Справа № 741/323/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/124/2017
Категорія - ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000577 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта неповна середня, не працює, раніше судимий:

1) 17.03.2004 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.5 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, з конфіскацією майна; 17.06.2004 року ухвалою апеляційного суду Чернігівської області конфіскацію майна було виключено;

2) 16.07.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

засуджений за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання з 16 серпня 2016 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишено без зміни - у вигляді тримання під вартою.

Вироком місцевого суду встановлено, що 20 грудня 2015 року, біля 6 години ранку, в с. Софіївка, Носівського району, Чернігівської області, на вул. 8-го Березня, біля господарства №12, ОСОБА_8 повторно, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 30533 грн. 98 коп., який перебував у користуванні ОСОБА_11 , і на вказаному автомобілі спочатку поїхав у с. Калинівка Носівського району, а потім у м. Київ.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією майна. В обґрунтування скарги зазначив, що місцевим судом не було в достатній мірі враховано конкретні обставини скоєння кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше двічі засуджений за вчинення злочинів проти власності, має незняті та непогашені судимості, вчинив новий злочин у період іспитового строку. Крім того, вказав на безпідставність визнання обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого наявність на утриманні в останнього матері похилого віку та добровільне відшкодування збитків, оскільки повернення викраденого майна відбулося внаслідок розкриття кримінального правопорушення і не є добровільним, а перебування на його утриманні матері є сумнівним, оскільки ОСОБА_8 ніде не працює.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили залишити в силі вирок місцевого суду, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :

20 грудня 2015 року, біля 6 години ранку, в с. Софіївка, Носівського району, Чернігівської області, на вул. 8-го Березня, біля господарства №12, ОСОБА_8 повторно, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 30533,98 грн., який перебував у користуванні ОСОБА_11 , і на вказаному автомобілі спочатку поїхав у с. Калинівка Носівського району, а потім у м. Київ.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив показання, дані ним у суді першої інстанції, та надав детальні пояснення з приводу вчиненого.

Місцевий суд, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що ніким з учасників процесу не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, з корисливих мотивів, в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому призначене йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, колегія суддів вважає м`яким, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів визнає рецидив злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, формально позитивну характеристику за місцем проживання, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_8 вчинив у період іспитового строку за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2014 року, остаточне покарання йому необхідно визначити з урахуванням положень ч.1 ст.71 КК України.

У відповідності з вимогами ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 418, 420, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 , у частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_8 вважати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, з конфіскацією всього належного йому майна.

У порядку ч.2 ст.404 КПК України, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 16 серпня 2016 року по 13 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4