Справа №705/7217/16-к
1-кс/705/1373/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
слідчого- судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання заступника начальника СВ Уманського районного ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ерух Республіка Туреччина, турка, громадянина Турецької Республіки, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
28 листопада 2016 року заступник начальника СВ Уманського районного ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що було погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В клопотанні заступником начальника вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , придбав у м.Києві бойові патрони в кількості 160 шт. та два пістолети: «Glok-17» заводський номер НОМЕР_1 та «Grand Power», модель G 9, заводський номер НОМЕР_2 , без передбаченого законом дозволу. 27.08.2014р. близько 22 год. 20 хв., на 210 км автодороги Київ-Одеса на стаціонарному посту ДАІ, працівниками ВДАІ Уманського району ( м.Умань) було зупинено автомобіль марки «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , в салоні якого знаходився ОСОБА_6 , де в ході огляду автомобіля на задньому сидінні було виявлено та вилучено 160 патронів, які згідно висновку експерта № 1/974 від 02.09.2014 року є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї: -десять патронів -9 -мм короткими патронами Браунінг заводського виробництва фірми «Siller & Bellot» Чехія; - п`ятдесят патронів- 9-мм патронами Парабеллум заводського виробництва фірми «Siller & Bellot» Чехія; - сто патронів- 7,65-мм патронами Браунінг заводського виробництва фірми «Siller & Bellot» Чехія. А також два пістолети, що згідно висновку експерта № 1/973 від 01.09.2014 року є короткоствольною вогнепальною зброєю: - пістолетом «Glok-17» калібру 9х19 Парабеллум; - пістолетом «Grand Power», модель G 9, які є придатні для стрільби та які останній незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
В клопотанні вказано, що з урахуванням зібраних по провадженню доказів 31.10.2014 року слідчим СВ Уманського районного ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини та просила його задоволити.
Заступник начальника Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 276 КПК України , повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим КПК запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У випадках, передбачених ч. 1 ст. 276 КПК, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені ст. 42 КПК.
ОСОБА_7 в порушення вимог ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснено не було і відповідно права передбачені ст. 42 КПК роз`яснені не були. Тобто, процесуальний статус гр. ОСОБА_8 , що передбачений КПК, на момент подачі клопотання до суду та його розгляду, слідчим не визначений, а тому ставити питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього є порушенням норм КПК України. Крім того, однією з обставин звернення слідчого до суду з клопотанням є неявка ОСОБА_8 до слідчого за викликом, тому слідчим направлено копію повідомлення про підозру на вказану останнім адресу проживання на території України (будь-які належні підтвердження з цього приводу в клопотанні відсутні та в судовому засіданні додані не були ). У зв`язку з цим постановою слідчого СВ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9 , ОСОБА_5 було оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинено.
Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України ОСОБА_7 вручено взагалі не було.
Відповідно до ст. 176 КПК України , запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, та під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
В ст. 178 КПК України вказано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 193 КПК , розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе , що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
В клопотанні, щодо наявності ризиків, на які посилається слідчий, не зазначено жодної обставини із посиланням на докази того, що підозрюваний (підозра якому по суті не оголошена) може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, може вчинити інше кримінальне правопорушення, та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Згідно ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України , слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Таким чином, беручи до уваги викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , не підлягає до задоволення .
Керуючись ст.ст. 177,178, 183,186,194, 196,309 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Уманського районного ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , що було погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з часу її проголошення.
Суддя ОСОБА_1