Справа № 591/3343/15-к
1-кс/588/18/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
У С Т А Н О В И В:
Суддею Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_3 11.01.2017 року подано заяву про самовідвід в указаному кримінальному провадженні, яка мотивована тим, що після прийняття до свого провадження указаної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 ним було установлено, що обвинувальний акт, який є предметом розгляду справ було затверджено старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Сумської області ОСОБА_6 з яким суддя ОСОБА_3 проходив навчання на юридичному факультеті Української академії банківської справ Національного банку України упродовж 2002-2007 років, на цей час періодично спілкується з ним, підтримує товариські відносини, а тому на підставі пункту 4 частини 1 статті 75, частини 1 статті 80 КПК України з метою усунення будь-яких сумнівів у його неупередженості вважав за необхідне заявити собі самовідвід.
Заявник суддя ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав, з питання її вирішення по суті поклався на розсуд суду, підтвердив викладені у заяві обставини, вказав, що спілкується з ОСОБА_6 у соціальних мережах, з останнім спілкувався телефоном на минулому тижні. Суддя ОСОБА_3 вказав, що подав заяву про самовідвід, оскільки п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді передбачено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Прокурор першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, за змістом яких вважав, що заява судді ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки статті 75,76 КПК України, які передбачають вичерпний перелік підстав щодо недопустимості участі судді у кримінальному провадженні, не передбачають такої підстави як навчання судді та прокурора в одному навчальному закладі. На думку прокурора ОСОБА_8 така заява судді може свідчити про його небажання розглядати указане кримінальне провадження. Прокурор також посилався на пояснення ОСОБА_6 , за змістом яких останній пояснив, що із ОСОБА_9 вони навчались на юридичному факультеті Української академії банківської справ Національного банку України упродовж 2002-2007 років на одному потоці у різних групах, за час навчання та після його закінчення вони ніяких стосунків не підтримували, спілкувались зрідка виключно з питань навчання, про долю ОСОБА_3 та його роботу на посаді судді Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_6 стало відомо від колег по роботі після заявленого самовідводу.
Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вважали, що викладені суддею ОСОБА_3 обставини спільного навчання у вищому навчальному закладі з прокурором не є підставою для його відводу, не впливають на його об`єктивність та неупередженість у цьому кримінальному провадженні. Захисники вказали, що вони та їх підзахисний ОСОБА_5 повністю довіряють судді ОСОБА_3 , вважають його незалежним та неупередженим суддею, і спільне його навчання з прокурором, який затвердив обвинувальний акт ОСОБА_6 жодним чином не може викликати сумнів в його неупередженості.
Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілі в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду заяви судді про самовідвід, поважних причин неявки суду не повідомили.
Заслухавши позицію учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з частиною 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Крім того, у рішенні у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи. Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що суддя ОСОБА_3 повідомивши про обставини товариських стосунків та навчання з ОСОБА_6 діяв добросовісно.
Разом з тим, ураховуючи, що неупередженість судді презюмується доки не доведено інше, сам факт спільного навчання судді ОСОБА_3 з прокурором, який затвердив обвинувальний акт, не дає обґрунтованих підстав сумніватись у неупередженості судді ОСОБА_3 , відсутні докази його фактичної неупередженості у цьому провадженні, а тому ураховуючи позицію сторін кримінального провадження, які вказали про те, що спільне навчання судді і прокурора не може вважатись обставиною, яка викликає сумнів у сторін в його неупередженості, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами статей 75-81, 370, 372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1