Номер провадження 1-кп/643/499/17
УХВАЛА

25.05.2017 р. Московський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,-
В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 р. ОСОБА_8 виправдано за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою замінено на домашній арешт.
Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 скасовано, призначено новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці із застосуванням електронного засобу контролю до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити ОСОБА_8 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 . Покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в ході слідства встановлено, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, за наступних обставин: 06.06.2015 року, в період часу з 00:55 годині до 01:20, точний час під час проведення розслідування не встановлено, ОСОБА_8 разом з двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на противоправне спричинення смерті ОСОБА_6 , відчуваючи особисту неприязнь до останнього, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого та свідомо допускаючи їх настання, побачив ОСОБА_6 , який рухався по вул. Блюхера у напрямку будинку №29, і наздогнав його, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , тримаючи у лівій руці заздалегідь приготовлений ніж, наніс 2 удари ОСОБА_6 у життєво важливі органи, а саме в область грудної клітини зліва, тим самим завдав останньому, згідно висновку експерта №525-А/15 від 04.08.2015, наступні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва по задньо-бічній поверхні в середніх відділах з пошкодженням лівого купола діафрагми та зміщенням шлунка в ліву плевральну порожнину, непроникаюче колото-різане поранення в поперековій ділянці зліва, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому вдалося втекти з місця події і йому була надана своєчасна медична допомога.
Таким чином, ОСОБА_8 виконав всі дії, які вважав за необхідне для завершення свого умислу, спрямованого на умисне протиправне завдання смерті ОСОБА_6 до кінця, однак кримінальне правопорушення не було завершено з причин, що не залежали від його волі, а саме у зв`язку з тим, що потерпілий з місця події втік.
06.06.2015 ОСОБА_6 після спричинення ножових поранень бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений до ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України», де йому була надана своєчасна медична допомога та збережене його життя.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
13.08.2015 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України.
На думку прокурора вина останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується:
-протоколом огляду місця події від 06.06.2015, в ході якого вилучено змиви зі слідами бурого кольору;
-протоколом огляду місця події від 22.06.2015, в ході якого вилучені особисті речі ОСОБА_6 , а саме: кросівки, шкарпетки, труси, джинси та футболка зі слідами вчинення відносно нього кримінального правопорушення;
-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 06.06.2015 року, біля 01-30 години, поблизу буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_8 наніс йому 2 удари гострим предметом в область спини та зник;
-протоколом впізнання потерпілим ОСОБА_6 . ОСОБА_8 , як хлопця, який наніс йому 2 удари ножем;
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який зазначив, що 06.06.2015 близько 01:25 бачив ОСОБА_8 разом з невідомим чоловіком в кепці, які пішли в сторону потерпілого, після чого йому на телефон зателефонувала мати ОСОБА_6 та повідомила, що сина вдарили ножем;
-висновком судово-медичної експертизи № 525-А/15 від. 04.08.2015 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2015 за участю потерпілого ОСОБА_6 , під час якого останній показав обставини нападу на нього та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 12 КК України підозрюваний ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею. Так, беручи до уваги те, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, спрямованого на позбавлення життя людини, що, відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, у органа досудового розслідування є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_8 можуть виникнути передбачені ст. 177 КПК України спроби: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи, офіційно не одружений; незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших учасників процесу, оскільки судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато та з вказаними особами не проведене судове слідство; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі, для уникнення кримінальної відповідальності за вчинення умисного особливо тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки під час розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_6 неодноразово зазначав про побоювання за своє життя та здоров`я у разі перебування ОСОБА_8 на свободі. Також прокурор посилається на те, що на даний час у сторони обвинувачення відсутні достатні підстави для клопотання перед судом про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, зважаючи на те, що вирок Московського районного суду від 29.11.2016, яким ОСОБА_8 виправдано за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою замінено на домашній арешт, судом апеляційної інстанції скасовано та на теперішній час запобіжний захід
до обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовано, у сторони обвинувачення є підстави для клопотання перед судом про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Вважає, що вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтерес та забезпечить в повній мірі виконання покладених на обвинуваченого процесуальних прав та обов`язків, передбачених КПК України.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки обвинувачений жодного разу не порушив умови домашнього арешту, обраного згідно з вироком Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року. Крім того, обвинувачений працює, тому обрання стосовно нього цілодобового домашнього арешту є недоцільним, оскільки він не буде мати змогу працювати та заробляти кошти на проживання. Також зазначив, що провина ОСОБА_8 у вчиненні протиправних дій стосовно потерпілого не доведена.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на це вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), запобіжний захід стосовно нього на цей час не обраний, суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, відсутність стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи та з метою забезпечення розгляду судом даного провадження, вбачає підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 331, 350 КПК України, суд -
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці - з 25 травня 2017 року по 24 липня 2017 року включно.
На обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
-заборонити у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора та суду;
- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;
-утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це прокурора та суд.
Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Московського ВП ГУ НП в Харківській області за місцем проживання обвинуваченого.
Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_8 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3