Справа № 525/593/17
Провадження № 1-кс/525/95/2017
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

08.06.2017 року селище Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю начальника Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 , яке погоджено з начальником Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації м. Ємва Республіки Комі, росіянина, громадянина Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області 06.06.2017 року слідчим СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 внесено клопотання про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке погоджено з уповноваженим прокурором начальником Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

Як вбачається з клопотання слідчого, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 22 жовтня 2009 року він за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи особливо тяжкі суспільно-небезпечні наслідки цих дій та бажаючи їх настання, з метою вчинення розбійного нападу, направленого на заволодіння майном та транспортним засобом-автомобілем «Міцубісі-Лансер-Х» д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі марки «Пежо» «405 D» типу легковий седан, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , взявши з собою три пари рукавичок, дві заводські тряп`яні маски з суцільним прорізом для очей, достовірно знаючи, що автомобіль «Міцубісі-Лансер-Х» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 знаходиться біля магазину оптової торгівлі побутової хімії «Креатив», який розташований за адресою: Полтавська область, селище Велика Багачка, вулиця Жовтнева 16, виїхали з м. Фастів Київської області за вказаною адресою та прибули туди близько 17 години 45 хвилин. Перед цим ОСОБА_9 , зателефонувавши до ОСОБА_10 , який знаходився в селищі Велика Багачка Полтавської області домовився з останнім про те, щоб ОСОБА_10 подивився, чи знаходиться автомобіль «Муцубісі-Лансер-Х», д.н.з. НОМЕР_1 біля приміщення магазину оптової торгівлі побутової хімії «Креатив», де вказаний автомобіль залишила ОСОБА_11 , а сама в той час працювала в магазині. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перед в`їздом в сел. Велика Багачка Полтавської області, неподалік від АЗС «Авіас» зустрілися з ОСОБА_10 , який приїхав на скутері «Навігатор».

Розподіливши між собою ролі: ОСОБА_10 повинен був знаходитися напроти магазину оптової торгівлі побутової хімії «Креатив» з метою запобігання виявлення їхніх злочинних дій сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів, в разі чого повідомити співучасників; ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повинні були у масках зайти в приміщення магазину оптової торгівлі «Креатив» та заволодіти у власниці магазину ОСОБА_11 майном, ключами та документами на автомобіль, а ОСОБА_8 знаходився за кермом в салоні автомобіля марки «Пежо» «405 D» д.н.з. НОМЕР_2 , яким в подальшому прослідувати за викраденим автомобілем «Міцубісі-Лансер-Х» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_10 надали сім-карту оператора «Київстар», яку він повинен був поставити в свій мобільний телефон, з якого повідомляти про появу сторонніх осіб та працівників правоохоронних органів. Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під`їхали на автомобілі марки «Пежо» «405 D» д.н.з. НОМЕР_2 до автобусної зупинки на вулиці Жовтнева в сел. Велика Багачка неподалік від приміщення магазину оптової торгівлі побутової хімії «Креатив», де зупинились і чекали доки ОСОБА_10 поїде на скутері купить клеючу ленту скотч, яка була потрібна, щоб зв`язати нею ОСОБА_11 . Коли стало відомо від ОСОБА_10 , що клеючої ленти скотч в магазинах не має, ОСОБА_8 пішов в приміщення магазину оптової торгівлі «Креатив», купив ленту скотч, яку передав ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_8 впевнився, що в магазині відсутні сторонні особи, а ОСОБА_11 знаходиться в магазині сама.

