Провадження №1-кп/485/4/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Снігурівка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Софіївка м.Красний Луч Луганської області, українця, громадянина України, працюючого трактористом у фермерському господарстві "Фруктове", одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, невійськовозобов"язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
потерпіла - ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 03 травня 2015 року близько 19 години 30 хвилин в с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області на перехресті вулиці Леніна та провулку без назви між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_7 удар рукою в область голови ззаду, в результаті чого остання впала на землю, а потім наніс їй не менше шести ударів ногами в область голови та тулубу.
Внаслідок побиття обвинуваченим потерпілої ОСОБА_7 , їй були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під тверду мозкову оболонку в лівій скроневій області, в м`які тканини голови в лівій скроневій області, в товщу лівого скроневого м`яза, синців на лівій вушній раковині та за лівою вушною раковиною, які згідно висновку судово-медичної експертизи №62 від 24 червня 2015 року за критерієм небезпечності для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Також ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді чотирьох невеликих крововиливів в м`які тканини потиличної області голови, синця навколо лівого ока, садна в верхній частині лівої щоки та спинці носу, садна в області лівого ліктьового суглобу по задній поверхні, два крововиливу в м`які тканини брюшної полості та грудей, які згідно висновку судово-медичної експертизи №62 від 24 червня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок заподіяння потерпілій вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 померла та 04 травня 2015 року її труп було виявлено біля житлового будинку по АДРЕСА_1 , де мешкає обвинувачений.
Смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок закритої черепно - мозкової травми у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку, ускладнену набряком та набуханням головного мозку, що обумовило порушення, а потім і припинення функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання.
Дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що причинило смерть потерпілої.
На думку органу досудового розслідування, хоча ОСОБА_3 , не визнав своєї вини у скоєнному злочині, його вина підтверджується показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, протоколом слідчого експерименту, висновком судово-медичної експертизи №62 від 24 червня 2015 року, висновком судово - дактилоскопічної експертизи №56 від 24 червня 2015 року, постановою про визнання речовими доказами, цивільним позовом потерпілої ОСОБА_5 .
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_3 винним себе не визнав. Суду пояснив, що 03 травня 2015 року в 19 годин 30 хвилин, перебуваючи у тверезому стані, на вулиці Леніна в с.Олександрівка Снігурівського району зустрів потерпілу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який йшов разом з нею. Потерпіла попросила в грубій формі цигарку, він її відштовхнув руками у груди, від чого остання впала на сідниці. ОСОБА_8 , повідомив, що вона хворіє на заразну хворобу і з нею не потрібно дружити, та пішов далі. Коли обернувся, то побачив, що ОСОБА_8 наносить удари ногами ОСОБА_7 по тулубу та в голову. Останній о кликнув його та підійшовши до нього сказав, щоб він нікому не розповідати про те, що бачив, а то буде йому та його сім`ї. Він був одягнутий шорти та гумові капці, а ОСОБА_8 , в чорні штани та кросівки. У цей час повз них проходили діти. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000грн. не визнає. Вважає винним у смерті ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , який його обмовив його і який погрожував його сім`ї.
Суд критично ставиться до показань ОСОБА_5 - матері потерпілої, яка стверджувала у судовому засіданні, що саме ОСОБА_3 , винний у смерті її доньки, який у такий спосіб помстився за свого дядька ОСОБА_11 , якого засуджено за вбивство співмешканця її доньки ОСОБА_12 .Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримала у повному обсязі.
Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 показали, що 03 травня 2015 року близько 20 години на вулиці Леніна в с.Олександрівка Снігурівського району бачили двох осіб чоловічої та жіночої статті. Жінка лежала на землі, а чоловік наніс ногою три удари в область її ніг, після чого остання піднялася та пошкутильгала у бік кафе. Вони впізнали ОСОБА_7 , по довгому волоссю та коричневій куртці. Чоловік пішов по вулиці за рогом вулиці вони побачили цю особу та іншу особу чоловічої статті, вони їх впізнали, це були ОСОБА_3 , який був одягнутий шорти та гумові капці, а ОСОБА_8 , в чорні штани та кросівки, які розмовляли між собою, яку вони не чули. Саме особа чоловічої статі в чорних штанях наносила удари ногою в область ніг жінці.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що в його будинку проживає його рідний брат ОСОБА_8 , який недавно звільнився з місць позбавлення волі. 03 травня 2015 року до нього прийшла ОСОБА_7 та вони разом пішли здавати макулатуру до мешканця села ОСОБА_15 . На отримані кошти купили горілку та разом вживали в його кімнаті. Потім вони пішли у своїх справах. Через деякий час вони повернулися, він бачив на обличчі ОСОБА_7 кров. Зі слів брата її побив ОСОБА_3 , остання також це підтвердила. Вмившись, вона відмовилася йти до фельдшера за медичною допомогою, а сказала, що піде до ОСОБА_3 , щоб він віз її до лікарні. Через деякий час до нього додому прийшов ОСОБА_3 та вирішували питання де піти шукати метал. Він не запитував в останнього про побиття ним ОСОБА_7 , оскільки цьому не повірив ні брату, ні потерпілій. Наступного дня 04 травня 2015 року приїхали працівники поліції та допитували щодо обставин, що йому та його брату відомо про обставини смерті ОСОБА_7 , труп якої було виявлено проти житлового будинку ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_16 показала, що вона разом з чоловіком та дітьми проживають по АДРЕСА_1 . В їх будинку проживає і брат чоловіка ОСОБА_8 , який нещодавно звільнився з місць позбавлення волі. 03 травня 2015 року вона не бачила на подвір`ї їх будинку ОСОБА_7 , ніхто, ні чоловік, ні його брат не розповідали про її побиття. Вранці 04 травня 2015 року дізналася від працівників поліції про виявлення трупу потерпілої напроти житлового будинку ОСОБА_3 . Цього ж дня ОСОБА_8 пас корів мешканців села, якого потім також допитали працівники поліції щодо вказаних обставин.
При вивченні у судовому засіданні протоколу огляду місця події від 04 травня 2015 року з фото таблицею до нього, який розпочато о 10 годині 30 хвилин у присутності понятих- обвинуваченого ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_17 , встановлено, що навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_3 , в 5м від дороги виявлено труп жінки, який був накритий курткою коричневого кольору, а штани чорного кольору були припущені. На обох ягодицях виявлені вертикальні подряпини, разом з тим у місці огляду ділянки не встановлені сліди їх отримання. Під обличчям на землі мається блювотні маси коричневого кольору, труп було доставлено до Снігурівської ЦРЛ.
Додатковий огляд місця події з план-схемою та фото таблицею до нього від 04 травня 2015 року, який розпочато о 19 годині, зображено місце, де відбувалося побиття ОСОБА_7 на асфальтному покритті дороги. З якого вбачається, що слідів бійки, волочіння, слідів червоного кольору схожих на кров, не виявлено.
Додатковий огляд місця події з план-схемою та фото таблицею до нього від 04 травня 2015 року, який розпочато о 19 годині 50 хвилин, у ході якого було встановлено місце виявлення трупу ОСОБА_7 , напроти будинку АДРЕСА_1 . З якого також вбачається, що слідів бійки, волочіння та слідів червоного кольору схожих на кров, не виявлено.
Додаткові протоколи огляду місця події проводилися за участі інших понятих.
У судовому засіданні з`ясовано, чого не заперечували всі учасники судового засідання, що з місця огляду події - слідів бійки, волочіння, слідів червоного кольору схожих на кров, не виявлено. З цього приводу ні у кого з учасників судового засідання не виникало ніяких заперечень.
Отримання такої інформації спростовує показання свідка ОСОБА_14 , про те що він бачив на обличчі ОСОБА_7 , кров та зі слів брата і потерпілої її побив саме ОСОБА_3 .
Сторона обвинувачення в судовому засіданні зазначала, що вина ОСОБА_3 , у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , підтверджується висновком експерта №56 від 24 червня 2015 року, згідно з яким в обвинуваченого виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна у ділянці 1-3 міжфалангових суглобів 2-го пальця лівої руки, яка утворилась від удару. Разом з тим, у висновку даного експерта зазначено, що дані тілесні ушкодження утворилися за 1-2 дні до проведення експертизи, тобто раніше дня, коли потерпілій заподіяні тілесні ушкодження. Обвинувачений в судовому засіданні пояснював, що зазначені тілесні ушкодження він отримав ремонтуючи велосипед. В слідчому експерименті за участю свідка ОСОБА_8 , останній показав, що обвинувачений наздогнав потерпілу та наніс їй удар правою рукою ззаду в область голови. Зазначене спростовує доводи сторони обвинувачення про допустимість даного доказу.
Згідно інформації, яка міститься у судово-медичній експертизі №62/1 від 25 червня 2015 року, враховуючи положення, кількість та механізм утворення тілесних ушкоджень, що маються на трупі ОСОБА_7 , не виключено, що могли утворитися у строк та при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_8 при проведені слідчого експерименту, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку, як і стала причиною смерті, могла утворитися від удару ногою в ліву половину голови у момент коли потерпіла лежала на лівому боці. Чотири крововиливи у м`які тканини потиличної області голови могли утворитися від ударів кулаками чи ногами по голові. Синець навколо лівого ока міг утворитися від удару кулаком в обличчя, коли потерпіла стояла обличчям до обличчя до нападника. Садно на верхній частині лівої щоки та садно на спинці носу, два крововиливи у м`які тканини животу та грудей могли утворитися від ударів ногами чи кулаками, при цьому потерпіла могла як стояти, так і лежати. Садно в області лівого ліктьового суглобу по задній поверхні могло утворитися в результаті падіння потерпілої на дорогу після удару в обличчя.
