печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 26.09.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000263 від 06.07.2016 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 26.09.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000263 від 06.07.2016 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилаються на неповноту та однобічність досудового розслідування; невідповідність висновків слідчого, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи; порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування слідчим законодавства про кримінальну відповідальність, вважають, що слідчим не з`ясовані всі обставини правопорушення, з приводу чого просять оскаржувану постанову скасувати.

07.11.2016 року на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000263 від 06.07.2016р.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав, наполягав на задоволенні скарги.

В судове засідання прокурор не зявився, представив письмові заперечення проти скарги, вважав її необґрунтованою, а проведене досудове розслідування по кримінальному провадженню повним та всебічним, та постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Представлені слідчому судді матеріали не містять належних доказів щодо дати отримання заявниками копії оскаржуваної постанови, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження № 0000263 від 06.07.2016 р., слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що третім слідчим відділом управління з розслідувіання злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000263 від 06.07.2016р., внесеному за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва № 761/21969/16-к від 17.06.2016р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Кримінальне провадження № 0000263 від 06.07.2016 р. здійснювалось за фактом зловживання владою та службовим становищем суддями Конституційного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 при наданні висновку № 2-в/2016 у справі № 1-22/2016 від 30.01.2016 року щодо відповідності Конституції України доопрацьованого законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя).

26.09.2016р. старший слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 за результатом проведеного досудового розслідування прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000263 від 06.07.2016р. у зв`язку із відсутністю в діях суддів Конституційного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Так, під час досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які зазначили, що їм невідомі конкретні факти матеріальної заінтересованості суддів Конституційного Суду України, а також підтвердили, що матеріальна шкода нікому не завдана. Також слідчим оглянуто документи, виявлені на офіційних сайтах Конституційного Суду України, Верховної Ради України.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті, що проведені у справі. Посилання заявників на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможні. До того ж доводи скарги про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування.

Перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 КК України, зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Судді Конституційного Суду України, згідно примітки 1 до ст. 364 КК України, на момент дачі ними зазначеного висновку діяли як службові особи, тобто як особи, які постійно здійснюють функції представників влади.

Разом з тим, ч. 1 ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Відповідно до примітки до ст. 364-1 КК України та абзацу 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав. Мотив одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи або юридичної особи є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони зловживання владою та службовим становищем.

Таким чином, як вірно зазначив слідчий в постанові про закриття кримінального провадження № 0000263 від 06.07.2016р., посилання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на те, що матеріальна заінтересованість суддів Конституційного Суду України у вчиненні кримінального правопорушення може полягати у прагненні таким чином сподобатись вищим посадовим особам держави, що підготували спірний законопроект про внесення змін до Конституції України, незаконно отримати в їх очах певні преференції особистої відданості, зберегти свої посади з високим матеріальним забезпеченням тощо, не охоплюється визначенням неправомірної вигоди, яке викладене в примітці до ст. 364-1 КК України, в частині пропозиції, обіцянки, надання або одержання такої вигоди без законних на те підстав.

Крім того, слід також зауважити, що службове зловживання належить до злочинів із матеріальним складом і за ч. 1 ст. 364 КК України вважається закінченим із моменту заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Згідно з п. 3 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у ст.ст. 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Станом на 2016 рік істотною шкодою вважається шкода на суму понад 68 900,00 грн.

Разом з тим, діями суддів Конституційного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 при наданні висновку нікому не заподіяно матеріально шкоду, що також не заперечується і самими заявниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Таким чином, відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме, в діях суддів Конституційного Суду України не встановлено прямого умислу та специфічного мотиву дій одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, а також такими діями не заподіяна матеріальна шкода.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, а також за відсутності підстав для висновку, що внаслідок описаних заявниками обставин їм могло бути спричинено істотну шкоду, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і положенням закону про кримінальну від повідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження № 0000263 від 06.07.2016р. у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарг, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 26.09.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000263 від 06.07.2016 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду міста Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1