№ 522/1901/17
№ 1-«кс»/522/1733/17

Іменем України
06 лютого 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області радник юстиції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором, про арешт речей та документів, які були вилучені 30.01.2017 під час обшуку, за адресою: м. Чорноморськ, вул. Промислова 12 митного посту «Чорноморськ» Одеської митниці у приміщенні службового кабінту №17 в якому перебував ОСОБА_6 .
В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що протягом грудня 2016 року, більш точні дату та час встановити у ході слідства не надалось можливим, на адресу ТОВ «Компанія Марікана» з Одеського морського торгівельного порту та Іллічівського морського торгівельного порту надійшло 9 контейнерів з вантажем. Вказаний вантаж прибув на територію ВМК «Бонд» де посадовими особами відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці у присутності представника ТОВ «Компанія Марікана» за дорученням ОСОБА_7 , здійснено митне оформлення вантажу.
Приблизно у кінці грудня 2016 року, більш точні дату встановити в ході досудового слідства не надалось можливим, у заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_6 виник злочинний намір на отримання від представника за дорученням ТОВ «Компанія Маріана» ОСОБА_7 неправомірної вигоди, у зв`язку зі чим під час спілкування, яке мало місце за адресою: вул. Промислова, 12 в м. Чорноморськ, Одеської області з представником ТОВ «Компанія Марікана» за дорученням ОСОБА_7 , з метою отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 зазначив про необхідність передачі йому грошових коштів із розрахунку 500 доларів США за 1 контейнер.
У разі відмови ОСОБА_7 , сплатити зазначені грошові кошти, ОСОБА_6 , повідомив, що ним відповідно до своїх владних повноважень, як заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці будуть вжити заходи щодо здійснення перешкод у митному оформленні вантажу, що надійшов на адресу ТОВ «Компанія Марікана».
У січні поточного року, більш точні дату та час у ході слідства встановити не представилось можливим, на адресу ТОВ «Компанія Марікана» надійшло 5 контейнерів з вантажем. Заступник начальника - начальник ВМО №1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_6 , не дивлячись на відсутність підстав затягування митного догляду та оформлення вантажу в цілому, дав усну вказівку підлеглим працівниками митниці не здійснювати митне оформлення вантажу, а продовжити його до 23.01.2017, що призведе до додаткових витрат у вигляді демереджу та додаткової оплати за використання вантажного транспорту. При цьому ОСОБА_6 , знову повідомив представнику ТОВ «Компанія Марікана» за дорученням ОСОБА_7 , про необхідність передачі йому грошових коштів із розрахунку 500 доларів США за 1 контейнер.
Виконуючи незаконні вимоги начальника митного поста заступника начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_6 , представник за дорученням ТОВ «Компанія Марікана» ОСОБА_7 25.01.2017 у після обідній час, більш точний час у ході слідства встановити не надалось можливим, перебуваючи у службовому кабінеті № 17 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС, що розташований по вул. Промислова, 12 в м. Чорноморськ, Одеської області на території комерційного підприємства «Бонд», в якості неправомірної вигоди на вимогу ОСОБА_6 передав останньому грошові кошти у сумі 2500 доларів США за безперешкодне митне оформлення 5 контейнерів з вантажем господарського призначення, які надійшли на адресу ТОВ «Компанія Марікана».
У подальшому, за попередньою домовленістю 30.01.2017 близько 15 год. 55 хв. представник за довіреністю ТОВ «Компанія Марікана» ОСОБА_7 знаходячись у службовому кабінеті № 17 заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_6 та виконуючи його незаконні вимоги, в якості неправомірної вигоди передав останньому грошові кошти у сумі 700 доларів США за безперешкодне здійснення митного оформлення 2 контейнери з вантажем, що надійшли на адресу ТОВ «Компанія Марікана».
Після отримання неправомірної вигоди від представника за довіреністю ТОВ «Компанія Маріана» ОСОБА_7 заступник начальника митного поста начальник відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС ОСОБА_6 слідчим прокуратури та співробітниками СБУ України в Одеській області був викритий у своїй злочинній діяльності.
Під час огляду місця події у ОСОБА_6 , у лівій, задній кишені його штанів було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди у сумі 700 доларів США, номіналом по 100 доларів кожна з наступними серійними номерами LL 26295783G, LB85856411U, LB000838882P, LB8739299M, LB 85856414U, LB 66838239P, LF65023944F, які незадовго до отримання коштів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 передав останньому за безперешкодне митне оформлення 2 контейнерів з вантажем, що надійшли на адресу ТОВ «Компанія
На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 за місцем роботи ОСОБА_9 за адресою м. Чорноморськ, вул. Промислова 12 митного посту «Чорноморськ» Одеської митниці у приміщенні службового кабінту №17 30.01.2017 проведено обшук.
У той же день вказані речі і документи, внесені у протокол обушуку, упаковані та опечатані.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
30.01.2017 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
31.01.2017, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, грошові кошти та майно, належне ОСОБА_6 , у разі його засудження за вчинення зазначеного злочину, може бути звернене стягнення.
Отже, вилучене майно, яке може бути реалізоване, підлягають арешту на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України. Доказами належності цього майна підозрюваному ОСОБА_6 є, зокрема, протокол огляду, який підтверджує факт володіння ними останнім.
Враховуючи викладене та те, що наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.
Разом з цим, з огляду на конкретні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, що розслідується, наявні підстави для накладення арешту на вказані речі вилучені під час проведення обшуку з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої їх конфіскації, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики їх втрати.
Таким чином, з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей, які за обставинами кримінального провадження можуть бути визнані речовими доказами, та є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та предметом кримінального правопорушення, та з метою забезпечення можливої конфіскації майна, за вироком суду, вважаю, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя