АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року м. Дніпро

23 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 20016 року,-

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП України у Дніпропетровській області та накладено арешт в рамках кримінального провадження №0001126 від 27 грудня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, на об`єкти нерухомого майна-квартири, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що майно зазначене в клопотанні слідчого визнано речовими доказами у вищезазначеному кримінальному провадженні та арешт на спірне майно необхідно накласти з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисником Прокопенком в інтересах ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу про арешт майна.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на те, що слідчим суддею не враховано, що власником квартир є фізична особа - ОСОБА_9 . На думку апелянта, підстав, передбачених чинним законодавством для звернення до слідчого судді у слідчого не було.

Крім того, апелянтом подано клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді. Обґрунтовуючи своє клопотання захисник послався на те, що скаржника не було залучено до розгляду питання про арешт майна, а про наявність оскаржуваної ухвали, скаржник дізнався лише 10 січня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу та просив відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, пояснення захисників, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ухвала слідчого судді від 28 грудня 2016 року постановлена без виклику скаржника, які б то не було дані про направлення даної ухвали та отримання її скаржником в матеріалах провадження відсутні, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року підлягає задоволенню.
Між тим, як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального проваджень, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.190 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року, відповідно до витягу з якого, в період часу з 18 липня 2016 року по 09 грудня 2016 року, без згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 шляхом підроблення та використання завідомо підробних документів, заволоділи належним ним нерухомим майном у вигляді 6 квартир у м.Дніпропетровську, оформивши право власності на вказане майно за ТОВ «КМ-77» та реалізують вказане майно з публічних торгів.
Постановою слідчого від 28.12.2016 спірне майно було визнано речовими доказами та, на думку колегії суддів, воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про арешт майна, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи прокурора, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора і дійшов вмотивованого висновку про арешт майна, яке органом досудового розслідування визнано речовим доказом, обґрунтувавши свою ухвалу тим, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на те, існує достатньо підстав вважати, що майно буде приховуватися, може бути втрачено або знищено, перетворено або відчужено третім особам, з чим погоджується і судова колегія.
При цьому слід відмітити, що відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, слід залишити без змін.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст.376, 395, 404,405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: