Номер провадження: 11-кп/785/1433/16
Номер справи місцевого суду: 520/1340/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору для виправлення недоліків, суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального провадження, не відповідає вимогам кримінального законодавства та нормам КПК України, оскільки вартість предметів злочину в обвинувальному акті вказана без проведення належної перевірки та оцінки вартості викраденого майна.

До того ж, на думку суду, «обвинувальний акт не містить відомості про об`єктивно встановлений експертним шляхом розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто не містить встановленої об`єктивної вартості заподіяних збитків від злочину, обвинувачення не конкретизовано, не по всім епізодам обвинувачення встановлено час, місце скоєння злочинів».

Суд першої інстанції зазначив також, що цивільний позов представника ТОВ «Інфомір» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди в розмірі 15053 грн. 20 коп. відсутній в матеріалах кримінального провадження, а також відсутня інформація про заявлення цивільного позову та вручення копій обвинуваченому в реєстрі.

В обвинувальному акті вказаний представник потерпілої особи, залученої слідчим на період 09.02.2015 року, але у кримінальному провадженні, в якості представника потерпілого ТОВ «Інфомір», приймала участь інша особа, про яку відсутні відомості в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені порушення є суттєвою перешкодою для призначення до розгляду обвинувального акту.

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що ухвала суду є безпідставною, оскільки в обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, суд першої інстанції вдався до дослідження та оцінки матеріалів кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії процесу.

У зв`язку з цим прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення (в тому числі із зазначенням вартості викраденого майна), правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції, окрім того, послався на недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження і зазначив їх в ухвалі як підстави для повернення прокурору обвинувального акту.

Разом з тим, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає можливість повернення обвинувального акту чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у разі їх невідповідності вимогам КПК України, але норми діючого кримінально-процесуального закону не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи повернення обвинувального акту прокурору, вдався до перевірки та оцінки доказів, що під час підготовчого судового розгляду є неприпустимим.

Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а суду слід розглядати його у межах обвинувачення, висунутого органом досудового розслідування, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа поверненню для її розгляду зі стадії підготовчого судового засідання у тому ж складі суду.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів виходить з того, що, відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що ухвала про повернення обвинувального акту прокурору, не є судовим рішенням, яким закінчується судовий розгляд кримінального провадження, оскільки в підготовчому провадженні суд першої інстанції не розглядав обвинувальний акт по суті, і не приймав рішення по суті обвинувачення.

В розумінні ч. 2 ст. 76 КПК України, суддя не має право брати участі у новому провадженні після скасування ухвали суду першої інстанції, до яких відносяться ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, а також ухвали про закриття кримінального провадження.

Провадження після скасування ухвали про повернення обвинувального акту прокурору, на думку колегії суддів, не являється новим, тому обвинувальний акт може розглядатись у тому ж складі суду, який прийняв рішення про його повернення прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 17.10.2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_8 , - скасувати, а обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4