Справа №483/1507/16-к 20.01.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очакова Миколаївської області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, обіймає посаду командира відділення командира машини взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,
- на підставі ст. 47 КК України звільнено від кримінальної відповідальності та передано на поруки військовій частині НОМЕР_1 за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку, а кримінальне провадження закрито,
Провадження №11-кп/784/126/17 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_6
Категорія: ст. 125 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі потерпілий просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалою суду ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 47 КК України, передавши його на поруки військовій частині НОМЕР_1 , за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку, а кримінальне провадження відносно нього закрито.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишено без розгляду.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі потерпілий посилається на те, що при вирішенні питання про передачу обвинуваченого на поруки, судом не взято до уваги недоліки, що містяться в протоколі загальних зборів колективу військової частини. Апелянт стверджує, що в порушення вимог закону, в даному протоколі відсутні дані про кількість учасників зборів, їх виступи і ставлення до звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. Також не вказано, які саме заходи впливу планується застосувати до ОСОБА_5 для його виправлення та перевиховання, не зазначені відповідальні особи. Крім того, стверджує, що судом залишено поза увагою те, що обвинувачений в ході досудового розслідування не визнав своєї вини, що унеможливлює, на думку апелянта, застосування до ОСОБА_5 положень ст. 47 КК України.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 22 червня 2016 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , під час виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , правою рукою наніс йому один удар по голові, внаслідок чого останній не втримав рівновагу та впав на землю. В результаті цього потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу волосистої частини голови, трьох саден правої нижньої кінцівки та струсу головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки військовій частині НОМЕР_1 , посилаючись на відповідне клопотання трудового колективу.
Судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 за місцем роботи характеризується позитивно, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з вказаних вище підстав та зобов`язується виправдати довіру колективу.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без застосування передбачених законом видів кримінальних покарань, шляхом застосування заходів виховного характеру в трудовому колективі, за місцем його служби, де він протягом року повинен виправдовувати довіру цього трудового колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати трудової дисципліни і громадського порядку, а тому задовольнив вказане клопотання.
4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_5 та його захисника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін; думку прокурора, який також вважав, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Кримінально-правовим наслідком виконання особою умов передачі на поруки є остаточне звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинений злочин після закінчення зазначеного строку (без ухвалення судового рішення), а наслідком недодержання нею хоча б однієї з наведених умов - притягнення до кримінальної відповідальності за цей злочин.
Про те, що особа не виправдала довіру колективу, свідчать: систематичне або грубе порушення нею правил внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, в установі чи організації; невиконання зобов`язань щодо своєї поведінки, взятих на загальних зборах колективу; вчинення нового злочину чи іншого правопорушення тощо.
Ухилення особи від заходів виховного характеру полягає в її намаганні уникнути виховного впливу колективу, залишенні з цією метою місця роботи або навчання та ін.
В апеляційній скарзі потерпілого міститься посилання на те, що судом першої інстанції не взято до уваги чисельні недоліки, що містяться в протоколі загальних зборів колективу військової частини, не визначено особу, яка відповідальна за виправлення обвинуваченого, конкретні заходи, що будуть застосовані до нього. До того ж, апелянт стверджує, що обвинуваченого не може бути передано на поруки колективу, оскільки останній в ході досудового розслідування не розкаявся у вчиненому.
Проте, наведені доводи спростовуються наступним.
Так, в матеріалах провадження містяться клопотання колективу в/ч НОМЕР_1 про передачу обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки колективу військової частини та витяг з протоколу загальних зборів № 2 від 02.12.2016 року. В клопотанні (а.с. 80), колектив військової частини зобов`язався здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, його перевиховання і виправлення, а саме: проведення занять щодо поведінки військовослужбовця за межами військової частини, взяття під контроль його безпосереднім командиром, тобто відвідування сім`ї ОСОБА_5 , проведення профілактичних бесід, проведення тренінгів з психологом.
Витяг з протоколу зборів колективу військової частини складено у відповідності до вимог закону. Так, даний витяг з протоколу (а.с. 81-82) містить дані про загальну кількість присутніх осіб, порядок денний, були заслухані ОСОБА_5 , інші військовослужбовці. Одноголосним рішенням зборів (218 голосів «за»), було прийнято рішення клопотати перед судом про передачу обвинуваченого на поруки колективу.
Як слідує з даного витягу з протоколу та мотивувальної частини ухвали суду, ОСОБА_5 щиро кається у вчиненому, дав перед колективом слово, що зазначене більше не повториться, зобов`язався відшкодувати реально завдану шкоду потерпілому. Таким чином, наведене спростовує доводи апелянта стосовно того, що обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо передати на поруки через не визнання останнім вини.
Судом першої інстанції було проаналізовано всі наявні дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.с. 69), за місцем проживання характеризується інспектором відділу поліції посередньо (а.с. 70), а депутатом міської ради позитивно (а.с. 91), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 71,72), займає посаду командира відділення командира машини взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 (а.с. 83), за місцем служби також характеризується позитивно (а.с. 84, 88), частково відшкодував потерпілому завдані збитки в сумі 1200 грн. ( згідно розписки потерпілого на а.с. 85,86), до складу сім`ї ОСОБА_5 входять дружина та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 87,89).
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення. Підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого та скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України, суд,-
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 грудня 2016 року відносно ОСОБА_5 без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11