УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 на затримання підозрюваної ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла подана у порядку ст. 206 КПК України скарга захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 про незаконне, на його думку, затримання ОСОБА_3 .

Скарга обґрунтована тим, що слідчим управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 120 150 400 300 002 92. ОСОБА_3 на підставі ст. 208 КПК 08.12.2016 була затримана без ухвали слідчого судді та їй повідомлено про підозру за ч.3 ст. 28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч. 3 ст.212 , ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ст.205 КК України.

Захисник, вважаючи затримання ОСОБА_3 незаконним, просив негайно доставити підозрювану до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення її свободи та звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї та додатково витребувані документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення її свободи.

Відповідно до зазначеної процесуальної норми вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у випадку, коли є відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування в межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, при цьому відсутнє відповідне судове рішення, яке набрало законної сили.

У силу ч. 3 ст. 206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Отже, перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею за умови, що така особа дійсно позбавлена свободи, а також за необхідності з`ясування факту наявності чи відсутності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання цієї особи у слідчому ізоляторі, ізоляторі тимчасового тримання тощо.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є дані, що жодне з вказаних рішень щодо такої особи судом або уповноваженою особою не приймалося.

Крім того, згідно з положеннями ч. 4 ст.206 КПК якщо до доставляння такої особи до слідчого судді слідчий звернеться з клопотанням про застосуванняй запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

На момент надходження даної скарги захисника ОСОБА_2 слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва було достеменно відомо про перебування на розгляді слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У подальшому вказана обставина підтверджена ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2016, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовлено, до підозрюваної ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Отже слідчим суддею, до якого надійшла дана скарга, беззаперечно встановлено, що за станом на 12.12.2016 ОСОБА_3 свободи не позбавлена, що виключає необхідність вжиття заходів для проведення відповідної перевірки.

Даний висновок має наслідком відмову у відкритті провадження за скаргою у частині перевірки наявності підстав позбавлення ОСОБА_3 свободи.

У силу ст. 42, 208 КПК підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання, що пов`язано з наданням правової оцінки відповідним діям або рішенням слідчого та/або прокурора.

У той же час, частиною 1 статті 303 КПК окреслений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, однак можливості подання скарги на дії слідчого щодо затримання підозрюваного вказаний перелік не передбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК скарги, не передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 КПК.

Отже, захисником піддана оскарженню дія слідчого, яка на даній стадії кримінального провадження оскарженню не підлягає, що у силу ч. 4 ст.304 має наслідком відмову у відкритті провадження.

Таким чином, у відкритті провадження за скаргою на затримання також має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 206, 208, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1