Справа № 461/7593/16-к
Провадження № 1-кс/461/5931/16
УХВАЛА

30.11.2016 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної Ван ОСОБА_5 , її захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00000991 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий відділу СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 28 листопада 2016 року було вилучене під час проведення огляду місця події в приміщенні службового кабінету завідувача приймального відділення Львівської обласної клінічної лікарні, який знаходиться на першому поверсі головного корпусу за адресою: м.Львів, вул.Чернігівська, 7, а саме на журнал реєстрації КТ та МРТ.
Клопотання мотивує тим, що вказаний журнал реєстрації був вилучений під час огляду та має доказове значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, з мотивів викладених у ньому.

Підозрювана та її захисники вирішення клопотання віднесли на розсуд суду.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як видно з матеріалів клопотання, журнал реєстрації, на який слідчий просить накласти арешт, був вилучений під час проведення огляду та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вказані предмети визнані речовими доказами по справі.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів, таке обмеження права власності є розумним та виправданим, а тому приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

постановив :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке 28 листопада 2016 року було вилучене під час проведення огляду місця події в приміщенні службового кабінету завідувача приймального відділення Львівської обласної клінічної лікарні, який знаходиться на першому поверсі головного корпусу за адресою: м.Львів, вул.Чернігівська, 7, а саме на журнал реєстрації КТ та МРТ.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в порядку, передбаченому ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1