З тексту висновку експерта №62/1 від 25 червня 2015 року вбачається, що підставою для проведення додаткової судово-медичної експертизи щодо можливості утворення тілесних ушкоджень наявних на тілі ОСОБА_7 , у тому числі які потягли її смерть, були покази ОСОБА_8 , про час та за обставин вказаних під час проведення із ним слідчого експерименту.
Експерт ОСОБА_18 , у судовому засіданні показав, що він 04 травня 2015 року разом слідчо - оперативною групою виїжджав в с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області безпосередньо оглядав труп ОСОБА_7 . В області сідниць останньої наявні подряпини які були посмертними і скоріше за все виникли при переміщенні трупа потерпілої.
Під час проведення з свідком ОСОБА_8 , слідчого експерименту. У вказаній слідчій дії приймав участь в якості спеціаліста. Останній давав суперечливі пояснення щодо механізму нанесення обвинуваченим ударів потерпілій. Показав, що на перехресті провулку з вулицею села зустріли обвинуваченого, який наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілій, від якого вона впала тоді він став наносити їй удари ногами по голові та тулубу. Також пояснював, що коли зустріли обвинуваченого він почав з ним спілкуватися, потерпіла пішла далі. Тоді ОСОБА_3 , наздогнав її та наніс останній удар кулаком правової руки в область голови ззаду. В результаті чого потерпіла впала, а він потім наніс їй не менше шести ударів ногами в область голови та тулубу.
Потерпіла після спричинення їй тілесних ушкоджень, могла самостійно пересуватися і вчиняти певні дії.
Щодо наявності на сідницях потерпілої вертикальних подряпин, в які були посмертними слідчий в постанові призначенні додаткової експертизи питання не ставив. Тому у висновку зазначена не вказав.
У постанові про визнання речовими доказами, зазначено, що речовими доказами є гумові капці та мобільний телефон, на яких сліди крові бійки не виявлено, а тому не підтверджують вини ОСОБА_3 у спричиненні ним тілесних ушкоджень потерпілій, від яких вона померла.
Для усунення протиріччя та перевірки версії причетності інших осіб до смерті потерпілої, встановлення місця смерті, та де перебувала потерпіла після того як вона залишила місце проживання ОСОБА_8 , та яким чином труп потрапив на місце де він був виявлений обвинуваченим ОСОБА_3 , а також перевірки тверджень обвинуваченого щодо погроз свідком ОСОБА_8 сім`ї, щодо зміни його показів, суд за клопотанням обвинувачення в судове засідання викликав свідків, які показали:
Свідок ОСОБА_19 , показала, що потерпіла є її онукою, оскільки остання зловживала спиртними напоями та вела аморальний спосіб життя, вона з нею не проживала. Спочатку вона співмешкала з ОСОБА_12 , після його смерті почала співмешкати з ОСОБА_20 . Про її поведінку вона повідомляла її батьків, останні її забирали до себе в с.Новотимофіївка Снігурівського району, але через деякий час вона знову поверталася до с.Олександрівка Снігурівського району. Остання не мала подруг, спілкувалася лише з чоловіками. Про смерть дізналася від працівників поліції, які зясовували обставини місця проживання останньої.
Свідок ОСОБА_20 , показав, що ОСОБА_7 знає з 2014 року, яка співмешкала з ОСОБА_12 , після його смерті вона прийшла проживати з ним. Остання зловживала спиртними напоями та не відмовляла у послугах чоловікам. ОСОБА_8 приходи до нього додому, разом з ОСОБА_7 ходили та збирали металобрухт, макулатуру та на виручені кошти вживали спиртне. 03 травня 2015 року прийшов ОСОБА_8 та попросив відпустити з ним ОСОБА_7 здати макулатуру. На виручені кошти разом вживали спиртне. Ночувати додому вона так і не повернулася. 04 травня 2015 року приїхали працівники поліції та зясовували обставини щодо виявлення трупу ОСОБА_7 . У бесіді з ОСОБА_8 , останній стверджував, що разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вони вживали спиртне, потім він пішов додому, а потерпіла залишися з ОСОБА_3 . У той день вона була одягнута у жовту кофту та джинси. Подруг вона не мала.
Свідок ОСОБА_15 , суду показав, що дійсно 03 травня 2015 року він придбав за 5грн. у ОСОБА_7 макулатуру для розтопки печі, з нею ОСОБА_8 не було, оскільки він заборгував його гроші, а тому особисто не приходив. Раніше вони приходили до нього разом.
Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (слідчі поліції), суду пояснили, що вина обвинуваченого щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, від яких остання померла, підтверджується показами ОСОБА_8 , слідчим експериментом за участю останнього, та понятих, а тому необхідності у перевірці версії щодо причетності інших осіб у них сумнівів не викликало. Також не перевірявся факт, де перебувала потерпіла після того як покинула житловий будинок ОСОБА_8 , а також де сталася смерть ОСОБА_7 та яким чином труп потрапив на місце, де він був виявлений за вищевказаних обставин.
Свідок ОСОБА_23 (інспектор поліції) підтвердив факт надходження 22 липня 2015 року з прокуратури заяви ОСОБА_17 , до Снігурівського ВП ГУНП, в якій остання зазначала, що ОСОБА_8 погрожує фізичною розправою їй та малолітній дитині, у разі, якщо її чоловік дасть покази відносно нього у даній кримінальній справі. Перевіркою встановлено, що ОСОБА_17 надає послуги перукаря, а ОСОБА_8 декілька раз у вечірній час приходив до неї додому, щоб підстригтися. Факт розправи їй не підтвердився, а тому її заяву залишено без задоволення.
Свідок ОСОБА_24 , який був викликаний за клопотанням сторони захисту у судове засідання, показав, що десь через 5-6 днів після події щодо виявлення трупу потерпілої у спілкуванні з ОСОБА_8 , останній особисто розповідав йому, що він 03 на 04 травня 2015 року весь вечір провів разом з ОСОБА_7 на річці села, де розпивали спиртне. ОСОБА_8 є його сусідом, але він з ним ні хоче мати ніяких відносин.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.
Згідно ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_3 не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, не знайшов підтвердження у судовому засіданні.
У відповідності до ст. 17 КПК України, особа вважається не винуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не зібрано достатньо незаперечних доказів, які б у своїй сукупності доводили вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, суд всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачить на його користь.
В судовому засіданні встановлено, що факт умисного нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 удару рукою в область голови ззаду, в результаті чого остання впала на землю, якій він наніс не менше шести ударів ногами в область голови та тулубу, що мало місце 03 травня 2015 року близько 19 години 30 хвилин в с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, жодним належним та допустимим доказом не підтверджено. Такий висновок орган досудового розслідування зробив з особистих показів ОСОБА_8 , при проведенні з ним слідчого експерименту.
Оскільки вказаний свідок на неодноразові виклики в судове засідання не з`являвся, суд був позбавлений можливості допитати цю особу в порядку КПК України та перевірити, як показання свідка так і доводи обвинуваченого, який категорично заперечував, що має особисті неприязні стосунки з потерпілою та стверджував що лише відштовхнув її руками від себе. Коли остання в непристойні формі попросила у нього сигарету. Також стверджував, що саме ОСОБА_8 , наносив удари ОСОБА_7 , коли дізнався від нього, що остання хворіє на заразну хворобу. То суд, виходячи з засади безпосередність дослідження показань, речей і документів, закріпленого в ст. 23 КПК України не бере до уваги як доказ обвинувачення слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_8 .
Враховуючи зібрані по справі докази на підтвердження обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів судом вичерпані, а саме свідка ОСОБА_8 органом досудового розслідування у судове засідання приводом не доставлено, його не допитано та не спростовано протиріччя щодо його показів при проведенні слідчого експерименту.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України не доведено, оскільки сукупність досліджених доказів доводить, що смерть потерпілої наступила від удару кулаком правої руки в голову ззаду. За такого, суд вважає, що відсутній причинно-наслідкових зв`язок між діями ОСОБА_3 з суспільно-небезпечним наслідком смерті потерпілої.
Суд за таких обставин дійшов висновку, що ОСОБА_3 , підлягає виправданню за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.121 КК України, за відсутністю складу злочину у його діях.
Потерпілою ОСОБА_5 , заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 50 000грн. Суд залишає позовні вимоги потерпілої без задоволення за недоведеністю вини ОСОБА_3 .
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази згідно постанови від 24 червня 2015 року слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Снігурівського РВ УМВС: гумові капці - повернути за належністю ОСОБА_3 , а зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - знищити, як такі, що не представляють цінності.
Суд скасовує арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2015 року на мобільний телефон "Нокіа 5230" зі стартовим пакетом МТС № НОМЕР_1 із залишком коштів на рахунку 6,82грн. та повертає його засудженому ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, виправдати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Речові докази згідно постанови від 24 червня 2015 року слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Снігурівського РВ УМВС: гумові капці - повернути за належністю ОСОБА_3 , а зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - знищити, як такі, що не представляють цінності.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2015 року на мобільний телефон "Нокіа 5230" зі стартовим пакетом МТС № НОМЕР_1 із залишком коштів на рахунку 6,82 грн. та повернути його ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 30-днів з дня його проголошення.
Головуючий