АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/1845/16-к
Номер провадження №11-кп/791/1042/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року грудня місяця 26 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в суді першої інстанції на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, освіта середня, одружений, не працюючого, раніше судимого: 15.06.2001 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст. 229-6 ч.1 КК України (1960 року) па строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі: 01.03.2004 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.ст. 185 ч.3, 304,70 КК України на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 15.04.2009 року Солом`янським районним судом м. Киева за ст. 309 ч.2 КК України на строк 2 роки позбавлення волі; 30.01.2012 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.1 ст. 185 ч.2. 70 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, звільнився із місць відбування покарання 30.07.2013 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 6 місяців 8 днів, проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 роки. Також на ОСОБА_7 покладені обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_7 па користь держави 1 75.92 гри. судових витрат за проведення судової експертизи.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 05 березня 2016 року приблизно о 07.00 годині, находячись в м. Гола Пристань Херсонської області, повторно, переслідуючи злочинний умисел на заволодійня чужим майном, таємно, умисно, із корисливих спонукань, з території домоволодіння АДРЕСА_2 викрав 100 штук каменю ракушняк вартістю 9,00 грн. за штуку па суму 900 гривень, яким розпорядився на власний розсуд. Продовжуючи реалізацію единого умислу на викрадення каменю ОСОБА_7 07 березня 2016 року приблизно о 07.00 годині, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, повторно, переслідуючи злочинний умисел на заволодінпя чужим майном, таємно, умисно, із корисливих спонукань, з території домоволодіння АДРЕСА_2 викрав 111 штук каменю ракушняк вартісно 9.00 грн. за штуку на суму 999 гривень, яким розпорядився на власний розсуд. Зазначеними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1899 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок Голопристанського районного суду від 08.09.2016 незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок м`якості, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Просить повторно дослідити характеризуючи матеріали на обвинуваченого ОСОБА_7 та вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 6 місяців арешту. Взяти ОСОБА_7 під варту у залі суду. В решті вирок суду залишити без змін.

Посилається на те що судом не враховано, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення характеризується виною у формі прямого умислу, відповідно ст. 12 КК України вчинене ним кримінальне правопорушення є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості. Судом першої інстанції не враховано, що в результаті злочинних умисних дій ОСОБА_7 потерпілому спричинено збитки, які у добровільному порядку під час досудового розслідування обвинуваченим було не відшкодовано, а було відшкодовано лише наприкінці судового розгляду, що ставить під сумнів наявність у обвинуваченого критичної оцінки своїм діям, тобто завдані злочинними діями матеріальні збитки вказаним обвинуваченим відшкодовано лише у зв`язку з викриттям злочину.

Суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення щодо звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням послався на наявність негативної характеристики, сімейний та матеріальний стан, наявність неповнолітньої дитини, стан здоров`я, відшкодування збитків, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання. Але ці обставини були враховані необґрунтовано, оскільки сімейний та матеріальний стан, наявність неповнолітньої дитини, стан здоров`я, є лише характеризуючими даними про особу ОСОБА_7 , але не підставами застосування ст.75 КК України.

Судом не враховано, що ОСОБА_7 являється раніше судимим за скоєння злочинів, пов`язаних з викраденням чужого майна, за які вже засуджувався до реального строку покарання, останній раз був звільнений від відбування покарання умовно-достроково, але на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин проти власності, що свідчить протиправну спрямованість його особистості, характеризує його як особу, яка не бажає стати на шлях виправлення та не розкаявся у скоєному.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченогоякий заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, обґрунтовано доказами, які досліджено судом і не ким не оспорюється.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив факт крадіжки каменю та повідомив, що не має претензій до обвинуваченого, оскільки той повністю відшкодував спричинену злочином шкоду.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, на думку колегії суддів, дані вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконано.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання з застосуванням ст.75 КК України, судом першої інстанції не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості те що він раніше судимий за скоєння злочинів, пов`язаних з викраденням чужого майна, за які вже засуджувався до реального строку покарання, останній раз був звільнений від відбування покарання умовно-достроково, але на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин проти власності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_9 покарання з застосуванням ст.75 КК України є м`яким та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим вирок районного суду, в частині призначеного покарання, підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості, особу винного, який характеризується негативно, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, думку потерпілого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання - активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування збитків. Обставин, які обтяжують покарання - рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_7 необхідно призначити в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту, оскільки вказане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407,ст.420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну прокурора, який брав участь в суді першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 5 місяців арешту.

Строк покарання рахувати з часу затримання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили негайно та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 (підпис), ОСОБА_3 (підпис), ОСОБА_4 (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2