Провадження № 1-кп/761/1109/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження № 0000209 від 09 квітня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Братськ Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 368; ч.2 ст.15, ч.4 ст. 368 КК України,

ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Вишгород Київської області, громадянина України, проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України,

ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ашгабад, Туркменістан, громадянина України, проживає: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 368; ч.2 ст.15, ч.4 ст. 368 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні уважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти призначення обвинувального акта досудового розгляду. Вважають наявними підстави для повернення обвинувального акта прокурору як такого , що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , в підготовчому судовому засіданні подав скаргу на постанову Генерального прокурора України від 29 липня 2016 року про визначення підслідності. Ставить питання про скасування постанови, оскільки вона протирічить вимогам ст. 218 КПК України, яка відносить розслідування даного кримінального правопорушення до виключної компетенції Національного антикорупційного бюро України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали подане клопотання про продовження строку дії покладених до 14.04.2017 року обов*язків, передбачених ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_14 з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вважають, не зменшилися та не змінилися, та покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином .

Проте обставини, які відповідно до частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення, винуватість обвинувачених у його вчиненні, не викладені чітко в обвинувальному акті в частині формулювання обвинувачення.

Так, як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 368; ч.2 ст.15, ч.4 ст. 368 КК України, правова кваліфікація зазначена обвинувачується в проханні службової особи, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням, надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, а також в закінченому замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою ж, поєднане з вимаганням, в особливо великому розмірі.

ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України, правова кваліфікація зазначена обвинувачується в пособництві у проханні службової особи, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням, надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, а також в пособництві у закінченому замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням, в особливо великому розмірі.

ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України, правова кваліфікація зазначена обвинувачується в пособництві у проханні службової особи, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням, надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь - якої дії з використанням наданого їй службового становища, а також в пособництві у закінченому замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням, в особливо розмірі.

При цьому кваліфікація дій ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 стосовного кожної події злочину зазначена за альтернативними ознаками одночасно зазначено про вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь якої дії з використанням наданого їй службового становища. Проте кожна з таких дій окремо утворюють склад злочину за диспозицією ч.4 ст. 368 КК України і таким чином, фактично чітка кваліфікація дій обвинувачених як юридичне формулювання, правова модель злочину, вказівка на кримінально правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому, чітко не зазначена в обвинувальному акті, що протирічить вимогам п.5.ч.2 ст. 291 КПК України.

Також в обвинувальному акті фактично відсутнє чітке викладення формулювання обвинувачення у вчиненні кожного із зазначених злочинів особами із викладенням, якими саме конкретними діями кожного з них вчинено окремі конкретні злочини, за якою юридичною формулою такі дії кваліфікуються у кожному випадку із вказівкою на кримінально правові норми, порушення яких інкримінуються. Натомість відсутність в обвинувальному акті розмежування обвинувачення у вчиненні кожного окремого злочину кожним із обвинувачених свідчить про його формальне викладення.

Крім того, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні злочинів за попередньою змовою групою осіб. Проте в обвинувальному акті відсутнє викладення обвинувачення щодо способу, яким особи дійшли такої попередньої змови, часу, місця події, при цьому міститься лише загальне зазначення, що учасниками злочинної змови прийняте рішення про необхідність збільшення розміру грошового виразу неправомірної вигоди до 300 тис. євро та залучення ОСОБА_15 для їх безпосереднього отримання, на що останній погодився, як це вказано в обвинувальному акті.

Також у частині формулювання обвинувачення не вказане конкретне місце вчинення низки дій, з якими обвинувачення пов*язує вчинення злочинів, які інкримінуються, натомість вказано лише про місце поблизу супермаркету Білла м.Вишгород, поблизу Вишгородської міської ради, про прибуття особи за вказаною адресою, без зазначення такої конкретної адреси. Про неможливість встановлення місця вчинення таких дій в обвинувальному акті не зазначено.

Такі обставини в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується кожній особі окремо, що у свою чергу не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення кожної з обвинувачених осіб у вчиненні кожного з наведених кримінальних правопорушень є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на конкретність та визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Такі обставини позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися з вирішенням питань, передбачених ч.3 ст. 290 КПК України, щодо прийняття передбачених судових рішень, позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовного обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Такі фактичні обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст.ст.91,291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.

Зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.

З урахуванням наведеного обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору.

Вирішуючи питання про продовження строку дії обов*язків, передбачених ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_14 , колегія суддів враховує, що відповідно до даних, які містяться в розпорядженні суду, строк дії таких обов*язків триває до 14.04.2017.

Відповідно до правил ч.6 ст. 194 КПК України обов*язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Таким чином, строк дії обов*язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_14 , не може бути продовженим, оскільки на час розгляду клопотання прокурора такі обов*язки припинили свою дію.

Одночасно суд діє у кримінальному провадженні з дотриманням засад диспозитивності, визначених ст. 26 КПК України, і враховує, що прокурор в підготовчому судовому засіданні, підтримуючи клопотання, своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 185 КПК України, не скористався.

При вирішенні скарги захисника ОСОБА_10 на постанову прокурора про визначення підслідності суд враховує, що вказана скарга подана в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, відповідно до частини другої якої, скарги на рішення прокурора, не передбачені ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Враховуючи, що в ході підготовчого судового засідання були встановлені підстави для прийняття рішення, передбаченого п.3.ч.3 ст.314 КПК України, про повернення обвинувального акта прокурору, порушене питання в скарзі захисника про скасування постанови прокурора про визначення підслідності не може бути вирішене, не входить до повноважень суду в ході підготовчого судового засідання, тому скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000209 від 09 квітня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 368; ч.2 ст.15, ч.4 ст. 368 КК України,

ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України,

ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368; ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.368 КК України, - повернути прокурору.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_10 на постанову про визначення підслідності у кримінальному провадженні - відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на ОСОБА_14 обов*язків, передбачених ст. 194 КПК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: