Справа № 520/2074/16-к
Провадження № 1-кп/520/453/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 року Київський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
при розгляді в приміщенні суду у підготовчому судовому обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0007329 від 26.12.2015 року; №0012141 від 19.12.2015 року; №0000197 від 16.01.2016 року; № 0007956 від 28.12.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Фрунзівка Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживавшого в АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, 190ч.2 КК України.

В с т а н о в и в:

В провадження Київського районного суду м.Одеси з апеляційного суду Одеської області поступили:

- кримінальне провадження №0007329 від 26.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2ст.186,ч.2ст.187 КК України;

- кримінальне провадження №0012141 від 19.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2ст.186,ч.2ст.187 КК України;

- кримінальне провадження №0000197 від 16.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

- кримінальне провадження №0007956 від 28.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.187 КК України;

Вказані кримінальні провадження відносно ОСОБА_6 ухвалою суду від 14.12.2016 року об`єднані в одне провадження.

Законні представники неповнолітніх потерпілих та потерпілі надали суду письмові заяви, в яких просять суд розглядати кримінальну справу відносно ОСОБА_6 без їх участі.

На підставі ст.ст.315, 325 КПК України підготовче судове засідання судом проведено без участі законних представників неповнолітніх потерпілих та потерпілих.

Прокурори у підготовчому судовому засіданні просять суд призначити справу до судового розгляду, вважають, що обвинувальні акти складені із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 просять суд кримінальне провадження повернути прокурору через допущені недоліки кримінального провадження в обвинувальному акті, оскільки суть обвинувачення не викладено, можливі суми збитків належним чином не перевірені, не проведені судові експертизи. Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 вважають, що кримінальні справи необхідно повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №1, оскільки всі справи об`єднані в одне провадження.
Суд у підготовчому судовому засіданні вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальні акти з додатками на відповідність вимогам КПК України, приходить до висновку, що обвинувальні акти з додатками не відповідають вимогам п.5 ч.2 ст.291, п.7 ч.2 ст.291, п.1 ч.3 ст.291 КПК України та підлягають поверненню прокурору з наступних підстав.
П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт, як процесуальне рішення органа досудового розслідування, повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
З обвинувальних актів, які надійшли в суд вбачається, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000197 від 16.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України формулювання обвинувачення не містить місця та способу вчинення злочину, тобто не викладена суть правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого після формулювання обвинувачення відсутня, тобто фактично формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України в обвинувальному акті відсутнє, тобто порушено право обвинуваченого на захист.

Відсутність обвинувачення суперечить принципу верховенства права, закріпленому в ст. 8 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.

Крім того, формулюючи обвинувачення прокурор заздалегідь, без вироку суду стверджує, що ОСОБА_6 винуватий в скоєнні кримінального правопорушення, що є безпідставним та недопустимим та являється порушенням принципу презумпції невунуватості та забезпечення доведеності вини, як засади кримінального провадження, передбаченої ст.17 КПК України, яка випливає зі ст.ст.62, 129 п.3 Конституції України, п.2 ст.11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про роз`яснення обвинуваченому права на захист.

Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від протиправних дій, оскільки розмір матеріальної шкоди впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого.
Даний обвинувальний акт не містить відомості про об`єктивно встановлений експертним шляхом розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків потерпілому від протиправних дій прокурором вказано на розсуд прокурора чи на розсуд потерпілого.
Також в обвинувальному акті вказаний потерпілий ОСОБА_7 , який є неповнолітньою особою, однак в обвинувальному акті відсутні відомості про законного представника неповнолітнього потерпілого.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування також відсутнє процесуальне ріщення щодо залучення до участі у кримінальному провадженні законного представника неповнолітнього потерпілого, який на підставі ст.59 КПК України повинен бути залученим до кримінального провадження, якщо потерпілий є неповнолітнім та на підставі ст.44 КПК України користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє.

В той же час в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про участь законного представника в процесуальних діях, які проводились з неповнолітнім потерпілим, про повідомлення законного представника неповнолітнього потерпілого про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, тобто в період досудового розслідування органом досудового розслідування порушені права потерпілого та законного представника потерпілого.

Крім того, в обвинувальному акті та реєстрі відсутні повні анкетні дані та характеризуючі дані обвинуваченого: довідки про наявність чи відсутність судимостей, про стан здоровья та інші характеризуючі дані, які мають істотне значення для кваліфікації дій обвинуваченого та характеристики особи.

