Справа № 699/908/16-к
Номер провадження 1-кс/699/104/16
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

26.12.2016 м.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю - секретаря ОСОБА_2

прокурора - прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури юриста першого класу ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Корсуні-Шевченківському клопотання заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури юристом першого класу ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пустоварівка Сквирського району Київської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, невійськовозобов`язаний, не судимий, за ч.4 ст.358 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2016 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури юристом першого класу ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 29 квітня 2015 року о 18 год. 32 хв. ОСОБА_5 при перетині кордону в Медика-Шегині район Перемишль Республіка Польща воєводство Підкарпатське, під час паспортного контролю у напрямку в`їзду в Польську Республіку з України, використав завідомо підроблений документ - заяву про намір доручити виконання роботи іноземцю, видану фірмою MGA INVESTMENT ТОВ вул. Жеромського, 94, НОМЕР_1 , Радом, як роботодавця, що довіряє виконання роботи громадянину України ОСОБА_5 , з недостовірно вказаними періодами початку та закінчення виконання останнім робіт по професії будівельника.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що він є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа при перетині державного кордону 29 квітня 2015 року о 18 год. 32 хв. в Медика-Шегині район Перемишль Республіка Польща воєводство Підкарпатське та що законного процесуального рішення у цьому кримінальному провадженні слідством ще не прийнято, самовільно залишив своє постійне місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснивши виїзд за межі території України, а саме перетнувши державний кордон 25 вересня 2016 року о 05 год. 46 хв. шляхом авіа-виїзду з м. Києва (Жуляни) із сполученням Київ-Будапешт та назад до України не повертався, при цьому попередньо на виклики до органу досудового розслідування не з`являвся, у зв`язку з чим в подальшому ОСОБА_6 було оголошено у розшук. Таким чином, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_7 й надалі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_5 слідчим кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Кримінальне провадження №0000274 зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, санкцією ч.4 ст.358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

04 вересня 2015 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

04 вересня 2015 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, направлено рекомендованим листом на адресу за останнім місцем проживання підозрюваного.

Станом на 29 вересня 2016 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 слідству невідоме. Досудове розслідування зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.280 КПК України.

Згідно відомостей про осіб, які перетнули державник кордон від 28.09.2016 року підозрюваний Старинець перетнув державний кордон 25 вересня 2016 року о 05 год. 46 хв., здійснивши авіа-виїзд з м.Києва (Жуляни) із сполученням Київ Будапешт та назад до України не повертався.

Як зазначено у клопотанні, підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук, однак доказів того суду не надано.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу технічними засобами від учасників процесу не надходили.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що на даний час підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від кримінальної відповідальності шляхом зміни без відома слідства свого місця проживання, місце його перебування невідоме.

Суд, вислухавши сторону кримінального провадження, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись належним чином завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.

Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Ч.1 ст.176 КПК України встановлено перелік запобіжних заходів, у ч.3 цієї ж статті зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: згідно п.3,5,6 - вік та стан здоров`я підозрюваного та обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого.

В підтвердження клопотання суду надано прокурором наступні докази: витяг з кримінального провадження № 0000274, постанову про створення слідчої групи у розслідуванні кримінального провадження, постанову про призначення процесуального керівника, протокол допиту свідка, відомості про осіб, які перетнули державник кордон, повідомлення про підозру від 04.09.2015 року ОСОБА_5 , супровідний лист про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , копію паспорта ОСОБА_5 , відомості про судимість підозрюваного, повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 про зняття підозрюваного з військового обліку за віком, характеристика на підозрюваного з його місця проживання, доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ч.1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозра - це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення. У разі отримання нових доказів раніше повідомлена підозра може бути змінена.

Ч.1 ст.17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно вимог ч.3 ст.184 КПК України до клопотання про застосування запобіжних заходів додаються:

1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу;

3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_5 не судимий, підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, санкцією ч.4 ст.358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

У судовому засіданні прокурором не надано доказів про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук і який саме, як того вимагає ч.6 ст.193 КПК, та те, що йому повідомлено про підозру, також не доведено і наявності підстав, передбачених ч.2 ст.183 КПК України для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, вислухавши прокурора та вивчивши надані матеріали з яких вбачається, що немає обґрунтованих підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у клопотанні належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 183, 184, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотання заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1