Продовжуючи злочинну діяльність, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, направленого на умисне заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, близько 19 години ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , одягнувши маски на обличчя, взявши рукавички та клеючу ленту скотч, пішли до приміщення магазину оптової торгівлі побутової хімії «Креатив», а ОСОБА_10 в цей час стояв навпроти магазину, спостерігаючи за появою сторонніх осіб або працівників правоохоронних органів з метою повідомлення про їх появу іншим співучасникам злочину. Підійшовши до вхідних дверей приміщення магазину ОСОБА_7 постукав у двері. Почувши стук у двері ОСОБА_11 відчинила вхідні двері і відразу в торговий зал магазину ввірвалися ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в масках на обличчях. Із застосуванням насильства та погроз, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_7 схватив потерпілу правою рукою в області шиї за горло, а лівою рукою штовхнув в праве плече. Від поштовху ОСОБА_11 впала на полиці з товаром. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перемістили потерпілу за полицю з товаром. ОСОБА_7 спочатку лентою скотч замотав ноги потерпілої, а потім руки та замотав рот потерпілої скотчем. ОСОБА_9 в цей час тримав потерпілу однією рукою за праве плече, а другою рукою тримав голову потерпілої, щоб остання не могла повернутися та побачити його обличчя. ОСОБА_7 став вимагати, щоб ОСОБА_11 віддала ключі від автомобіля та приміщення магазину,документи на автомобіль, а ОСОБА_9 став шукати ключі та документи в приміщенні магазину. ОСОБА_7 став обшукувати одяг ОСОБА_11 та у правій кишені знайшов мобільний телефоном «APPLE» вартістю 3500 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора МТС, вартістю 25 гривень на рахунку якої були кошти в сумі 25 гривень, яким заволодів, а з лівої кишені забрав ключі від приміщення магазину, а також викрав кошти з каси в сумі 300 гривень. ОСОБА_9 з підвіконника приміщення магазину «Креатив» заволодів мобільним телефоном «Нокіа» Н-95 8 Гб в захисному чохлі вартістю 2977 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 гривень на рахунку якої були кошти в сумі 50 гривень.

Доводячи до кінця свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном та автомобілем «МіцубісіЛансер-Х» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , шляхом розбійного нападу, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з погрозами застосування насильства, що є небезпечними для життя та здоров`я, продовжували вимагати ключі та документи на автомобіль. ОСОБА_7 , застосовуючи погрози насильства, що є небезпечними для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , схватив у ліву руку молоток, що лежав на полиці з товаром та став погрожувати ним потерпілій, вимагаючи при цьому ключі та документи на автомобіль. В цей момент ОСОБА_9 знайшов ключі від автомобіля «Муцубісі Лансер-Х», д.н.з. НОМЕР_1 в тумбочці столу. ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, демонструючи при цьому ОСОБА_11 молоток, який він тримав у руці, продовжував вимагати надати їм документи на автомобіль. Потерпіла ОСОБА_11 , сприймаючи погрози нападників як реальні, з метою відвести застосування насильства від себе, вимушена була сказати, де знаходились документи на автомобіль та повідомила, що документи знаходяться в її сумці, яка знаходилась біля вікна за полицею в картонному ящику. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , заволодівши шкіряною сумкою вартістю 450 гривень, в якій знаходився паспорт серії НОМЕР_3 від 19.10.2001 року, виданий Великобагачанським РВ ГУМВС України в Полтавській області громадянки України ОСОБА_11 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «АВС» серії НОМЕР_4 від 13.08.2004 року та талон до посвідчення водія серії НОМЕР_5 видані Полтавським ВРЕР ГУ МВС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 05.09.2009 року виданий Миргородським ВРЕР на автомобіль марки «Муцубісі Лансер-Х» д.н.з. НОМЕР_1 , медична довідка серії 2 МДЗ №654633 видана 04.04.2008 року Великобагачанською поліклінікою на ім`я ОСОБА_11 , пластикова картка комерційного банку «Приватбанк», на рахунку якої були грошові кошти в сумі 94-68 гривень, 21 долар США, що еквівалентно становить 167-85 гривень по курсу на вказаний час, вимкнувши світло, вийшли з приміщення магазину, залишивши ОСОБА_11 всередині магазину та замкнувши вхідні двері в магазин.

Продовжуючи злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_11 , завівши автомобіль марки «Муцубісі Лансер Х» д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 225826-23 гривень, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №16 від 19 лютого 2010 року, ОСОБА_9 сівши за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 в салон автомобіля, з місця скоєння злочину зникли. ОСОБА_8 при цьому прослідував за викраденим автомобілем марки «Міцубісі-Лансер Х», д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_10 , побачивши, що автомобіль викрадено, продовжував спостерігати за появою працівників правоохоронних органів рухаючись на скутері «Навігатор» по вулиці Жовтнева та вулиці Шевченка в селищі Велика Багачка Полтавської області. Через деякий час ОСОБА_10 помітив на місці скоєння злочину працівників правоохоронних органів про, що повідомив співучасників злочину та зник з місця скоєння злочину.

Від`їхавши від населеного пункту сел. Велика Багачка Полтавської області, за кермо викраденого автомобіля «Міцубісі Лансер-Х», д.н.з. НОМЕР_1 пересів ОСОБА_8 та поїхав на ньому далі.

Крім цього, як вказує у клопотання орган досудового розслідування, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи майном громадянки ОСОБА_11 , що знаходилося в салоні автомобіля марки «Міцубісі Лансер-Х», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: перчатки шкіряні дві пари, вартістю 120 гривень; сонцезахисні окуляри 3 штуки, вартістю 270 гривень, жіночі туфлі іноземного виробництва, вартістю 500 гривень, жіночі полусапожки, вартістю 600 гривень, навушники до мобільного телефону «Нокіа», вартістю 150 гривень, мобільний зарядний пристрій, вартістю 90 гривень, коврики для автомобіля два комплекти вартістю 600 гривень, автомобільна аптечка вартістю 90 гривень, автомобільний вогнегасник, вартістю 100 гривень, «СД» диски в кількості 16 шт. вартістю 48 гривень, м`яка іграшка «заєць» вартістю 70 гривень, ганчірка іноземного виробництва для миття автомобіля, вартістю 100 гривень, надувний човен, вартістю 800 гривень, набір автомобільних ключів іноземного виробництва, вартістю 600 гривень, жіночі штани 2 шт. вартістю 300 гривень, три жіночі блузки, вартістю 450 гривень, осіння шкіряна куртка, вартістю 700 гривень, всього на суму 5588 гривень, поїхали в напрямку м. Фастів Київської області, викраденим майном та автомобілем марки «Міцубісі Лансер-Х», д.н.з. НОМЕР_1 розпорядились на власний розсуд.

Всього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи майном потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 239028-76 гривень, завдавши матеріальної шкоди в особливо великих розмірах потерпілій ОСОБА_11 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №490 від 26-27.10.2009 року, у потерпілої ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого стегна, в лівій поясничній ділянці, в ділянці лівого ліктевого суглоба, в ділянці правого плечевого суглоба, садна на спинці носа, які утворилися від дії тупих предметів, по давності утворення можуть відповідати вказаній в постанові даті та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних пошкоджень, не спричинивші розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли утворитися при падінні від поштовху та ударі об тверді предмети.

23 жовтня 2009 року ОСОБА_7 за співучасть у викрадення майна та автомобіля марки «Міцубісі Лансер-Х» д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом розбійного нападу, отримав разом з ОСОБА_9 від ОСОБА_8 по 800 доларів США та 400 доларів США ОСОБА_8 передав для ОСОБА_10 .

Після вчинення злочину ОСОБА_7 з місця свого проживання зник, телефонний зв`язок з ним відсутній його місцезнаходження на даний час невідоме, даний громадянин оголошений та перебуває у розшуку.

Тобто, як вказує орган досудового розслідування у вищевказаному клопотанні, своїми умисними та противоправними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозами застосування такого насильства (розбій), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у інше приміщення, спрямованими на заволодіння майном у особливо великих розмірах на суму 239028-76 гривень, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України. Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом з метою викрадення шляхом розбійного нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у приміщення та насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , та з погрозою застосування такого насильства, а також поєднаними з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , та з погрозою застосування такого насильства, спрямованими на заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України. Також ОСОБА_7 незаконно заволодів паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України. Таким чином, ОСОБА_7 за сукупністю вчинив, як вказує орган досудового розслідування, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України.

Слідчий у клопотанні також зазначає, що в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000046 від 14.12.2012 року, кваліфікованому за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України щодо громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.10.2013 року винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України. Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 в даний час не відоме.

