Номер провадження 1-кп/201/50/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого неповнолітню доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого на посаді молодшої медичної палатної сестри в КЗ №Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 27 квітня 2015 року за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
В січні 2015 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановлені час та місці, вступив у попередню злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_5 на співучасть у заволодінні чужим майном шляхом обману з корисливих мотивів, розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину, згідно якої, ОСОБА_5 виконував роль пособника та своїми порадами, вказівками повинен був сприяти вчиненню ОСОБА_4 злочину, тобто надавати інформацію щодо найбільш прийнятних способів, прийомів, засобів вчинення злочину, а також місця, часу, обставин та об`єктивної обстановки його вчинення, а ОСОБА_4 , будучи виконавцем у вчиненні кримінального правопорушення, користуючись наданими ОСОБА_5 порадами та вказівками, направленими на сприяння у вчиненні злочину, повинен був розрахуватись сувенірною купюрою номіналом 500 гривень, а решту отримати справжніми грошима.
08 січня 2015 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який мав умисел на пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, прибули до торгівельного павільйону «Шаурма», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 2, де стали виконувати злочинні дії відповідно до відведеної ролі кожного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який виконуючи роль пособника у вчиненні кримінального правопорушення, своїми порадами і вказівками сприяв вчиненню ОСОБА_4 злочину, зокрема, надав останньому сувенірну купюру номіналом 500 гривень і вказав, що необхідно придбати у цьому торгівельному павільйоні продукцію, за яку розрахуватися сувенірною купюрою номіналом 500 гривень, видаючи її за справжню. ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , будучи безпосереднім виконавцем у вчиненні даного кримінального правопорушення, знаходячись у зазначеному місці та часі, надав потерпілому ОСОБА_10 сувенірну купюру, виконану у вигляді купюри номіналом 500 гривень, використавши її, для придбання продукції, при цьому потерпілий сприйняв вказану банкноту за справжню.
Після чого, співучасники ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого ОСОБА_10 решту справжніх грошових коштів в сумі 450 гривень в результаті купівлі продукції харчування у торгівельному павільйоні «Шаурма» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 2, разом із ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись отриманими грошовими коштами в розмірі 450 гривень на свій власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 500 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю і суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_4 був раніше знайомий і підтримував приятельські відносини. Раніше він був засуджений за використання сувенірних купюр шляхом обману, видаючи їх за справжні обмінював на гроші у населення або розраховувався за товари. В січні 2015 року, точну дату та час не пам`ятає, йому були потрібні гроші і він вирішив використати сувенірну купюру номіналом 500 гривень, обмінявши її на справжні гроші або розрахувавшись за товар, про що розповів ОСОБА_4 . Далі вони домовилися про те, яким чином вони будуть використовувати цю сувенірну купюру, при цьому, він вказав ОСОБА_4 , що краще цією купюрою розрахуватися у нічному кіоску за дрібний товар. Далі, 08 січня 2015 року, після 00 годин, з цією метою, вони на таксі прибули до торгівельного нічного кіоску «Шаурма», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 2. Він надав ОСОБА_4 сувенірну купюру номіналом 500 гривень і залишився чекати його в автомобілі таксі. ОСОБА_4 пішов до нічного кіоску «Шаурма» і через декілька хвилин повернувся до автомобілю та повідомив, що він замовив у кіоску шаурму і розрахувався за неї сувенірною купюрою, отримавши від продавця решту у розмірі 450 гривень справжніми грошима. Далі вони поїхали додому, розрахувалися за таксі, а решту грошей розділили порівну і розійшлися. Свою частину грошових коштів він витратив на особисті потреби. При цьому не оспорював ні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що інкримінується, ні кількість грошових коштів, якими він заволодів, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати і призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю і суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_5 був раніше знайомий і підтримував приятельські відносини. В січні 2015 року, точну дату та час не пам`ятає, ОСОБА_5 розповів йому, що у нього є сувенірна купюра номіналом 500 гривень, яку вони можуть обміняти у населення на справжні гроші або розрахуватися за будь-який дрібний товар, отримавши решту справжніми грошима, запропонувавши вчинити такі дії, на що він погодився. Далі вони домовилися про те, яким чином вони будуть використовувати цю сувенірну купюру, при цьому, ОСОБА_5 вказав йому, що краще цією купюрою розрахуватися у нічному кіоску за дрібний товар. Далі, 08 січня 2015 року, після 00 годин, з цією метою, вони на таксі прибули до торгівельного нічного кіоску «Шаурма», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 2. ОСОБА_5 надав йому сувенірну купюру номіналом 500 гривень і залишився чекати його в автомобілі таксі, а він пішов до нічного кіоску «Шаурма», де замовив шаурму і розрахувався за неї сувенірною купюрою, видаючи її за справжню, при цьому, отримавши від продавця решту у розмірі 450 гривень справжніми грошима. Після чого, він повернувся до автомобілю і повідомив ОСОБА_5 , що придбав у нічному кіоску шаурму, розрахувався за неї сувенірною купюрою і отримав решту справжніми грошима. Далі вони поїхали додому, розрахувалися за таксі, а решту грошей розділили порівну і розійшлися. Свою частину грошових коштів він витратив на особисті потреби. При цьому не оспорював ні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що інкримінується, ні кількість грошових коштів, якими він заволодів, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, призначити мінімальне покарання та врахувати наявність батьків та неповнолітніх дітей, які потребують догляду.
Крім зізнавальних показань обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , їх вина у вчиненні інкримінованого ним кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 раніше не знав і ніяких відносин з ними не підтримував. Наприкінці зими 2015 року, вночі після 00 годин він працював в нічному кіоску «Шаурма», розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 2. До нього підійшов молодий чоловік середнього зросту, якого він дуже добре запам`ятав, яким, як потім з`ясувалося виявився ОСОБА_4 , та замовив шаурму, або попросив розміняти купюру номіналом 500 гривень, точно вже не пам`ятає, надавши йому цю купюру, видаючи її за справжню. Проте, на той час ця купюра не викликала в нього жодних підозр з приводу її підробки. Тоді він вирішив залишити її собі і дав свої власні гроші в обмін на цю купюру, яку потім зберігав у себе вдома, так як відкладав гроші саме у крупних купюрах. Приблизно через 2-3 місяці, йому потрібні були кошти і він вирішив скористатися даною купюрою, однак зрозумів, що вона не справжня, після чого він звернувся в міліцію. Під час досудового розслідування серед пред`явлених йому для впізнання осіб він відразу впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка надала йому не справжню купюру номіналом 500 гривень. Додав, що обвинувачений ОСОБА_4 підходив до кіоску один, ОСОБА_5 він жодного разу не бачив. Зазначив, що матеріальних чи моральних претензій до обвинувачених не має, цивільний позов не заявляє. Висловив думку щодо призначення покарання обвинуваченим на розсуд суду.
Відповідно до заяви про кримінальне правопорушення від 14 травня 2015 року, поданої громадянином ОСОБА_10 встановлено, що останній звернувся до правоохоронних органів з заявою про необхідність вжиття заходів до невідомих йому осіб, які 08 січня 2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, знаходячись біля торгівельного об`єкту павільйону «Шаурма», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 2, збули йому національну валюту України номіналом 500 гривень, яка викликає сумніви у своєму походженні та справжності.
Відповідно до протоколу огляду від 03 червня 2015 року встановлено, що слідчим, в присутності двох понятих за участю потерпілого ОСОБА_10 оглянуто купюру номіналом 500 гривень. Під час огляду якої виявлено, що на задній стороні купюри наклеєна стрічка паперу, яка імітує магнітну захисну сторону банкноти. У верхньому лівому та нижньому правому кутах банкноти наклеєні стрічки паперу у кількості 2-х штук із серією та номером ЕА № 5200229, на задній стороні на лівій половині у центрі зображено малюнок ручкою білого кольору, імітуючий водяний знак грошової банкноти номіналом «500 гривень). Під час проведення огляду встановлено, що за всіма зовнішніми ознаками вказана банкнота схожа на купюру вартістю «500 гривень».
З акту Управління національного банку України в Дніпропетровській області про дослідження сумнівної банкноти від 04 червня 2015 року № 1280 встановлено, що банкнота номіналом 500 гривень серійний номер ЕА 5200229 є підробленою. На ній наклеєні серійні номери та напис «Банк України», які були вирізані зі справжньої банкноти.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08 вересня 2015 року встановлено, що слідчим в присутності двох понятих потерпілому ОСОБА_10 пред`явлено для впізнання чотири особи чоловічої статі, серед яких він впізнав особу під № 2 ОСОБА_4 та пояснив, що саме від цього чоловіка він 08 січня 2015 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , приблизно о 00 годині 30 хвилин, отримав купюру номіналом 500 гривень.
З протоколу обшуку від 20 серпня 2015 року встановлено, що слідчим, в присутності двох понятих, у ОСОБА_11 було проведено обшук в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , яке складається з 2 поверхів. На другому поверсі будинку знаходяться жилі приміщення: зала, 2 спальні, ванна кімната та кухня. Під час проведення обшуку в залі, на шафі виявлено купюру номіналом 500 гривень серія та номер ВГ 6355682 (заготовка, сувенір). У спальні № 1 в тумбочці виявлено ножиці, клей, наждачний папір, а також шматки різнокольорового (бордового, жовтого, синього) наждачного паперу, різнокольорові гелеві ручки, жовтий маркер-фломастер, карточка до СІМ НОМЕР_1 . Усі виявлені під час проведення обшуку речі опечатані та вилучені.
З протоколу огляду від 24 вересня 2015 року встановлено, що предметом огляду є речі вилучені 20 серпня 2015 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .
З протоколу обшуку від 20 серпня 2015 року встановлено, що слідчим, в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_5 та інших учасників, проведено обшук в квартирі АДРЕСА_5 , під час якого на полиці у кухні було виявлено: 4 купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами: ВГ 6355682, ВГ 6355682, ЕА 9242624, ЕВ 5888443, 2 купюри номіналом 100 гривень з серійними номерами ГІ 0028541, КД 4623593. У спальному приміщенні, за диваном, на полу виявлено: 4-ри банкноти номіналом 500 гривень з явними ознаками підробки, одну банкноту номіналом 500 гривень з явними ознаками підробки, фрагмент купюри номіналом 500 гривень без номеру, дві банкноти номіналом 200 гривень з явними ознаками підробки, чотири банкноти номіналом 50 Євро сувенірні, одну банкноту номіналом 100 ДОЛ США з явними ознаками підробки FF 95594731A, одну банкноту номіналом 2 ДОЛ США В22747682А, одну банкноту номіналом 1 ДОЛ США В79963071F, фрагмент сувенірної продукції номіналом 500 гривень, чотири мікро СД флеш карти, флешкарту «SAMP ISK» з кардридером, флеш карта «Sony» 1 GB, стрічка для упаковки грошових коштів. Окрім того, в залі на тумбочці виявлено: односторонніх сім фрагментів банкнот номіналом 500 гривень. Також в квартирі виявлено: клей ПВА 100 мл, лінійка металева 20 см, ножиці металеві канцелярські, коректор-ручка, три гелеві стержні для авторучки.
З протоколу огляду від 23 вересня 2015 року встановлено, що предметом огляду є речі вилучені 20 серпня 2015 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до висновку техніко-криміналістичної експертизи № 70/06-625 від 31 серпня 2015 року встановлено, що дві банкноти номіналом по 100 гривень із серійними номерами КД4623593 та ГИ0028541, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу.
Чотири купюри номіналом по 500 гривень (гривняків) Національного банку України (Уруваи) з серійними номерами: ВГ6355682 (2 штуки), ЕА9242624 та ЕБ5898443; сім фрагментів паперів світло-сірого кольору, з однієї зі сторін кожного маються зображення зворотних боків купюри номіналом 500 гривень без серійного номеру («СУВЕНИР»); п`ять купюр номіналом по 500 гривень (гривняків) Національного банку України без серійного номеру («СУВЕНИР») (3 штуки) та з серійним номером АА6133044 (2 штуки); дві купюри номіналом по 200 гривень Національного банку України «Сувенир»; два фрагменти паперу з зображеннями портретів ОСОБА_12 , номіналу «500» тощо, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; одна купюра номіналом 500 гривняків «SUVENIR BANK» із серійним номером ВГ6355682, вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 не відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України номіналом 100, 200 та 500 гривень, які знаходяться в офіційному обігу.
В первинний зміст двадцяти купюр номіналом «500» та двох купюр номіналом «200» гривень внесені наступні зміни:
а) способом аплікації - шляхом наклеювання фрагментів паперу з зображеннями текстів «ГРИВЕНЬ» на 8 купюр номіналом «500»; «УКРАЇНА» із зображенням герба на двох купюрах номіналом «500» та на зворотному боці восьми купюр номіналом «500»; «УКРАЇНИ» на одній купюрі номіналом «500»; «БАНК УКРАЇНИ» на одній купюрі номіналом «500»; «НАЦІОНАЛЬНИЙ БАНК УКРАЇНИ» на восьми купюрах номіналом «500»; «Леся Українка» з портретом на одній купюрі номіналом «200»; зі словом «Голова» на одній купюрі номіналом «500»; «СКОВОРОДА» на семи купюрах номіналом «500» зі смужкою під ним (на одній купюрі - під словом «СУВЕНИРЫ»); праворуч від слова «гривня» на одній купюрі номіналом «500»; «вень» на одній купюрі номіналом «500»; «п`ятсот гривень» на одній купюрі номіналом «500»; серійних номерів на купюрах №: ЕБ5898443, ЕА9242624 (обидві номіналом «500») та ВГ6355682 (одна з купюр номіналом «500»); смужок паперів уздовж нижнього краю під текстом «Київ 2006» на семи купюрах номіналом «500» та «захисних стрічок» на дев`яти купюрах номіналом «500» (смужки паперу із зображеннями, шириною від 1 до 3 мм, поперек зворотних боків купюр). Під наклеєними фрагментами читаються слова та тексти: «ГРИШОК»; «ГРИВНЯКІВ»; «ЦЕ НЕ ГРОШІ ЦЕ ПРИКОЛИ»; «СУВЕНИР»; «НЕ ЯВЛЯЕТСЯ ПЛАТЕЖНЫМ СРЕДСТВОМ»; «SUVENIR BANK» тощо;
б) способом малювання: «водяних знаків» на двадцяти купюрах (19 - «500», 1 - «200»), «захисних стрічок» на дев`яти купюрах (8 - «500», 1 - «200»), кольорових волокон та номіналу «500» вписаного в паралелограм на тринадцяти купюрах - барвниками білого та жовто-зеленого кольорів:
в) способом підчистки первинних зображень: в правій частині семи купюр номіналом «500», по право похилій діагоналі, уздовж полів ділянки без зображень; в правій частині лицевих та в лівій частині зворотних боків чотирьох купюр (двох купюр номіналом «500» та двох купюр номіналом «200»), а на двох купюрах номіналом «200» - ще й ліворуч від слова «Двісті» на зворотному боці; в семи купюрах номіналом «500» - над зображеннями номіналу «500» в правому нижньому куті лицевого боку та в лівому нижньому куті зворотного боку);
г) способом безкольорового тиснення (видавлювання) - отримання «шершавості» поверхонь окремих ділянок двадцять однієї купюри (19 - «500». 1 - «200») за допомогою рельєфних предметів з поверхнями в виді сукупності паралельних пунктирних ліній довжиною ~ 0,3-1,0 мм з шагом між лініями - 1.0-1.2 мм.
Зображення лицевих та зворотних боків 41 сувенірної купюри (25 купюр номіналом «500», 9 фрагментів купюр номіналом «500», 3 купюр номіналом «200» та 4 купюр номіналом «100»), в тому числі й на наклеєних на 18 купюр фрагментах паперу (крім зображень на фрагментах з серійними номерами купюр «ЕБ5808443» разом з текстом «БАНК УКРАЇНИ», та «ЕА9242624»». отримані поліграфічним способом із використанням форм растрового офсетного друку. Фрагменти з зображеннями серійних номерів купюр «ЕБ5808443» разом з текстом «БАНК УКРАЇНИ» та «ЕА9242624» вирізані з банкнот номіналом 2 гривни НБУ зразка 2004 року, які знаходяться в офіційному обігу.
Один банкнот номіналом 1 долар США із серійним номером В79963071F та один банкнот номіналом 2 долари США із серійним номером В22747682А, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Федеральної резервної системи США аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу.
