Справа № 520/2575/16-к
Провадження № 1-кп/520/451/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000392 від 03 червня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одесі, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
02 червня 2015 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, в м.Одесі пішохід ОСОБА_3 , знаходячись на проїзній частині вул.Павла Шклярука, а саме на смузі, по якій транспортні засоби виконують рух з боку вул.Авдєєва Чорноморського в напрямку вул.Толбухіна, підійшов до автобуса «БАЗ», д/н НОМЕР_1 , з лівої сторони, який зупинився у правого краю проїзної частини. Після чого, знаходячись біля водійської двері автобуса, тобто зліва від нього, та отримавши від водія вищевказаного автобуса відповідь, на задані ним питання, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, знаходячись в безпосередній близькості від мопеду «Хонда Діо», під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по своїй полосі руху, з боку вул. Толбухіна, в напрямку вул.Авдєєва Чорноморського, вибіг на його полосу руху, перетинаючи проїзну частину у невстановленому для переходу місці, що і спричинило вищевказані наслідки, а саме контактування пішохода ОСОБА_3 з мопедом, внаслідок чого відбулось перекидання мопеду та падіння водія мопеду ОСОБА_7 на асфальт.

Водій ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП помер в медичному закладі.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 535-1848/2015 від 08 липня 2015 року смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявною у нього відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді забоїв-розтрощення лобних долею головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 став набряк-набухання головного мозку.

Тим самим, пішохід ОСОБА_3 своїми діями допустив порушення вимог пунктів 4.7; 4.8; 4.10; 4.14 «а,б,г» Правил дорожнього руху України, які зобов`язують пішоходів, зокрема:

- відповідно до п.4.7. «Пішоходи повинні переходити проїжджу частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і наземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.»;

- відповідно до п.4.8. «Якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.»;

- відповідно до п.4.10. «Перед виходом на проїжджу частину з-за транспортних засобів, що стоять, та будь-яких об`єктів, що обмежують оглядовість, пішоходи повинні впевнитись у відсутності транспортних засобів, що наближаються.»;

- відповідно до п.4.14 «Пішоходам забороняється:

а) виходити на проїжджу частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

г) затримуватись і зупинятись на проїзній частині, якщо це не пов`язано.»

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.291 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 02 червня 2015 року близько 11 години дня на вулиці Шклярука він зустрів знайомого, який керував маршруткою та здійснив зупинку. Коли вони зі знайомим розмовляли, то двері маршрутки було відчинено і він не бачив дороги, після чого, поговорив, його знайомий закрив двері маршрутки, а він почав відходити та перетинати проїзну частину вулиці. Одразу він відчув удар і впав. Він бачив, що до приїзду швидкої допомоги потерпілий подавав ознаки життя, але допомогти йому не міг, так як сам отримав травми, погано розумів, що відбувається, згодом його також забрала швидка допомога.

Також, обвинувачений додав, що він з матеріалами кримінального провадження знайом в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази. В скоєному він розкаюється, просить вибачення у потерпілої та усвідомлює, що через його необережні дії загинула людина.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Також, постановою слідчого від 09.06.2015 року речовим доказом визнано CD-R диск з фіксацією моменту ДТП, яка мала місце 02.06.2015 року в м.Одесі на поїзній частині вул.П.Шклярука, в результаті якої загинув ОСОБА_7 .

Відповідно до Акту здачі приймання висновку судового експерта № 2922 від 05.06.2015 року та Акту здачі приймання висновку судового експерта № 3053 від 10.06.2015 року витрати на залучення експертів складають 983 гривні 40 копійок.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що їй нічого добавити до пояснень обвинуваченого, просила призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України за ознаками порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило загибель людини, та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його матеріальний стан, і вважає, що покарання обвинуваченому необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, усвідомивши суспільно-небезпечні наслідки своєї необережної поведінки, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1 ч.1 ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, вважає за можливим повністю звільнити його від оплати процесуальних витрат, відповідно до ч.1 ст.119 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ст.291 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань виконання покарань.
Запобіжний захід під час судового розгляду до ОСОБА_3 не застосовувався.

Речовий доказ CD-R диск з фіксацією моменту ДТП, яка мала місце 02.06.2015 року в м.Одесі на поїзній частині вул.П.Шклярука, в результаті якої загинув ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.119 КПК України витрати на залучення експертів Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз в розмірі 983 гриві 40 копійок компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1