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0007956 від 28.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.187 КК України слідчим викладене формулювання обвинувачення по двом епізодам відносно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , після формулювання обвинувачення викладена правова кваліцікація дій обвинуваченого, без конкретизації кваліфікації дій по двом епізодам.

Крім того, згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від протиправних дій, оскільки розмір матеріальної шкоди впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого.
Даний обвинувальний акт не містить відомості про об`єктивно встановлений експертним шляхом розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків потерпілим від протиправних дій прокурором вказано на розсуд слідчого чи на розсуд потерпілих.
Також в обвинувальному акті вказані потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які являються неповнолітніми особами, однак в обвинувальному акті відсутні відомості про законних представників неповнолітніх потерпілих.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування також відсутні процесуальні ріщення щодо залучення до участі у кримінальному провадженні законних представників неповнолітніх потерпілих, які на підставі ст.59 КПК України повинні бути залученими до кримінального провадження, якщо потерпілі є неповнолітніми та на підставі ст.44 КПК України користуються процесуальними правами осіб, інтереси яких вони представляють.

В той же час в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про участь законних представників в процесуальних діях, які проводились з неповнолітніми потерпілими, про повідомлення потерпілих та законних представників неповнолітніх потерпілих про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, тобто в період досудового розслідування органом досудового розслідування порушені права потерпілих та законних представників потерпілих.

Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про роз`яснення обвинуваченому права на захист.

Крім того, в обвинувальному акті та реєстрі відсутні повні анкетні дані та характеризуючі дані обвинуваченого: довідки про наявність чи відсутність судимостей, про стан здоровья та інші характеризуючі дані, які мають істотне значення для кваліфікації дій обвинуваченого та характеристики особи.

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0012141 від 19.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.
Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від протиправних дій, оскільки розмір матеріальної шкоди впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого.
Даний обвинувальний акт не містить відомості про об`єктивно встановлений експертним шляхом розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків потерпілим від протиправних дій прокурором вказано на розсуд слідчого чи на розсуд потерпілих.
Також в обвинувальному акті вказані потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які являються неповнолітніми особами, однак в обвинувальному акті відсутні відомості про законних представників неповнолітніх потерпілих.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування також відсутні процесуальні ріщення щодо залучення до участі у кримінальному провадженні законних представників неповнолітніх потерпілих, які на підставі ст.59 КПК України повинні бути залученими до кримінального провадження, якщо потерпілі є неповнолітніми та на підставі ст.44 КПК України користуються процесуальними правами осіб, інтереси яких вони представляють.

В той же час в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про участь законних представників в процесуальних діях, які проводились з неповнолітніми потерпілими, про повідомлення потерпілих та законних представників неповнолітніх потерпілих про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, тобто в період досудового розслідування органом досудового розслідування порушені права потерпілих та законних представників потерпілих.

Крім того, в обвинувальному акті та реєстрі відсутні відомості про довідки про наявність чи відсутність судимостей, про стан здоровья та інші характеризуючі дані, які мають істотне значення для кваліфікації дій обвинуваченого та характеристики особи.

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0007329 від 26.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.
По епізодам обвинувачення ОСОБА_6 слідчий визнав потерпілими неповнолітнього ОСОБА_15 , законний представник - ОСОБА_16 та неповнолітнього ОСОБА_17 , законний представник - ОСОБА_18 .
В той же час, згідно обвинувального акта не видно, конкретно які неправомірні дії вчинив обвинувачений відносно потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_17 та які наслідки настали від його дій, так як дії обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно неповнолітніх потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , слідчим зовсім не кваліфіковані, тобто не викладена суть обвинувачення ОСОБА_6 .

Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від протиправних дій, оскільки розмір матеріальної шкоди впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, тому необхідно встановити дійсну вартість викраденого майна, окремо за кожним епізодом обвинувачення.
Даний обвинувальний акт не містить відомості про об`єктивно встановлений експертним шляхом розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків кожному потерпілому від протиправних дій слідчим вказано на розсуд слідчого чи на розсуд потерпілих. Оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутня інформація про проведення слідчим товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості майна що є предметом злочину.
Суд не може погодитися із наведеним способом встановлення майнової шкоди по даному кримінальному провадженню, при обставинах вказаних в обвинувальному акті, оскільки розрахунки матеріальної шкоди спричиненої потерпілим від злочинів, в даному випадку повинні були би проводитися відповідно до висновків призначених досудовим слідством товарознавчих експертиз.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування допущені:
- порушення прав потерпілих, передбачені ст.56 КПК України, які відповідно до ст.412 КПК України є істотними порушеннями і являються підставою для скасування вироку;
- порушення права обвинуваченого на захист у зв`язку із відсутністю формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України та відсутність об`єктивно встановленого експертним шляхом розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням та порушення принципу презумпції невунуватості.

