Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 398/3271/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

за участі прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003253 від 18.11.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання процесуального прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Клопотання мотивовані наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливістю переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, вчиняти інші дії з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурори клопотання підтримали.

Захисник ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання зважаючи на те, що прокурори не довели наявність ризиків, на які вони посилаються.

Захисник ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні клопотання, застосувати до її підзахисного домашній арешт, зважаючи на те, що обвинувачення не обґрунтоване, ризики не доведені, її підзахисний має сім`ю, займається бізнесом, сам зацікавлений у якнайшвидшому розгляді кримінального провадження. До того ж, клопотання про продовження запобіжного заходу повинно було бути вручено її підзахисному у її присутності з огляду на положення ст. 111 КПК України. Проте вказане не було зроблено. Також за змістом ст. 315 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні не має право продовжувати запобіжний захід, а тільки обрати, змінити чи скасувати. Звернула увагу суду також на те, що стан здоров`я її підзахисного постійно погіршується, до того ж до нього постійно застосовуються заборонені методи поводження під час конвоювання.

Обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 підтримали думку захисників. Також ОСОБА_13 посилався на неналежні умови його утримання в Полтавській УВП № 23 та під час його затримання у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_5 повідомив, що з приводу неналежного поводження із обвинуваченими у процесі затримання у даному кримінальному провадженні було заведено кримінальне провадження, однак його стадія на даний момент не відома.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявлених клопотань, вивчивши матеріали провадження у межах заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Суд шляхом тлумачення даної норми за допомогою висновків від попереднього правового явища до наступного приходить до висновку, що зважаючи на те, що законодавець надає право обирати запобіжний захід на підготовчому судовому засіданні, суд має також право продовжити запобіжний захід на підготовчому судовому засіданні.

До того ж, у ч. 3 ст. 315 КПК вміщено норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений. Щодо застосування домашнього арешту та тримання під вартою, що обмежені граничним терміном дії, враховуючи прецедентну практику ЄСПЛ, яка поряд з визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання та продовження застосування таких запобіжних заходів, однозначно визнає неправильним «автоматичне» продовження застосування тримання під вартою, а тому суд відповідно вважає за неможливе «автоматичне» продовження застосування тримання під вартою.

Суд критично оцінює посилання захисника на невручення клопотання її підзахисному у її присутності. Адже вказане не передбачено КПК України. Клопотання про застосування запобіжного заходу із доданими до нього документами повинно бути вручено за три години до розгляду тільки обвинуваченому відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, яка не вимагає присутності при цьому захисника. В свою чергу, посилання на норму ст. 111 КПК України є некоректним. Адже відповідна норма вимагає тільки обов`язкового повідомлення учасників провадження про відповідну процесуальну дію, що було зроблено судом, а не вручення самого клопотання. Водночас, згідно повідомлення начальника Полтавської УВП № 23 та відповідних актів обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 30.03.2017 року відмовились від отримання відповідних клопотань. А тому з огляду на викладене, суд вважає, що вимоги ч. 2 ст. 184 КПК України були виконані в межах процесуальних можливостей.

В силу ч. 5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, наявність обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Водночас, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років у сукупності із такими обставинами як вік обвинувачених та задовільний стан їх здоров`я. Адже посилання захисника ОСОБА_7 на тяжкий стан здоров`я її підзахисного та інформацію щодо звернення з викликом до екстреної медичної допомоги 04.02., 06.02., 07.02., 08.02., 09.02.2017 року спростовуються випискою Лубенської центральної міської лікарні із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 , згідно якої він виписаний із стаціонару лікарні 09.02.2017 року. До того ж, у судовому засіданні 09.02.2017 року о 18 год. 19 хв. йому викликались екстрена медична допомога для проведення судово-медичного обстеження з огляду на посилання на неналежне поводження у процесі етапування, від якого обвинувачений відмовився.

Суд бере також до уваги, що згідно обвинувального акту ОСОБА_12 працював до взяття під варту, неодружений, раніше судимий; ОСОБА_11 приватний підприємець, одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше судимий. Оцінивши в сукупності вказані обставини, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а тому суд вважає, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та вчиняти кримінальні правопорушення, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду також на наявність судимостей, беручи до уваги рішення ЄСПЛ у справі Сельчук проти Туреччини (Selcuk v. Turkey, §34), Мацнеттер проти Австрії (Matznetter v. Austria, §9), де суд встановив, що наявність судимостей вказує на наявність підстав для існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявний і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинувачених незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитувались судом.

Наявний і ризик, визначений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Оскільки обвинувачені за неодноразову неналежну поведінку у залі судового засідання видалялись із зали судового засідання.

Також суд бере до уваги, що в силу п. 5 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З огляду на вказане, зважаючи на те, що обсяг заявлених ризиків при продовженні запобіжних заходів не зменшився, доведені ризики виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості запобігти доведеним ризикам, крім того, судовий розгляд не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали, що закінчується щодо ОСОБА_12 07.04.2017 року, а ОСОБА_11 09.04.2017 року, а тому суд вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк шістдесят днів, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та виконання вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, тобто до 01.06.2017 року.

До того ж, суд звертає увагу на заяву захисника ОСОБА_7 щодо неналежного поводження із її підзахисним ОСОБА_11 в ході етапування із судового засідання 09.02.2017 року до Лубенського ІТТ, а також посилання обвинуваченого ОСОБА_13 щодо неналежного його утримання у Полтавській УВП № 23, а тому відповідно до ст. 206 КПК України наявні підстави для доручення прокурору Полтавської області організувати проведення дослідження фактів, на які посилається захисник та обвинувачений. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що таке розслідування органи влади повинні проводити ефективно, зокрема, шляхом внесення відповідних відомостей у ЄРДР з огляду на рішення ЄСПЛ у справі «Каверзін проти України» від 15 травня 2012 року, де зазначається, що органи влади України у відповідності до ст. 3 Конвенції зобов`язані ефективно розслідування факти жорстокого поводження із затриманими.

Так само з огляду на посилання обвинуваченого ОСОБА_13 , суд вважає за необхідне зобов`язати прокуратуру Кіровоградської області повідомити суд про результати розслідування кримінального провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_13 про неналежним з ним поводження у ході затримання у даному кримінальному провадженні.

Натомість посилання захисника на необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 заходів безпеки з огляду на неналежне поводження шляхом зміни запобіжного заходу її підзахисному суперечать вимогам КПК України. Оскільки мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені нормою статті 177 КПК України. В той же час, вжиття необхідних заходів для забезпечення безпеки в силу п. 3 ч. 6 ст. 206 КПК України здійснюється згідно із законодавством. Відповідним спеціальним законом є Закон України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» № 3782-XII від 23.12.1993 року, який визначає перелік відповідних заходів, які можуть бути застосовані з метою захисту від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Таким чином, відповідні заходи можуть бути застосовані у випадку наявності протиправних посягань та із їх урахуванням.

За таких обставин, відповідно до ст. 206 КПК України наявні підстави для доручення прокурору Полтавської області за результатами дослідження фактів неналежного поводження, на які посилається захисник прийняти рішення про необхідність застосування заходів безпеки до обвинуваченого ОСОБА_11 .

На підставі викладеного, керуючись розділом II, ст. 206, ч. 3 ст. 315 КПК України, суд,

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на шістдесят днів, який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 03.04.2017 року, і діє до 01.06.2017 року.

Доручити прокурору Полтавської області організувати проведення дослідження фактів неналежного поводження із обвинуваченим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході етапування із судового засідання 09.02.2017 року до Лубенського ІТТ, за результатами чого прийняти рішення про необхідність застосування заходів безпеки до обвинуваченого ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0003253.

Доручити прокурору Полтавської області організувати проведення дослідження фактів неналежного поводження із обвинуваченим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в Полтавській УВП № 23 у кримінальному провадженні №0003253.

Матеріали перевірки надіслати до Гребінківського районного суду Полтавської області до 03.06.2017 року.

Зобов`язати прокуратуру Кіровоградської області в строк до 03.06.2017 року повідомити суд про результати розслідування кримінального провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_13 про неналежне з ним поводження у ході затримання у кримінальному провадженні №0003253.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3