Як зазначає слідчий у клопотанні, вина підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України підтверджується: - рапортом оперативного чергового Великобагачанського ВП ОСОБА_13 від 22.10.2009 року про те, що до чергової частини Великобагачанського РВ від гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 надійшло повідомлення про те, що двоє невідомих осіб в сел. Велика Багачка біля магазину Креатив вчинили незаконне заволодіння автомобілем «Міцубісі-Лансер» д.н.з. НОМЕР_1 ; - протоколом огляду місця пригоди, фототаблицею та схемами до нього від 22.10.2009 року, в ході якого було встановлено місце звідки було скоєне незаконне заволодіння автомобілем «Міцубісі-Лансер», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_11 , а також було вилучено два жмутки скрученого скотча, молоток, сліди рук на восьми липких стрічках; - висновками експерта та висновком судово-медичної експертизи №490 від 26-27.10.2009 року, в ході якого встановлено, що у гр. ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: синці в ділянці лівого стегна, в лівій поясничній ділянці, в ділянці лівого ліктевого суглоба, в ділянці правого плечевого суглоба, садна на спинці носа, які утворилися від дії тупих предметів, по давності утворення можуть відповідати вказаній в постанові даті та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних пошкоджень, не спричинивші розладу здоровя; дані тілесні ушкодження могли утворитися при падінні від поштовху та ударі об тверді предмети; - протоколом явки з повинною гр. ОСОБА_9 від 22.01.2010 року, про те що останній щиро кається у скоєному ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 22.10.2009 року незаконне заволодіння автомобілем Міцубісі Лансер, д.н.з. НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , який належить гр. ОСОБА_11 ; - показами потерпілої ОСОБА_11 про обставини нападу на неї та щодо незаконного заволодіння її транспортним засобом та речами; - протоколом відтворення обстановки та обставин події та фототаблицею і відеозаписом до нього від 23.01.2010 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , згідно якого він розповів та показав при яких обставинах було скоєно ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 22.10.2009 року незаконне заволодіння автомобілем Міцубісі Лансер д.н.з. НОМЕР_1 в сел. Велика Багачка по вул. Жовтнева, 16 Полтавської області, який належить гр. ОСОБА_11 ; - протоколом явки з повинною гр. ОСОБА_10 від 22.01.2010 року про те, що останній щиро кається у скоєному ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 22.10.2009 року незаконне заволодіння автомобілем Міцубісі Лансер, д.н.з. НОМЕР_1 в сел. Велика Багачка, по вул. Жовтнева, 16, Полтавської області, який належить гр. ОСОБА_11 ; - протоколом відтворення обстановки та обставин події та фототаблицею і відеозаписом до нього від 23.01.2010 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 , згідно якого він розповів та показав при яких обставинах було скоєно за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 22.10.2009 року незаконне заволодіння автомобілем Міцубісі Лансер д. н. з. НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , який належить гр. ОСОБА_11 ; - протоколом очної ставки між підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 23.01.2010 року; - протоколом очної ставки між підозрюваним ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_11 від 28.01.2010 року; - протоколом огляду від 29 січня 2010 року, згідно якого в гр-на ОСОБА_14 жителя с. Мала Попівка Хорольського району Полтавської області вилучений мобільний телефон «Нокіа 95» в захисному чохлі, який він знайшов в жовтні-листопаді 2009 року на узбіччі автошляху Миргород-Хорол; - речовими доказами по справі, які приєднані до матеріалів справи.

Посилаючись на наявність вищевказаних обставин щодо обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України, а також на наявність ризиків того, що ОСОБА_7 , який є раніше судимим, після вчинення вищевказаних злочинів, в даний час переховується від органів досудового розслідування, перебуває у міжнародному розшуку, тому більш м`які запобіжні заходи до нього не можуть бути застосовані, а також посилаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які законом передбачається показання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років (за вчинення особливо тяжкого злочину), слідчий за погодженням з уповноваженим прокурором у клопотанні просив винести ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.к.а.к.1-5).

Ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.06.2017 року до участі у справі, в т.ч. і для розгляду вищевказаного клопотання, залучено захисника адвоката ОСОБА_4 для здійснення та реалізації права на захист підозрюваного ОСОБА_7 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги Полтавської області (а.к.123).

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.357 КК України ОСОБА_7 , якими обґрунтовується необхідність застосування до даного підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку та міркування начальника Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який підтримав внесене до слідчого судді клопотання та посилався на ризики, які вказані у клопотанні, заслухавши думку та міркування захисника адвоката ОСОБА_4 , який вважав, що немає обґрунтованих підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 і просив відмовити в задоволення відповідного клопотання, приходить до висновку, що в даний час є передбачені законом підстави для обрання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України такого запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення. Відповідно до ч.2 цієї статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Нормами ч.1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею в межах розгляду вищевказаного клопотання встановлено, що відомості щодо вказаного злочину щодо ОСОБА_11 внесено 14.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000046 із правовою кваліфікацією вчиненого за ч.4 ст.187 КК України, 16.03.2013 року внесені відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією вчиненого за ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України (а.к.а.к.6-7,8-9).

Досудове розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню здійснюється СВ Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області.

13.05.2013 року прокурором прокуратури Великобагачанського району ОСОБА_15 було об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 14.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, №0000117 від 16.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.289 КК України та за №0000118 від 16.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України та зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000046 (а.к.11).

07 жовтня 2013 року заступником начальника СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 за погодженням з уповноваженим прокурором винесено повідомлення про підозру у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ємва Республіки Комі РФ, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого про вчиненням ним 22.10.2009 року в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України (а.к.а.к.12-16). З даного повідомлення про підозру вбачається, що своїми умисними та противоправними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозами застосування такого насильства (розбій), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у інше приміщення, спрямованими на заволодіння майном у особливо великих розмірах на суму 239028-76 гривень, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України. Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом з метою викрадення шляхом розбійного нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у приміщення та насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , та з погрозою застосування такого насильства, а також поєднаними з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , та з погрозою застосування такого насильства, спрямованими на заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України. Також ОСОБА_7 незаконно заволодів паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілої ОСОБА_11 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України. Таким чином, умисні протиправні дії ОСОБА_7 за сукупністю вчинів кваліфіковані за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України.

Постановами начальника СВ Великобагачанського ВП про виділення матеріалів справи в окреме провадження від 20.07.2010 року та від 20.07.2012 року, було виділено із кримінальної справи №103010029 в окреме провадження всі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України (а.к.а.к.18-19,22-23).

07.10.2013 року заступником начальника СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавськый області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 була винесена постанова про зупинення досудового слідства по кримінальному провадженню №0000046 та оголошення підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розшук (а.к.17).

З повідомлення Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області від 06.06.2017 року №3096/115/112/01-2017, листа Підрозділу Інтерполу та Європолу ГУНП в Полтавській області від 22.05.2017 року №94/115/23/01-2017 та доданих до них документів вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується по кримінальному провадженню №0000046 від 14.12.2012 року та ОРС категорії «Розшук» №8/16 від 01.09.2014 року, відповідно до Витягу з банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перебуває у міжнародному розшуку, поставлений на облік до банку даних Генерального секретаріату Інтерполу (міжнародний розшук) з метою його арешту та подальшої екстрадиції в Україну (а.к.а.к.115,116,117-119).

На даний час місцезнаходження підозрюваного залишається не встановленим.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. Тобто, станом на день розгляду вищевказаного клопотання, прокурором об`єктивно доведено ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 оголошений і перебуває в міжнародному розшуку, відповідно, з огляду на норми ч.6 ст.193 КПК України, дані обставини зумовлюють можливість розгляду вищевказаного клопотання у відсутність підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває у міжнародному розшуку.
Аналізуючи доведеність прокурором обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України щодо потерпілої ОСОБА_11 в контексті положень п.1 ч.1 ст.194 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що в сукупності даних рапорту оперативного чергового ОСОБА_13 від 22.10.2009 року; протоколу огляду місця пригоди, фототаблиці та схем до нього від 22.10.2009 року, в ході якого було встановлено місце, звідки було вчинено незаконне заволодіння автомобілем «Міцубісі-Лансер», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_11 , а також було вилучено два жмутки скрученого скотча, молоток, сліди рук на восьми липких стрічках; висновку експерта та висновку судово-медичної експертизи №490 від 26-27.10.2009 року, в ході якого встановлено, що у гр. ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: синці в ділянці лівого стегна, в лівій поясничній ділянці, в ділянці лівого ліктевого суглоба, в ділянці правого плечевого суглоба, садна на спинці носа, які утворилися від дії тупих предметів, по давності утворення можуть відповідати вказаній в постанові даті та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних пошкоджень, не спричинивші розладу здоровя, дані тілесні ушкодження могли утворитися при падінні від поштовху та ударі об тверді предмети; показань потерпілої ОСОБА_11 про обставини нападу на неї та щодо незаконного заволодіння її транспортним засобом та речами; протоколу відтворення обстановки та обставин події та фототаблицею від 23.01.2010 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , згідно якого він розповів та показав при яких обставинах було вчинено ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 22.10.2009 року незаконне заволодіння автомобілем Міцубісі Лансер, д.н.з. НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , який належить гр. ОСОБА_11 ; протоколу відтворення обстановки та обставин події та фототаблицею до нього від 23.01.2010 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 , згідно якого він розповів та показав, при яких обставинах було вчинено за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 22.10.2009 року незаконне заволодіння автомобілем Міцубісі Лансер, д.н.з. НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , який належить гр. ОСОБА_11 ; протоколу очної ставки між підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 23.01.2010 року; протоколу очної ставки між підозрюваним ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_11 від 28.01.2010 року; протоколу огляду від 29 січня 2010 року, згідно якого в гр-на ОСОБА_14 , жителя с. Мала Попівка Хорольського району Полтавської області вилучено мобільний телефон «Нокіа 95» в захисному чохлі, який він знайшов в жовтні-листопаді 2009 року на узбіччі автошляху Миргород-Хорол та даних постанови про визнання речових доказів у справі, в своїй сукупності та взаємозв`язку, прокурором в судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання, в межах його розгляду, доведено обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України відносно потерпілої ОСОБА_11 .

При цьому, в контексті висновків слідчого судді щодо обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України слідчий суддя, на виконання ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовує практику Європейського суду з прав людини і зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства зазначив, «…наявність обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин». У справі «Феррарі-Браво проти Італії» ЄСПЛ зазначив: «…комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ зазначив: «…факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, в своїй сукупності, виходячи з вищевикладеного слід дійти висновку, що й практика Європейського суду з прав людини дає підстави стверджувати, що немає вимоги щодо чітких доказів на стадії обрання запобіжного заходу, на якій не вирішується питання про доведеність чи не доведеність саме вини конкретної особи у вчиненні злочину.

Також, встановлюючи та аналізуючи наявність поданих доказів про обставини, які передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України (що ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді даного клопотання обставини, передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України є доведеними, виходячи з таких підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше судимий, офіційно не працюючий, фактично проживав на час вчинення кримінальних правопорушень в межах даного кримінального провадження в м. Фастів Київської області і після вчинення злочинів зник з місця фактичного проживання, у зв`язку з чим він оголошений в міжнародний розшук, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, в даний час ОСОБА_7 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України (які є особливо тяжким та тяжким злочинами ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України), які вчинені щодо потерпілої ОСОБА_11 , за дані злочини законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк, зокрема, за особливо тяжкий злочин до п`ятнадцяти років, ОСОБА_7 , з огляду на досліджені матеріали кримінального провадження, обґрунтовано підозрюється у вчиненні даних злочинів, зокрема, у складі групи осіб та з проникненням у приміщення та із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу та з погрозами застосування такого насильства (ч.4 ст.187 КК України); він є особою працездатного віку, після вчинення вищевказаних умисних кримінальних правопорушень зник з місця вчинення злочинів, а також з урахуванням того, що в даний час у органу досудового розслідування, після розшукання підозрюваного, виникне об`єктивна необхідність проведення ряду слідчий дій, зокрема, і з потерпілою, на яку ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе чинити тиск, тому, в своїй сукупності, з урахуванням вищевказаних даних та проаналізованих обставин, а також з урахуванням характеризуючи даних на ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає, що в контексті положень ст.ст.177,178 КПК України та виконання вимог ст.196 КПК України підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може об`єктивно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплинути на потерпілу та свідків у справі, а також може вжити заходи щодо знищення чи сховання будь-яких речей, що зберегли на собі сліди відповідного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладені і встановлені обставини та ризики, слідчий суддя вважає, що вони в даний час, у своїй сукупності, свідчать про неможливість застосування підозрюваному ОСОБА_7 більш м`яких видів запобіжних заходів, що передбачені пунктами 1-4 ч.1 ст.176 КПК України, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Частиною 4 ст.183 КК України встановлено, що слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні у випадках, передбачених пунктами 1-3 цієї частини ст.183 КПК України. Тому, на підставі ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні даної ухвали не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування щодо потерпілої ОСОБА_11 .

На підставі викладеного та керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.176,177,178,183,186,193,194,196,197,395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, м. Ємва Республіка Комі, росіянина, громадянина Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України запобіжний захід тримання під вартою.

Зобов`язати слідчого СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у разі затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до суду з метою розгляду слідчим суддею питання про застосування до нього обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали суду. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1