Дата документу Справа № 310/9778/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/515/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/9778/15-кДоповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердянська, має неповну середню освіту, не одруженого, невійськовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого 21 грудня 2015 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 72, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні подання начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2016 року.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 25.08.2016 року до суду надійшло подання начальника Бердянського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі, в якому зазначено, що за час перебування на обліку в Бердянському МРВ КВІ ОСОБА_7 зарекомендував себе негативно, обов`язки встановлені судом виконував незадовільно, негативно характеризувався за місцем проживання. 29.06.2016 року, 11.07.2016 року, 25.07.2016 року, 08.08.2016 року, 22.08.2016 року ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію без поважних причин. 19.08.2016 року заступником начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_9 була проведена телефонна розмова з ОСОБА_7 , в якій засуджений пояснив, що він змінив місце проживання та мешкає в м. Києві, з`являтися до інспекції бажання не має, повідомити нову адресу проживання відмовився.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування вимог зазначає, що засуджений ОСОБА_7 навмисно, усвідомлюючи передбачену відповідальність у вигляді наслідків невиконання своїх обов`язків, без згоди інспекції, змінив своє місце мешкання, не повідомивши про це інспекцію, чим фактично знехтував обов`язками, покладеними на нього вироком суду, які були йому зрозумілими, так як і наслідками скасування звільнення від відбуття покарання. Бажання засудженого стати на шлях виправлення у даному випадку при таких обставинах згідно ухвали суду є суперечливим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. З зазначених підстав ухвала суду є незаконною та невмотивованою. Крім того, судом взагалі не дано оцінки тому факту, що повідомлення інспекції про зміну місця мешкання та неявка на реєстрацію є не правом засудженого, а його обов`язком, встановленим рішенням суду, які він не виконав за відсутності поважних причин.

На підставі викладеного, просить ухвалу районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; засудженого та його захисника, які просили ухвалу районного суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції, дотримано не було.

Так, в поданні начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 порушувалося питання про невиконання ним обов`язків, встановлених за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2016 року, а саме нез`явлення для реєстрації 29.06.2016 року, 11.07.2016 року, 25.07.2016 року, 08.08.2016 року, 22.08.2016 року без поважних причин. При цьому, в поданні зазначалося, що 19.08.2016 року заступником начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_9 була проведена телефонна розмова з ОСОБА_7 , в якій засуджений пояснив, що він змінив місце проживання та мешкає в м. Києві, з`являтися до інспекції бажання не має, повідомити нову адресу проживання відмовився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно положень, передбачених ч. 2 ст. 166 КВК України, поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Відмовляючи в задоволенні подання суд послався на пояснення засудженого ОСОБА_7 про те, що той змушений був змінити місце проживання, так як необхідна була робота і тому він поїхав в м. Київ, де намагався працевлаштуватися. Телефоном інспектору КВІ повідомляв про зміну місця проживання та просив останнього надати йому адресу кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві, оскільки планував там залишитись та стати на облік.

Однак, суд такі твердження прийняв без підкріплення їх будь-якими документально підтвердженими доказами, тобто суто формально підійшов до розгляду подання начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 .

Отже, суд першої інстанції у своєму рішенні не навів ніякої мотивації на спростування доводів подання, що вказує на невмотивованість судового рішення, як необхідного процесуального елемента права на справедливий суд (ст. 6 КЗПЛ), що вочевидь є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з незалежним здійсненням правосуддя, останній виробив позицію, згідно якої суди у своїх рішеннях мають належним чином зазначати підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 КЗПЛ зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справах «Ван де Хурк проти Нідерландів», «Гарсія Руіс проти Іспанії», «Кузнецов та інші проти Росії», «Серявін та інші проти України», тощо).

Виходячи із положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, і тому позбавлений можливостей щодо ухвалення нового судового рішення через відсутність таких вимог в апеляційній скарзі.

Отже, оскільки ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, суду першої інстанції при новому розгляді, при дотриманні процедури такого розгляду, встановленої процесуальним законом, необхідно врахувати наведене у цій ухвалі, при суворому дотриманні принципів верховенства права, безпосередності, змагальності, належним чином перевірити доводи, зазначені в поданні начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області відносно ОСОБА_7 , дати належну оцінку усім наданим сторонами доказам, з обов`язковою їх мотивацією, та ухвалити судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_7 , якою відмовлено в задоволенні подання начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4