки та проспекту Полтавського було зупинено автомобіль Audi А 4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 в ході звірки вузлів та агрегатів виявлено ознаки внесення змін до його ідентифікаційного позначення вищевказаного автомобіля. В подальшому, під час огляду вузлів та агрегатів автомобіля були виявлені явні ознаки внесення змін до номерного позначення кузова.

Того ж дня в період часу з 13 год. 30 хв. по 13 год. 45 хв., слідчим складений протокол огляду автомобіля Audi А 4 державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , яким його вилучено та залишено на зберігання на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, транспортний Audi А 4 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 у кримінальному провадженні є речовим доказом, який тимчасово вилучений під час огляду місця події 08.03.2017, та має на собі сліди злочину ( підробка номеру кузова), які можуть бути використані як доказ, у кримінальному проваджені.

З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність накласти арешт на дане майно, оскільки прокурор, слідчий не забезпечить схоронності речового доказу.

З вилученим речовим доказом в ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а саме:

-провести криміналістичне дослідження з метою встановлення підробки номерних позначень кузова автомобіля;

-встановити власника автомобіля;

-провести товарознавчу експертизу.

Та інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, вилучений транспортний засіб в ході проведення огляду, відповідає критеріям зазначеним у статті 167 КПК, тому відповідно до ст. 170 КПК на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення схоронності речового доказу та проведення ряду необхідних слідчих дій.

Просив накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , згідно з протоколом огляду місця події від 08.03.2017, майно автомобіль Audi А 4 д.н.з. НОМЕР_1 .

За відсутності клопотань від учасників, на підставі ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.

ОСОБА_5 , у якого вилучений вищевказанний автомобіль в судове засідання не з"явився.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (п.1 ч.2 ст.167 КПК України).

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що автомобіль Audi А 4 д.н.з. НОМЕР_1 , який тимчасово вилучений під час огляду місця події 08.03.2017 є речовим доказом та може мати на собі сліди злочину (підробка номеру кузова), може бути предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

На даний час досудове слідство триває, призначено та планується проведення ряду експертиз.

У судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст. 170-173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ст. слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , згідно з протоколом огляду місця події від 08.03.2017, майно автомобіль Audi А 4 д.н.з. НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на уповноважених слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`яти денний строк з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1