Справа № 143/1553/15-к
Провадження №11-кп/772/334/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_10 на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, непрацюючу, неодружену, раніше не судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, та призначено їй покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 залишено особисте зобов`язання.
ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

29 серпня 2015 року, близько 20 год. обвинувачена ОСОБА_7 перебувала в приміщенні веранди свого житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , до якого в стані алкогольного сп`яніння прийшов її співмешканець ОСОБА_11 . Маючи особисту неприязнь, що виникла через вживання ОСОБА_11 алкогольних напоїв, обвинувачена ОСОБА_7 з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , взяла в ліву руку чоловічий гумовий капець та умисно нанесла ОСОБА_11 три удари по обличчю, а також три удари кулаками лівої та правої руки по голові. Після цього, обвинувачена ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та усвідомлюючи, що наносить удари у життєво важливі органи і від її дій можуть настати тяжкі наслідки для життя та здоров`я потерпілого, взяла у ліву руку дерев`яний макогін за допомогою якого нанесла ОСОБА_11 , який вийшов з веранди та стояв перед порогом будинку, декілька ударів по спині. Однак, обвинувачена ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, прагнучи завдати ще більшого фізичного болю ОСОБА_11 та спричинити останньому тяжкі тілесні ушкодження, умисно, в короткий проміжок часу нанесла близько десяти ударів дерев`яним макогоном по тулубу та спині ОСОБА_11 . Від отриманих ударів ОСОБА_11 упав та лежав у дворі. Після цього, обвинувачена ОСОБА_7 залишила побитого ОСОБА_11 на подвір`ї, де останній незабаром помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 115 від 24.09.2015 року внаслідок нанесених обвинуваченою ОСОБА_7 ударів потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно тілесні ушкодження у виді: закритої тупої травми живота, крововиливи у передню стінку живота, м`які тканини поперекової ділянки зліва, у передню стінку шлунка, розрив брижі тонкого кишковика, розрив лівої нирки, численні садна та синці обличчя, тулуба, кінцівок. Тупа травма живота за ознакою небезпеки для життя є тяжким тілесним ушкодженням. Між травмою та смертю ОСОБА_11 є прямий причинний зв`язок. Садна та синці є легкими тілесними ушкодженнями, в причинному зв`язку з настанням смерті не стоять. Смерть ОСОБА_11 настала від закритої тупої травми живота, що спричинила масивну крововтрату (2.5 л).
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 вважає вирок суду таким, що підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи допустив однобічність та неповноту судового слідства, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженої. Просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене їй покарання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, яке є явно несправедливим через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступи захисника ОСОБА_9 і обвинуваченої ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, потерпілої ОСОБА_8 яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст.ст. 91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчинені вказаного кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого засудженою ОСОБА_7 злочину, її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Доводи обвинуваченої та її захисника про те, що суд постановив занадто суворе покарання і що судом не були враховані пом`якшуючі обставини, та необхідно застосувати ст. 69 КК України безпідставні, не відповідають матеріалам кримінального провадження і вироку. Суд першої інстанції врахував обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання і призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Посилання прокурора на м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання є необґрунтованими та непереконливими.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження і вироку щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , суд навів докази, дав їм відповідну оцінку і мотивував свої висновки стосовно злочину, за який її засуджено.

Обставин, які б свідчили про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , як на тому наполягає прокурор, колегія суддів не знаходить.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують покарання, її особи, яка раніше не судима, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та конкретних обставин справи. ОСОБА_7 призначено мінімальне покарання, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. Тому суд вважає, що їй призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, вирок суду є законним і обґрунтованим, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року, яким визнано винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно оригіналу.
Суддя: