Справа №522/8872/17
У Х В А Л А
21 серпня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

Власник майна - ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати накладений арешт.
В обґрунтування клопотання власник майна посилається на наступне.
Вказаний автомобіль належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яке міститься в матеріалах кримінального провадження.
Заявник не є підозрюваною в цьому кримінальному провадженні, та не є особою, яка в силу закону має нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваних.
В ухвалі слідчого судді про накладення арешту на майно зазначено, що арешт на належний мені автомобіль накладено відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України на підставі того, що він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди та є предметом протиправних дій, отже є доказом злочину, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Однак, належний заявнику автомобіль не є речовим доказом в зазначеному кримінальному провадженні, адже в ньому не перевозились наркотики або небезпечні психотропні речовини через митний кордон України в автомобілі немає ніяких сховищ, тайників тощо, облаштованих для цієї мети. Отже автомобіль не може зберігати на собі сліди вказаного кримінального правопорушення.
До моменту тимчасового вилучення автомобілю під час затримання підозрюваних, серед яких був син заявника, ОСОБА_8 , автомобіль використовувався ОСОБА_6 та інколи, з її дозволу, сином виключно як засіб пересування, тобто за своїм безпосереднім призначенням, а не з метою скоєння злочину, у вчиненні якого підозрюється мій син. Таким чином, належний заявнику автомобіль не має ніякого відношення до контрабанди особливо небезпечної психотропної речовини, а тому не є ані засобом вчинення цього кримінального правопорушення, ані предметом протиправних дій.
Зазначений автомобіль був тимчасово вилучений 03.07.2017 р., арешт на нього накладений 05.07.2017 р., отже якщо, на думку слідчого, він зберігає на собі якісь сліди кримінального правопорушення, то сторона обвинувачення до цього моменту мала достатньо часу аби виявити, зібрати та процесуально їх зафіксувати. Однак на цей час стороною обвинувачення таких слідів не виявлено та не зазначено про їх виявлення, отже вважаю, що в подальшому застосуванні такого заходу, як арешт належного мені автомобілю, відпала потреба.
Вилучення та подальший арешт вказаного автомобілю спричинили заявнику значні незручності, у зв`язку з чим вона повинна вживати значних додаткових зусиль для організації свого життя, адже за станом здоров`я не може використовувати громадський транспорт, особливо у літній період.
Крім того, позбавлення заявника права володіння та користування належним її майном за відсутності встановлених законом підстав порушує її права власника, гарантовані Конституцією України, зокрема ст. 41, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
З огляду на викладене, власник майна просить скасувати арешт в повному обсязі.
В судовому засіданні представник власника майна підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених підстав.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що кримінальне провадження триває скасування арешту майна є передчасним.
Розглянувши клопотання, заслухавши власника майна, прокурора і слідчого, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Арешт був накладений з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Вказаний автомобіль не належить на праві власності підозрюваним, є власністю третьої особи - ОСОБА_6 , що підтверджується доданою до клопотання копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Отже, власник зазначеного майнане є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, яка в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у даному кримінальному провадженні, тобто не підпадає під коло осіб, визначених ст.170 КПК України.
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 14 серпня 2017 року, автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «GL550», д/н: НОМЕР_1 , підозрюваний ОСОБА_6 використовував для вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, тобто автомобіль є знаряддям злочину, та його подальша доля має бути вирішена під час ухвалення остаточного рішення по справі.
На цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.
За таких обставин скасування арешту з автомобіля може призвести до втрати речових доказів.
Разом з цим, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження та прав і свобод осіб, слідчий суддя вважає можливим частково скасувати арешт вказаного майна в частині заборони користування, передавши речовий доказ на відповідальне зберігання його власнику до ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню з наведених підстав.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна - задовольнити частково.
Передати автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «GL550», д/н: НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , заборонивши відчуження та перереєстрацію зазначеного транспортного засобу.
Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора-процесуального керівника у кримінальному провадженні.
Копію ухвали про арешт майна направити сторонам кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
21.08.2017