Одна купюра номіналом 100 доларів США із серійним номером FF95594731А, вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає за своїми характеристиками грошовим знакам Федеральної резервної системи США аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу. Дана купюра є предметом сувенірної продукції (рекламою нічного клубу «Імперія»), зображення якої отримані електрофотографічним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (кольоровий лазерний принтер, багатофункціональний пристрій тощо).
Чотири купюри номіналом по «50 ЕURO», вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Європейського союзу аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу.
Дані купюри є сувенірною продукцією виготовленою поліграфічним способом із використанням форм растрового офсетного друку.
Відповідно до ст. 337 КПК Україн и судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Отже, враховуючи той факт, що під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурором в порядку ст. 338 КПК України змінено обвинувачення та зменшено обсяг раніше пред`явленого обвинувачення, судом відповідно до вимог ст. 337 КПК України проведено судовий розгляд лише стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і лише в межах висунутого обвинувачення останнім за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, п. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, а тому судом враховані лише ті надані прокурором письмові докази, які свідчать на підтвердження висунутого обвинувачення.
Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_10 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, надані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом не встановлено, вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.
З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що діяння, яке вчинено обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійсно мало місце.
В діях обвинуваченого ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України і обвинувачений винуватий у його вчиненні, так як він вчинив пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
В діях обвинуваченого ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і обвинувачений винуватий у його вчиненні, так як він заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що останній має вищу освіту, не одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, відповідно до інформації з Комунального закладу «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ДОР» від 21 серпня 2015 року за № 14/527 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2007 року з діагнозом: розгляд адаптації, змішані тривожно-депресивні реакції, в порядку ст. 89 КК України не судимий.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у скоєному.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 2 статті 190 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення надано суду протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого ОСОБА_5 , як особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, затриманий 20 серпня 2015 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2015 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набув законної сили 24 грудня 2015 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладена у такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».
Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Отже, призначаючи покарання, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 72 КК України (в редакції зазначеного вище Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку.
Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, який складає 1 рік 6 місяців 17 днів, що з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі складає 03 (три) роки 01 (один) місяць 04 (чотири) дні.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 необхідно скасувати.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що останній має вищу освіту, працює на посаді молодшої медичної палатної сестри у Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», одружений, проживає разом з батьками ОСОБА_13 , 1951 року народження, ОСОБА_14 , 1951 року народження, бабусею ОСОБА_15 , 1927 року народження, які потребують постійного догляду, що підтверджується наданими суду довідками про стан їх здоров`я, а також з цивільною дружиною ОСОБА_16 , 1986 року народження та двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є інвалідом з діагнозом ДЦП, спастичний лівобічний геміпарез, СПО (02.12.14): нейротомія великогомілкового нерву зліва, а також має неповнолітню доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, на обліку в наркологічному диспансерах та психоневрологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у скоєному.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, сімейний стан та наявність у останнього хворих батьків та неповнолітніх дітей, що потребують постійного догляду, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімального строку, передбаченого санкцією частини 2 ст. 190 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом із цим, під час судового розгляду даного кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року за ч.1 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з випробувальним терміном на 1 рік.
Отже, судом встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року відносно ОСОБА_4 , останній винен ще в зазначеному у даному вироку злочині, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненому ним до постановлення наведеного вище вироку.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.
Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, із покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення надано суду протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого ОСОБА_4 , як особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, затриманий 20 серпня 2015 року
Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2015 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави у розмірі 97 440 гривень.
Згідно із ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Вирішуючи питання щодо повернення застави, суд враховує, що внесена застава не була звернена в дохід держави, майнові стягнення у даному кримінальному провадженні відсутні, а тому приходить до висновку про повернення застави в розмірі 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень 00 копійок застоводавцю ОСОБА_13 .
Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження складає 03 місяці 13 днів.
Отже, призначаючи покарання, суд зобов`язаний врахувати положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції зазначеного вище Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку.
Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, який з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України складає 06 місяців 26 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання, після набрання вироком законної сили.
Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2015 року накладений арешт на майно, вилучене 20 серпня 2015 року: купюри номіналом 500 гривень 3 штуки, 200 гривень 1 штука, 100 гривень 4 штуки без серії та номеру, мобільний телефон марки LG білого кольору ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ), мобільний телефон SAMSUNG чорного кольору ( НОМЕР_4 ), карта пам`яті на 8Гб; купюра номіналом 500 гривень, серія та номер ВГ 6355682, купюри номіналом 500 гривень 3 штуки, 200 гривень 1 штука, 100 гривень 4 штуки без серії та номеру, купюри номіналом 50 гривень серія та номер РГ 7013468, СС 5750770, ТВ 0167699, ПІ 4793301, КФ 9506836, ТІ 8348412, КТ 5767568, ЕД 8083624, ПІ 6044420, РЗ 8419826, КГ 0384826, КГ 0384826, КП 9958181, СВ 3316599, РЕ 4700397, ПЖ 8807186, КН 0800505, ВА 4153370, ТЗ 3829166, СД 3117343, СВ 8214312, грошові кошти на загальну суму 932 гривні , які належать ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлений, та зважаючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, санкції якої не передбачають додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд приходить до переконання, що необхідність у накладеному судом арешті на майно, яке належить ОСОБА_4 , відпала.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у солідарному порядку витрат по проведенню техніко-криміналістичної експертизи № 70/06-625 від 31 серпня 2015 року у розмірі 2 862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 23 (двадцять три) копійки, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення зазначеної експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- клей ПВА-К 20 з пензликом в пластиковій ємкості білого кольору з кришкою синього кольору, клей «505 супер клей Секунда» в пластиковій ємкості білого кольору з наклейкою жовтого кольору, клей «карандаш» PVA GLE Stick у пластиковій ємності білого кольору з наклейкою червоного кольору, 15 грамів, маркер ярко-жовтого кольору люмінесцентний, 4 ручки білого кольору з гелевим стержнем білого кольору, 2 ручки жовтого кольору з гелевим стержнем жовтого кольору, ручка жовтого кольору з гелевим стержнем жовтого кольору, ножиці з металу білого кольору; фрагменти наждачного паперу синього, жовтого та сіро-коричневого кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити;
- клей ПВА-К100 мл в пластиковій ємкості білого кольору з кришкою синього кольору, лінійку металеву 20, ножиці канцелярські з білого металу, коректор-ручка 7 мл, три гелеві стержні білого кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити;
- 4 купюри номіналом по 500 гривень (гривняків) Національного банку України з серійними номерами: ВГ 6355682 (2 штуки), ЕА 9272624 та ЕБ 5898443, сім фрагментів паперу світло-сірого кольору, 5 купюр номіналом 500 гривень, Національного банку України без серійного номеру (3 штуки) та серійним номером АА 6133044 т (2 штуки), 2 купюри Національного банку України «Сувенир», 2 фрагменти паперу з зображенням Г. Сковороди, номіналу 500 гривень, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; одну купюру номіналом 500 гривень із серійним номером ВГ 6355682, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , 6 купюр номіналом по 500 гривень Національного банку України без серійного номеру («Сувенир») та з серійним номером АА 6133044 (2 штуки), вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_6 ; три купюри номіналом 500 гривень Національного банку України без серійних номерів («Сувенир»), одну купюру номіналом 500 гривняків Національного банку України із серійним номером ВГ 6355682, одну купюру номіналом 200 гривень Національного банку України без серійного номеру, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити;
- 20 банкнот банку НБУ номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень з серійними номерами: РГ 7013468, СС 5750770, ТВ 0167699, ПИ 4792301, КФ 9506836, ТИ 8348412, КТ 5767586, ЕД 8083624, ПИ 6044420, ПЗ 8419826, КГ 0384826, КП 9958181, СВ 3316599, РЕ 4700397, ПЖ 8807186, КН 0800505, ВА 4423370, ТЗ 3829166, СД 3117343, СВ 8214312, які відповідно до квитанції № 0184 від 01 жовтня 2015 року передані на зберігання до відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - звернути в дохід держави.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 20 серпня 2015 року, при цьому, в строк призначеного останньому покарання у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, розрахований відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у вигляді 03 (трьох) років 01 (одного) місяця 04 (чотирьох) днів та звільнити останнього негайно із зали суду, у зв`язку із повним відбуттям призначеного покарання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 4 скасувати.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, із покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання, після набрання вироком законної сили, при цьому, в строк призначеного останньому остаточного покарання у вигляді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, розрахований відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у вигляді 06 (шести) місяців 26 (двадцяти шести) днів.
Скасувати накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2015 року арешт на майно, вилучене 20 серпня 2015 року: купюри номіналом 500 гривень 3 штуки, 200 гривень 1 штука, 100 гривень 4 штуки без серії та номеру, мобільний телефон марки LG білого кольору ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ), мобільний телефон SAMSUNG чорного кольору ( НОМЕР_4 ), карта пам`яті на 8Гб; купюра номіналом 500 гривень, серія та номер ВГ 6355682, купюри номіналом 500 гривень 3 штуки, 200 гривень 1 штука, 100 гривень 4 штуки без серії та номеру, купюри номіналом 50 гривень серія та номер РГ 7013468, СС 5750770, ТВ 0167699, ПІ 4793301, КФ 9506836, ТІ 8348412, КТ 5767568, ЕД 8083624, ПІ 6044420, РЗ 8419826, КГ 0384826, КГ 0384826, КП 9958181, СВ 3316599, РЕ 4700397, ПЖ 8807186, КН 0800505, ВА 4153370, ТЗ 3829166, СД 3117343, СВ 8214312, грошові кошти на загальну суму 932 гривні, які належать ОСОБА_4 .
Стягнути зі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у солідарному порядку витрати по проведенню техніко-криміналістичної експертизи у розмірі 2 862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 23 (двадцять три) копійки на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- клей ПВА-К 20 з пензликом в пластиковій ємкості білого кольору з кришкою синього кольору, клей «505 супер клей Секунда» в пластиковій ємкості білого кольору з наклейкою жовтого кольору, клей «карандаш» PVA GLE Stick у пластиковій ємності білого кольору з наклейкою червоного кольору, 15 грамів, маркер ярко-жовтого кольору люмінесцентний, 4 ручки білого кольору з гелевим стержнем білого кольору, 2 ручки жовтого кольору з гелевим стержнем жовтого кольору, ручка жовтого кольору з гелевим стержнем жовтого кольору, ножиці з металу білого кольору; фрагменти наждачного паперу синього, жовтого та сіро-коричневого кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити;
- клей ПВА-К100 мл в пластиковій ємкості білого кольору з кришкою синього кольору, лінійку металеву 20, ножиці канцелярські з білого металу, коректор-ручка 7 мл, три гелеві стержні білого кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити;
- 4 купюри номіналом по 500 гривень (гривняків) Національного банку України з серійними номерами: ВГ 6355682 (2 штуки), ЕА 9272624 та ЕБ 5898443, сім фрагментів паперу світло-сірого кольору, 5 купюр номіналом 500 гривень, Національного банку України без серійного номеру (3 штуки) та серійним номером АА 6133044 т (2 штуки), 2 купюри Національного банку України «Сувенир», 2 фрагменти паперу з зображенням Г. Сковороди, номіналу 500 гривень, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; одну купюру номіналом 500 гривень із серійним номером ВГ 6355682, вилучені під час обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Байкова, 115, 6 купюр номіналом по 500 гривень Національного банку України без серійного номеру («Сувенир») та з серійним номером АА 6133044 (2 штуки), вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_6 ; три купюри номіналом 500 гривень Національного банку України без серійних номерів («Сувенир»), одну купюру номіналом 500 гривняків Національного банку України із серійним номером ВГ 6355682, одну купюру номіналом 200 гривень Національного банку України без серійного номеру, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити;
- 20 банкнот банку НБУ номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень з серійними номерами: РГ 7013468, СС 5750770, ТВ 0167699, ПИ 4792301, КФ 9506836, ТИ 8348412, КТ 5767586, ЕД 8083624, ПИ 6044420, ПЗ 8419826, КГ 0384826, КП 9958181, СВ 3316599, РЕ 4700397, ПЖ 8807186, КН 0800505, ВА 4423370, ТЗ 3829166, СД 3117343, СВ 8214312, які відповідно до квитанції № 0184 від 01 жовтня 2015 року передані на зберігання до відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - звернути в дохід держави.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1