Провадження № 11-кп/792/403/17
Справа № 671/295/17 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 2 жовтня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із незакінченою вищою освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, приватного підприємця, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено без зміни - особисте зобов`язання.
Речові докази у справі: автомобіль марки «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску, що знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернуто ОСОБА_7 .
За вироком суду, ОСОБА_7 02 жовтня 2016 року, близько 05:30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Isuzu Trooper», без реєстраційних номерних знаків, рухаючись по вул. Незалежності в м. Волочиськ, у напрямку від АЗС «ОККО» до центра міста, зі швидкістю понад 60 км/год., в районі будинку 3/3, діючи легковажно і самовпевнено, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, відволікаючись від керування, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічний напрямок руху із подальшим виїздом за межі проїзної частини, де допустив наїзд на перешкоду (дерево).
Таким чином, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 («б», «д»), 2.9 «а», 10.1, 11.2, 11.3, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 («б», «д») Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 2.9 «а» Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 11.2 На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом;
п. 11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;
п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «Isuzu Trooper» ОСОБА_9 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді:
- розриву печінки, які, згідно висновку експерта № 274 від 19.12.2016, за своїм характером являються тяжким тілесним ушкодженням, як таке, що є небезпечним для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могло спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю;
- садна на лобній ділянці зліва, садна в ділянці лівої кисті та лівого колінного суглобу, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками-спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, як такого, що є небезпечним для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могло спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
В апеляційній скарзі прокурор, з наступними змінами і доповненнями, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до неправильного призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 роки. Речовий доказ автомобіль «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску, - повернути ОСОБА_10 . Зазначає, що згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання на підставі ст. 75 КК України не допускається. Звертає увагу, що суд першої інстанції, в порушення ст. 100 КПК України, повернув речовий доказ (автомобіль «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску) обвинуваченому ОСОБА_7 , хоча в останнього відсутні будь які документи, які б підтверджували його право власності або володіння на вказаний автомобіль.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, провівши часткове дослідження доказів в суді апеляційної інстанції в частині допиту обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідження технічного паспорту на автомобіль, в зв`язку з їх неповним дослідженням судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду щодо ОСОБА_7 скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням вироку та зміні в частині вирішення питання речових доказів з наступних підстав.
Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 02 жовтня 2016 року, близько 05:30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Isuzu Trooper», без реєстраційних номерних знаків, рухаючись по вул. Незалежності в м. Волочиськ у напрямку від АЗС «ОККО» до центра міста, зі швидкістю понад 60 км/год., в районі будинку 3/3, діючи легковажно і самовпевнено не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, відволікаючись від керування, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічний напрямок руху із подальшим виїздом за межі проїзної частини, де допустив наїзд на перешкоду (дерево).
Таким чином, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 («б», «д»), 2.9 «а», 10.1, 11.2, 11.3, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 («б», «д») Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 2.9 «а» Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 11.2 На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом;
п. 11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;
п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «Isuzu Trooper» ОСОБА_9 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді:
- розриву печінки, які, згідно висновку експерта № 274 від 19.12.2016, за своїм характером являються тяжким тілесним ушкодженням, як таке, що є небезпечним для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могло спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю;
- садна на лобній ділянці зліва, садна в ділянці лівої кисті та лівого колінного суглобу, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками-спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, як такого, що є небезпечним для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могло спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, та легкого тілесного ушкодження.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 тяжке та легке тілесне ушкодження за викладених у вироку обставинах та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав вірну оцінку, учасниками судового розгляду не оспорюються.
Разом з тим, вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначення обвинуваченому покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що, в свою чергу, призвело до неправильного призначення покарання, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частини є такими, що знайшли своє часткове підтвердження в апеляційному суді, вирок суду в частині призначення покарання скасуванню з ухваленням нового вироку, в частині вирішення долі речових доказів зміні з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнення від відбування основного покарання з випробуванням передбачено тільки для тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років. Звільнення з випробуванням допускається лише від відбування основного покарання, додаткові покарання підлягають реальному виконанню.
За вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Призначаючи обвинуваченому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, суд першої інстанції знайшов підстави для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та звільнив ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки звільняючи на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, суд першої інстанції звільнив його і від відбування додаткового покарання, що є неприпустимим, чим порушив вимоги кримінального закону.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
При призначенні покарання обвинуваченому колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено; обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування цього покарання згідно ст. 75 КК України, в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; а також додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, яке слід відбувати реально.
Окрім цього, згідно п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфісковуються, крім випадків, коли власник (законний власник) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Однак при вирішенні питання в частині вирішення долі речового доказу автомобіля «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску, суд не дотримався цих положень Закону, в зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає зміні.
Згідно оригіналу технічного паспорту на автомобіль «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску, вказаний автомобіль належить ОСОБА_10 . В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні дані щодо належності авомобіля іншим особам , в тому числі обвинуваченому.
Однак, суд першої інстанції, в порушення ст. 100 КПК України, повернув речовий доказ (автомобіль «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску) обвинуваченому ОСОБА_7 , хоча у нього відсутні будь які документи, які б підтверджували його право власності або володіння на вказаний автомобіль.
Інші підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-
У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цей ж вирок в частині вирішення питання долі речового доказу автомобіля «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску, змінити.
Речовий доказ автомобіль «Isuzu Trooper», без номерних знаків, 1990 року випуску, який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_10 .
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2