Дата документу Справа № 333/3717/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1658/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/3717/16-к
Категорія ст.153 ч.3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні, в апеляційному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002249, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововознесенівка Запорізької області Запорізького району, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційних скаргах:

- прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнав та відповідно не розкаявся у вчиненому, а тому призначене йому судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Тому просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.153 КК України у виді 13 років позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що суд при призначенні покарання не врахував, що він раніше не судимий, працював, має постійний дохід, стійкі соціальні зв`язки, веде нормальний спосіб життя, позитивно характеризується, а тому просить пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: прокурора, який не підтримав апеляційні скарги, захисника та обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, які підтримали скаргу обвинуваченого та заперечували проти задоволення скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.153 КК України до 12 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 08.05.2016 року.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення в період з 08 травня 2016 року до 13 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 30 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 660 грн. 30 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 08 травня 2016 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в кімнаті 2-ЛК будинку АДРЕСА_3 , разом із малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, використовуючи те, що потерпіла не зможе чинити опір, з використанням безпорадного стану малолітньої потерпілої, умисно вступив з нею у статевий зв`язок неприродним способом шляхом проникнення у піхву вказівним пальцем правої руки, спричинивши потерпілій порушення цілісності дівочої пліви.

За наслідками розгляду апеляційних скарг колегією суддів встановлено наступне.

Висновки місцевого суду про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційних скаргах.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 153 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, а тому суд призначив йому не максимальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 3 ст. 153 КК України.

Доводи обвинуваченого про те, що він працював, позитивно характеризується, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які це підтверджують.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 призначеного місцевим судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, що він має стійкі соціальні зв`язки, веде нормальний спосіб, оскільки, він вчинив особливо тяжкий умисний злочин, обставини, які пом`якшують покарання, відсутні, а тому всі доводи обвинуваченого про пом`якшення йому покарання, є безпідставними.

Також колегія суддів не знаходить правових підстав і для задоволення апеляції прокурора.
Доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнав та відповідно не розкаявся у вчиненому, є необґрунтованими, оскільки така поведінка ОСОБА_6 є способом захисту від обвинувачення, а тому не можуть бути підставою для призначення йому більш суворого покарання.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відсутні обставини, які обтяжують покарання останньому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на 13 років, оскільки призначене районним судом покарання є необхідним й достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Між тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.09.2016 року по 05.12.2016 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 рокувідносно ОСОБА_6 без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.09.2016 року по 05.12.2016 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а ОСОБА_6 , який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4