Справа № 761/9218/17
Провадження № 1-кс/761/5787/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_4 від 31 липня 2015 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 002033 від 07 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_4 від 31 липня 2015 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 002033 від 07 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в якій особа, яка її подала, просить постановити ухвалу про скасування оскаржуваної постанови та відновлення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що 31.07.2015 року слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 002033 від 07 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви слідчим, всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, без проведення належної перевірки обставин вчиненого кримінального правопорушення тощо.

Особа, яка подала скаргу вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки є незаконною та необґрунтованою, в ній не наведені мотиви її прийняття та відсутні будь-які логічні обґрунтування прийнятого рішення.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, просила про її задоволення та скасування оскаржуваної постанови.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

У зв`язку із тим, що згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя ухвалив проводити розгляд скарги за відсутності слідчого.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, вивчивши матеріали, долучені до скарги, приходжу до висновку про наявність обґрунтованих підстав задоволення скарги виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відповідальною службовою особою Шевченківского РУ ГУ МВС України в м.Києві 07.03.2015 року було внесено відомості за заявою ОСОБА_2 щодо вчинення віносно неї шахрайських дій колишнім чоловіком та попередньо кваліфіковано вказані дії за ч.1 ст. 190 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування 31.07.2015 року слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_4 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 002033 від 07 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку із відсутностю в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Однак слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин за фактом кримінального правопорушення, слідчим не було надано аналізу обставин, викладених заявником у заяві про кримінальне правопорушення, не встановлено і не допитано особу, щодо дій якої подано заяву про кримінальне правопорушення, не встанволено свідків події, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, а в обгрунтування постанови покладено лише посилання на нездобуття достатніх доказів і наявність цивільно-правових відносин, не було виконано і можливого переліку інших дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у провадженні тощо.

Виносячи оскаржувану постанову слідчий посилається на те, що не було здобуто достатніх доказів, які б підтверджували факт злочину, що, на його думку, є належною підставою для закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Також слід звернути увагу на те, що слідчим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчий обмежився лише викладом відомостей щодо неможливості встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та свідків події, разом з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив будь-яких інших дій, не проаналізував відомості заяви про кримінальне правопорушення, а також прийняв рішення про закриття кримінального провадження або підстав, за яких слідчим не було враховано доводи заяви про кримінальне правопорушення, останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.

Крім того слід зауважити, що закриваючи кримінальне провадження слідчий в постанові вказав, що під час проведення досудового розслідування не було зібрано достатніх за обсягом доказів, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення, що є підставою для закриття кримінального провадження. Такий висновок слідчого, за умови його обґрунтованості, міг би бути підставою для закриття кримінального провадження за п.3 ч.1 ст.284 КПК України - не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Однак, слідчий пославшись на п.2 ч.1 ст.284 КПУ України закрив кримінальне провадження за відсутності в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення.

Таким чином, не навівши обґрунтування жодного з наведених висновків, слідчий належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_4 від 31 липня 2015 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 002033 від 07 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - скасувати.

Зобов`язати відповідальну службову особу Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 002033 від 07 березня 2015 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1