№ 317/23/17
№/п 1-кп/317/74/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2017 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0002263 від 21.12.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, має малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.10.2003 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з виправним терміном на 2 роки; 29.07.2004 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2003 остаточно призначити покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі за ч. 2 ст. 309 КК України; за ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі; 20.10.2006 умовно-достроково звільнився з Білозерської ВК Херсонської області, невідбутий строк 9 місяців 19 днів; 10.03.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік; 13.01.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки; 20.06.2013 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднати за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2012 (ч. 2 ст. 309 КК України) та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 18.03.2016 умовно-достроково звільнився з Каменської ВК Запорізької області № 101, не відбутий строк 9 місяців 2 дні (на час вчинення злочину строк сплинув),

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
21.12.2016 року о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, через огорожу проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом зламу замка, проник до приміщення вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: 28 регелей будівельних лісів, вартістю 270 грн. 00 коп. за 1 одиницю, загальною вартістю 7 560 грн. 00 коп., 21 кріплення елементів будівельних лісів, вартістю 220 грн. 00 коп., за 1 одиницю, загальною вартістю 4 620 грн. 00 коп., дві металеві одноколісні будівельні тачки, вартістю 960 грн. 00 коп. за 1 шт., на загальну суму 1 920 грн. 00 коп.

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 , завдано матеріальну шкоду на загальну 14 100 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у злочині, що йому інкримінується, підтвердив, що дійсно вчинив злочин при вищевикладених обставинах, пояснив суду, що в ніч з 20.12 на 21.12.2016 року був вдома в АДРЕСА_3 , біля 03.00 години ночі пішов до будинку АДРЕСА_3 , зламав замок на вхідній двері та проник до приміщення, відразу побачив дві тачки, переніс їх до свого двору, потім переносив металеві регелі та інше. Вранці вже побачив потерпілого на дворі та чекав приїзду поліції, оскільки сліди по снігу вели на його ділянку. Все викрадене майно було поліцією повернуто власнику.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше судимий, характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Зазначення прокурором у обвинувальному акті рецидиву як обставини, що обтяжує покарання, суд не вважає обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 інкримінується як кваліфікуюча обставина повторність вчинення злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, треба звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Речові докази викрадене майно, що визнане речовими доказами відповідно до постанови слідчого СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 22.12.2016 року та яке передане на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 - повернути йому за належністю.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: