Справа № 308/104/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000002 від 21.11.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000002 від 21.11.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України. Самовідвід мотивовано тим, що суддя ОСОБА_3 не може брати участь у справі тому, що не має допуску до державної таємниці, а сам суд не має відповідної спецчастини, а матеріали кримінального провадження містять відомості, що становлять державну таємницю, тому у відповідності до ст..75 КПК України на його думку підлягає відводу.
Учасники належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду справи у судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає суду у розгляді заяви.
Заява про відвід подана в рамках кримінального провадження, строк розгляду справ даної категорії якого встановлений законом скорочений. Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід з мотивів наведених вище, як вбачається з письмової заяви самовідвід було заявлено на підставі ч. 1 ст.75 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду, а відповідно до ч.5 цієї статті відвід повинен бути вмотивованим. В силу ч.1 ст. 75 КПК Україн слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.
Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим. Згідно вимог ч.2, ч.4 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею. Суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 517 КПК України досудове розслідування та судове провадження у кримінальному провадженні, яке містить відомості, що становлять державну таємницю, проводяться з дотриманням вимог режиму секретності.
Згідно ч.3 та ч.4 ст.517 КПК України, до участі у кримінальному провадженні, яке містить відомості, що становлять державну таємницю, допускаються особи, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми та яким надано доступ до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв. Доступ до матеріалів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, надається захисникам та законним представникам підозрюваного, обвинуваченого, потерпілому та їхнім представникам, перекладачу, експерту, спеціалісту, секретарю судового засідання, судовому розпоряднику, яким надано допуск до державної таємниці та які потребують його під час здійснення своїх прав і обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходячи з обставин, встановлених під час кримінального провадження. Рішення про надання доступу до конкретної таємної інформації та її матеріальних носіїв приймаються у формі наказу або письмового розпорядження керівником органу досудового розслідування, прокурором, судом.
Відповідно до «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» п. 1.1.2. зазначено, що порядок роботи з документами, які містять інформацію з обмеженим доступом, а також державну таємницю, регулюється законодавством, що діє у цій сфері.
Відповідно до ч..1 ст.38 Закону України «Про Державну таємницю» державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.
Відповідно до повідомлення прокурора відділу прокуратури Закарпатської області за № 04/4-504-12 від 08.12.2015 р., на підставі ст. 4.1.2 Наказу № 440 від 12.08.2005 р. «Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю» кримінальному провадженню № 0000002 від 21.11.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України, присвоєно гриф секретності.
Відповідно до листа начальника СБ України в Закарпатській області від 08.09.2016 року №58/26/2901 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у відповідності до вимог ст.. 20 Закону України «Про Державну таємницю» немає права провадити діяльність пов`язану з державною таємницею.
Згідно листа ДСА України від 14.05.2012 року за №02-79 в Закарпатській області утворено режимно-секретний орган в одному з місцевих загальних судів області, Мукачівському міськрайонному суді.
Таким чином, у судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_3 відсутній допуск до державної таємниці та дозволу на розгляд судових справ з грифом «Державна таємниця», а розгляд кримінального провадження потребує спеціального дозволу на провадження діяльності пов`язаної з державною таємницею.
Приймаючи до уваги вищенаведене, зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, вказане є підставою для відводу судді. Таким чином, суд вважає, що заявлений в самовідвід є обґрунтованим та підлягає задоволенню, тому заяву слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -
постановив:
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000002 від 21.11.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України задовольнити.
Кримінальне провадження № 308/104/16-к передати до канцелярії суду відповідно до положень ст.35 КПК України. Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1