Згідно до вимог чинного законодавства України судом в стадії підготовчого судового засідання встановлені істотні порушення вимог норм КПК України та кримінального законодавства України і тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України суд приходить до висновку про те, що вказані, як встановлені судом, істотні порушення норм чинного законодавства України, без їх належного усунення досудовим слідством, в випадку призначення справи до її розгляду по суті, при таких обставинах, будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по даній справі.

Суд вважає, що обвинувачення не конкретизоване і складене з порушенням чинного кримінального та процесуального законодавства України, розрахунки матеріальної шкоди спричиненої потерпілим від злочинів, в даному випадку повинні були би проводитися відповідно до висновків призначених досудовим слідством товарознавчих експертиз, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року №189»Про затвердження методики оцінки майна».
Про що також вказує в своїх Правових позиціях Пленум Верховного Суду України які містяться в п.2, п.7, п.22 ,п.25, п.27 його постанови № 10 від 6.11. 2009 року
«Про судову практику в справах про злочини проти власності» про те, що предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість.
Розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, як предмету злочину, визначається лише вартістю цього майна. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутністю зазначених цін на майно його вартість може бути визначено тільки шляхом проведення відповідної експертизи.
При вирішенні питання про кваліфікацію злочинів проти власності судам слід ураховувати також роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Пленум Верховного Суду України № 9 від 25.05. 2003 року «Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства України в зв`язку з набранням чинності Закону України від 22 травня 2003року «Про податок з доходів фізичних осіб»
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні експертизи відсутні, так як не проведені досудовим слідством такі експертизи з метою оцінки, як вказує слідчий, викраденого у потерпілих майна, в тому числі майна яке встановлено і передано потерпілим на зберігання.
При викладених обставинах є обґрунтована необхідність в проведенні органом досудового розслідування належної кваліфікованої перевірки всіх зазначених судом обставин по справі, стосовно всіх потерпілих осіб, стосовно вказаних всіх обставин по даному кримінальному провадженню. Після чого, необхідно належним чином кваліфікувати дії ОСОБА_6 з метою не допустити можливого уникнення особи від кримінальної відповідальності, в тому числі не допускаючи порушення прав потерпілих осіб та прав обвинуваченого на захист.

Суд враховуючи, що розмір заподіяних збитків від протиправних дій, впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає необхідним, при таких обставинах органу досудового розслідування встановити конкретну вартість майна кожного потерпілого, яке належить конкретному потерпілому по даному обвинуваченню по всіх епізодах пред`явленого обвинувачення.
Суд вважає, що наведені недоліки обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також істотні порушення норм КПК України повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при проведенні досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Одеської місцевої прокуратури №1, оскільки ухвалою суду від 14.12.2016 рокукримінальні провадження: №0007329 від 26.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2ст.186,ч.2ст.187 КК України; №0012141 від 19.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2ст.186,ч.2ст.187 КК України; №0000197 від 16.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України; №0007956 від 28.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.187 КК України об`єднані в одне провадження, для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
Можливе твердження про те, що суд вийшов за межі своїх повноважень по даному кримінальному провадженню, даючи оцінку обставинам справи, які підлягають дослідженню в ході судового розгляду кримінального провадження є безпідставними, оскільки суд приймаючи рішення в підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору не досліджував фактичні обставини справи які підлягають дослідженню в ході судового розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 18 ч.3 ст.42, 44, 56, 59, 109, 291, 206, 314-317, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.
Обвинувальні акти у кримінальних провадженнях: №0007329 від 26.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України; №0012141 від 19.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України; №0000197 від 16.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України; №0007956 від 28.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.187 КК України, які ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.12.2016 року об`єднані в одне провадження - для усунення недоліків обвинувальних актів повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури № 1.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Суддя ОСОБА_1