Справа № 524/2209/17
Провадження № 1-кп/524/298/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 23.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, інваліда II групи, одруженого, працюючого ТОВ «ВКФ Укртехносервіс`заступником директора , невійськовозобов,язаного, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2017 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , в світлий час доби, похмуру погоду, по мокрому асфальтобетонному покриттю лівої смуги проспекту Свободи м. Кременчука , який має по три смуги руху в кожному напрямку, зі сторони вул. Гвардійської в напрямку до вул. Вадима Пугачова м. Кременчука, керуючи автомобілем «CITROEN - С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинився на вимогу червоного сигналу світлофора перед регульованим пішохідним переходом, що розташований навпроти будинку №152.

Після ввімкнення жовтого сигналу світлофора водій ОСОБА_5 , не переконавшись, що його рух буде безпечним, розпочавши рух на забороняючий сигнал світлофору, рухаючись у вказаному напрямку, у даній дорожній обстановці, при виявленні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля «CITROEN - С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та яку водій ОСОБА_5 об`єктивно був спроможний виявити, не зменшивши швидкість та не зупинивши свій транспортний засіб, порушивши вимоги п.п. 8.7.3 ґ), 10.1 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

- 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення:

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

-10.1 «Перед початком руху, перестроюванням: та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», виїхав на пішохідний перехід та допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті наїзду потерпіла ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 185 від 02.03.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців на лівій руці, закритого скалкового перелому лівої ключиці, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали довготривалий розлад здоров`я.

Згідно з висновком авто-технічної експертизи № 135 від 22.03.2017 року в умовах даної події водій автомобіля «CITROEN - С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 8.7.3 ґ), 10.1 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «CITROEN - С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 8.7.3 ґ), 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням, даної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю підтримав ті обставини, які зазначені в обвинувальному акті і на питання суду пояснив, що до скоєного він відноситься негативно, вважає, що він міг вчасно зупинитися на своєму транспортному засобі та уникнути наїзду на потерпілу. Цивільний позов , заявлений потерпілою ОСОБА_6 визнає частково , у розмірі 1 тис. грн. - матеріальну шкоду , і у рахунок відшкодування моральної шкоди- 9000 грн., також він потерпілій поштовим переказом компенсував шкоду у розмірі 10 000 грн, а саме як вважає 9 тис. грн. моральної шкоди та 1 тис. грн. матеріальної шкоди . У скоєному щиро кається , просить його суворо не карати , не позбавляти права керування транспортними засобами , оскільки він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості , не умисно ,є інвалідом 2 групи , обмежений у пересуванні пішки , також не може за станом здоров,я користуватись громадським транспортом , шкоду потерпілій відшкодував, він до місця роботи та лікування рухається на автомобілі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина у скоєному повністю підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_6 яка пояснила, що 06.02.2017 року близько 11 год. 00 хв., вона підійшла до пішохідного переходу, і почала переходити дорогу на зелений сигнал світлофору. Побачила, як під`їхав до пішохідного переходу ОСОБА_5 , але потім нічого не пам`ятає. Коли прокинулась над нею стояли поліцейські та лікарі швидкої медичної допомоги. Швидка медична допомога її відвезла до третьої міської лікарні, там їй зробили знімок, і відпустили додому, і сказали, що вона здорова. Наступного дня, вона пішла до третьої поліклініки, і там лікар сказав їй, що в неї перелом ключиці. В неї дуже боліла рука, вона навіть не могла піднятися. Її з лютого до кінця березня 2017 року доглядала подруга, оскільки сама вона по господарству не могла справлятися. Вона не може спати , оскільки в неї дуже болить рука, і до цього часу вона не спить на боку, так як відчуває біль. До неї приходив домовлятися адвокат, прохав її мирно вирішити це питання. В неї була гематома на голові. Її більш за все обурило, що обвинувачений ОСОБА_5 не прийшов до неї попросити пробачення та поцікавитись чи нічого їй не потрібно допомогти. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі.Моральна шкода виявилась у тому , що змінився її уклад життя , вона могла ще працювати ,але не може цього робити із-за руки , так як вона болить , не може підняти нічого тяжкого, не може виконувати роботи по господарству та городу ,моральну шкоду вона оцінює у 49000 грн , матеріальну шкоду у сумі 910,64 грн. В травні 2017 року нею був отриманий від ОСОБА_5 поштовий переказ на 10000 грн., але вона вважає , що це дуже маленька сума компенсації за втрату нею здоров,я. Просить покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити суворе, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину невеликої тяжкості і кваліфікує його дії за ст.. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка наполягає на суворому покаранні обвинуваченому, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину , раніше до кримінальної відповідальності не притягався , частково відшкодував матеріальну і моральну шкоду потерпілій, є згідно довідки МСЕК АВ№ 0494934 є інвалідом ІІ групи безстроково.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " №14 від 23.12.2005 року зі змінами , зазанчено , що у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ч. 3 ст. 286 КК України , суд може відповідно до ст. 69 КК не призначати лише за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим. Суд враховує той факт не призначаючи обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати трнаспортними засобами, що він згідно довідки МСЕК АВ№ 0494934 є інвалідом ІІ групи. йому важко пересуватись пішки та громадським транспортом до місця работи та лікування , також він вчинив злочин вперше, за необережністю , не знаходився в стані алкогольного чи наркотичного сп,яніння , згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №111 від 20.01.2017 року , у п.13.2. зазначене обмеження життєдіяльності до пересування це 1 ступінь обмеження , яка відповідно до п. 2.2. Інструкції про встановлення груп інвалідності від 14 листопада 2011 р. за N 1295/20033 є значною , а саме здатність до пересування значно обмежена , тобто людина в повній мірі не має можливості ефективно пересуватися у своєму оточенні (ходити, бігати, долати перепони, користуватися громадським транспортом). Також суд не приймає до уваги , той факт , що прокурором у судових дебатах була виказана думка про те , що ОСОБА_5 систематично порушує Правила дорожнього руху України, оскільки доказів цьому стороною обвинувачення суду не було надано , а картки про те , що ОСОБА_5 раніше скоював адміністратвині правопорушення за клопотання прокурора судом не були долучені до матеріалів справи , так як у них не було зазначене остаточне рішення , яке було прийняте компетентним органом по справі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 49000 грн. підлягає частковому задоволенню у розмірі 10 000 грн. відповідно до вимог ст.. 23, 1168 ЦК України , так як моральна шкода , яка була завдана потерпілій ОСОБА_6 виявляється в тому , що у зв,язку із ДТП змінився уклад її життя , були перервані її трудові відносини , за нею півтора місяця доглядала її подруга , так як вона нічого не могла робити по господарству , у неї сильно боліла рука і до теперішнього часу також болить, вона не може підняти руку , розчісувати волосся, вона не мала змоги посадити огород , вирощувати овочі та фрукти , також в результаті ДТП, отриманих травм, погано спить по ночам, кричить. Суд при визначенні суми моральної шкоди ураховує матеріальне становище обвинуваченого, який на теперішній час працює на ТОВ «ВКФ Укртехносервіс», також ступень отриманих потерпілою моральних страждань, характер незручностей які потерпіла зазнала внаслідок ДТП, та враховуючи принцип розумності і справедливості, який закріплений ст.. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 10000 грн., оскільки саме такий розмір відшкодування, на думку суду, є адекватним обсягу та характеру немайнових втрат , яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 910,64 грн. відповідно до вимог ст..1166 ЦК України підлягає задоволенню у повному обсязі , так як потерпілій була завдана шкода на вищевказану суму діями обвинуваченого ОСОБА_5 , вона повинна була витрачати вищевказані кошти на лікування, на придбання медикаментів, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями про оплату (а.с. 83-84), також як зазначає Верховний суд України у своїх рішеннях , а саме від 20.01.2016 року та 26.10.2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах», про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року, потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто те що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у страховій компанії не перешкоджає потерпілій ОСОБА_6 звернутися з цивільним позовом до ОСОБА_5 . Але у зв,язку з тим , що обвинуваченим потерпілій була добровільно сплачена сума шкоди у розмірі 10 000 грн. - 24 квітня 2017 року, а саме переведена поштовим переказом , яку потерпіла отримала 17.05.2017 року, тому стягненню підлягає на користь потерпілої з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди 910, 64 грн. ( 10000 грн. стягнуто судом у відшкодування моральної шкоди - 9 000 грн. добровільно сплачено обвинуваченим = 1000 грн.- 89, 36 грн. ( відшкодував матеріальну шкоду 1000 грн, а повинен 910, 64 грн. , тому надмірно сплачено 89, 36 грн. )

Суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України судові витрати, пов`язані із проведенням по справі автотехнічної експертизи у сумі 703,68 грн.

Речові докази по справі автомобіль «CITROEN - С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити йому за належністю, компакт диск CD-R марки «Perfeo», серійний номер LH61091D19140919 з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000727 відповідно до ст. 100 КПК України, зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000727.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 910, 64 грн.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України судові витрати, пов`язані із проведенням по справі автотехнічної експертизи у сумі 703,68 грн.

Речові докази по справі автомобіль «CITROEN - С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити йому за належністю, компакт диск CD-R марки «Perfeo», серійний номер LH61091D19140919 з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000727 відповідно до ст. 100 КПК України, зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000727..

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: