Справа № 405/3230/17
УХВАЛА

(вступна та резолютивна частини)

09.08.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаною вище скаргою, в обгрунтування якої зазначив, що за станом на день його звернення до суду існує постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження 0000181 від 20.11.2013 року, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Дану постанову адвокат вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесену з грубим порушенням норм процесуального права, тому посилаючись на зазначені в скарзі обставини, звернувся до суду.

Адвокат ОСОБА_4 та особа, в інтересах якої подано скаргу у судовому засіданні надали пояснення, згідно з якими скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурори у судовому засіданні надали пояснення, відповідно до яких скаргу не визнали, в її задоволенні просили відмовити.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 та особи, в інтересах якої подано скаргу, а також прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 0000181 від 20.11.2013 року, дане кримінальне провадження неодноразово закривалося, про що свідчать наявні матеріали провадження. Разом з тим, ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2014 року та 24.03.2015 року постанови про закриття кримінального провадження скасовувалися та матеріали кримінального провадження направлялися до прокуратури Кіровоградської області для організації досудового розслідування. Крім того, скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 05.06.2015 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області ОСОБА_8 .

Згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2015 року, вирішуючи питання про законність постанови про закриття кримінального провадження, слідчим суддею було відзначено суттєву неповноту досудового розслідування, ігнорування слідчим вказівок слідчого судді, наданих при скасуванні попередньої постанови про закриття кримінального провадження та в цілому необгрунтованність постанови про закриття кримінального провадження. Так, слідчим суддею вказувалося, що диск з відеозаписом обшуку квартири АДРЕСА_1 слідчим не доглядався і рішення про доручення його до матеріалів кримінального провадження не виносилось.

Слідчим суддею було зроблено висновок про необхідність надання відповідного відеозапису для перегляду особам, які перебували у вказаній вище квартирі під час обшуку, після чого на підставі наданих ними, як свідками, показань необхідно встановити, хто з працівників міліції запитував під час відео зйомки про власника мобільного телефону і у кого вказаний телефон залишився. Крім того, слідчим суддею зазначалося, що допитані в якості свідків по даному кримінальному провадженню можуть бути не лише працівники міліції. А й інші особи, що знаходилися в квартирі під час проведення обшуку.

Також вказувалося на наявність можливості щодо застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження з метою з`ясування фактичного місця знаходження мобільного телефону ОСОБА_3 .

З урахуванням положення ст. 55 КПК України заявник ОСОБА_3 , як особа, за заявою якої відомості про вчинення кримінального правопорушення внесенні до ЄРДР, за відсутності постанови про відмову у визнанні його потерпілим підлягає допиту в якості потерпілого, а не свідка.

Водночас слідчим суддею встановлено, що в матеріалах кримінального провадження наявна постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 від 22.05.2015 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим, яку як зазначив адвокат ОСОБА_4 оскаржено не було, оскільки ані ОСОБА_3 ані він, як представник ОСОБА_3 такої постанови не отримували. До того ж в матеріалах кримінального провадження № 0000181 від 20.11.2013 року відсутні будь які відомості про фактичне отримання ОСОБА_3 зазначеної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (п.5 вказаної частини ст. 303 КПКУ).

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до постанови слідчого про закриття кримінального провадження (а.с. 270 -277) ОСОБА_3 був допитаний у якості свідка.

Під час розгляду матеріалів скарги прокурорами не було доведено фактичного виконання ухвал слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2014 року та 24.03.2015 року, якими вказувалося на необхідність вжиття певних заходів на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні, як то: дослідження слідчим відеозапису за участю свідків події, встановлення та допит особи, яка повторювала «кому належить телефон» та інших осіб, які перебували в квартирі, проведення допиту не лише працівників міліції, а й інших осіб, що знаходилися в квартирі під час проведення обшуку (а.с. 178, 179, 222-225).

Крім того, постановою про закриття кримінального провадження не відображено дії слідчого, які б свідчили про забезпечення повноти досудового розслідування, а саме щодо встановлення місця знаходження телефону із застосуванням відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Водночас слідчим суддею відзначається, що слідчим залишено поза увагою клопотання ОСОБА_3 (а.с. 234), згідно з яким ще 19.05.20115 року він просив слідчого ОСОБА_7 допитати його в якості потерпілого, викликати та допитати ОСОБА_9 та свідків, які брали участі, як поняті при проведенні обшуку в квартирі, а також встановити та допитати у якості свідків осіб, які опитувалися працівниками міліції під час обшуку з застосуванням відеозапису та призначити судову фоноскопічну експертизу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України покладається на слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування не було вжито всіх заходів на виконання завдання кримінального провадження, досудове розслідування вказаного кримінального провадження проведено однобічно та неповно, дії слідчого по закриттю кримінального провадження носять системний характер, постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, що свідчить про наявність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303-307,309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 від 22.09.2015 року про закриття кримінального провадження 0000181 від 20.11.2013 року.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1