АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/920/17 Справа № 208/5290/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000428, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Воркута Російської Федерації, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, було закрите на підставі ст. 45 КК України та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з її дійовим каяттям. Вирішене питання про долю речових доказів, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання скасовано.

Згідно ухвали суду, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що, будучи фізичною особою-підприємцем, у порушення норм чинного законодавства, не отримавши відповідних дозвільних документів та не здійснивши державної реєстрації, за адресою: АДРЕСА_2 організувала незаконний пункт прийому та схову металобрухту, після чого шляхом придбання у різних фізичних осіб м. Дніпродзержинська здійснювала операції із заготівлі (купівлі) брухту чорних та кольорових металів, а при накопиченні достатньої кількості цього металобрухту здійснювала його реалізацію невстановленим слідством особам.
Органом досудового розслідування зазначені умисні дії обвинуваченої були кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому металобрухту кольорових і чорних металів фізичною особою, організація незаконного пункту прийому, схову і збуту металобрухту.
Обгрунтовуючи своє рішення щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі ст. 45 КК України, суд першої інстанції зазначив, що остання визнає свою вину, щиро кається у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, іі діями матеріальна шкода не заподіяна.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає загальним засадам кримінального провадження, встановленими ч. 1 ст. 23 КПК України, відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо, та вимогам п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України в частині змісту ухвали.

Так, у мотивувальній частині ухвали повинні зазначатися встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви не врахування окремих доказів, в той час як в оскаржуваній ухвалі в обґрунтування вини ОСОБА_7 зазначено лише відомості, викладені в обвинувальному акті, а будь якої оцінки доказів, досліджених під час судового розгляду, не викладено.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачену та її захисника, які проти задоволення апеляційної скарги не заперечували; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
При вирішенні питання про можливість звільнення від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна у його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені кримінальним законом. Відповідне рішення суду повинно бути вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали, останню було постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що судом при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не було встановлено та зазначено фактичних даних, які б підтверджували факт вчинення нею кримінального правопорушення, наявність у діях обвинуваченої його складу, винність останньої та інші обставини, що мають значення.
Тим самим суд першої інстанції утримався від вирішення питання щодо обгрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 в інкримінованому їй злочині та обмежився тільки висновками органу досудового розслідування щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та наведенням мотивів звільнення цієї обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про допущення судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу суду - скасувати.
Також є обґрунтованими вимоги апеляційної скарги в частині призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставі ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 7 КПК України зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції, за відсутності відповідного клопотання учасників судового провадження, позбавлений можливості встановлення обставин та дослідження доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9 ОСОБА_10