Справа № 761/1673/17
Провадження №1-кп/761/778/2017
В И Р О К
іменем України
15 лютого 2017 року року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0001256 внесеному до ЄРДР від 27.12.2016 в межах якого висунуте обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тбілісі, Грузії, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, маючому на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2016 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у вагоні електропотягу на станції метро «Університет» КП «Київський метрополітен», який зупинився з метою посадки та висадки пасажирів, звернув увагу на ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що у останнього із правої нагрудної кишені одягнутої на ньому куртки виглядав гаманець, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення зазначеного гаманця з його вмістом.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , під час виходу із вагону електропотягу на станції метро «Університет» КП «Київській метрополітен», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проникнув лівою рукою в праву нагрудну кишеню одягнутої на ОСОБА_6 куртку та витягнув із неї гаманець, який сховав у свою нижню білизну та залишив вагон.
Тим самим, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме гаманець коричневого кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 23 998, 00 грн., дисконтна картка «Сity Com», чотири банківські картки «Приват банк» та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_6 , які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, чим заподіяв йому матеріальний шкоду, тобто заволодів вищевказаним майном, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд.
В судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення від 15.02.2017 р. у кримінальному провадженні № 0001256 від 27.12.2016 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 15.02.2017 року, потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0001256 від 27.12.2016 року за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, факт відшкодування шкоди потерпілому, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу на користь держави, в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Також, у даній угоді зазначені роз`яснення потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинено крадіжку майна ОСОБА_6 та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази слід передати у розпорядження потерпілого та залишити у його власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 15 лютого 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні за №001256 від 27.12.2016 року в межах якого висунуте обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покаранняу виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 23998 грн., чотири банківські картки «Приват банк», дисконтна картка та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_6 залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1