Справа № 507/377/17
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого- судді ОСОБА_1 , за участю
секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника
ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гонохове Каменського району Алтайського Краю Російської Федерації , громадянина України , з середньою освітою , перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах , не працюючого , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Любашівського районного суду Одеської області від 10.10.2016 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік , звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком один рік,
у скоєнні злочину , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив , що 4,5,6 березня 2017 р. працював у ОСОБА_7 , який проживає по сусідству з потерпілою ОСОБА_4
6 березня 2017 р. до ОСОБА_7 приїхав приймальник скота ОСОБА_8 , який мав намір придбати у ОСОБА_7 корову. В цей день він звернувся до ОСОБА_8 з питанням, чи приймає він крадені корови , на що отримав позитивну відповідь. Після чого він взяв телефон ОСОБА_8 . В цей же день він домовився з ОСОБА_7 про те , що приблизно о 21.00 годині він підійде до останнього додому позичити гроші . Коли він йшов до ОСОБА_7 зі своєю співмешканкою приблизно о 21.00 годині , щоб позичити гроші , то побачив , що в кінці городу потерпілої ОСОБА_4 стояла корова. Після того як він заволодів даною коровою, зателефонував ОСОБА_8 , з яким домовився зустрітись у посадці , куди відвів корову. Через деякий час на місце їх зустрічі приїхав ОСОБА_8 разом з працівниками поліції , які почали здійснювати відносно нього психологічне і фізичне насильство , внаслідок чого він та його співмешканка надали такі свідчення працівникам поліції , які їм були необхідні.
Крім того , обвинувачений пояснив , що раніше працював у потерпілої і бачив як остання часто забувала дати корові їсти , внаслідок чого корова кидала місце , де вона знаходилась . 5 березня 2017 р. він бачив як потерпіла в стані алкогольного сп`яніння бігала за коровою по території свого домоволодіння.
Незважаючи на неповне визнання вини обвинуваченим , його винуватість у скоєнні інкримінованого йому діяння підтверджується слідуючими дослідженими в судовому засіданні доказами .
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2017 р. , з якого видно , що потерпіла ОСОБА_4 звернулась в поліцію з заявою про те , що 07.03.2017 р. приблизно о 01 годині вона виявила зникнення належної їй корови червоно-білого кольору ( а.п. - 29 ) );
- протоколом огляду місця події від 07.03.2017 р. та фототаблицею до нього , з якого видно , що в присутності понятих була оглянута лісополоса , розташована з північної сторони від с. Гвоздавка Перша Любашівського району Одеської області на відстані 330 м. від автошляху Криве Озеро Балта. В місці огляду була виявлена корова рябої масті , яка була прив`язана до дерева . Поруч знаходився громадянин , який назвався ОСОБА_5
( а.п. - 35 ) ;
- розпискою потерпілої ОСОБА_4 про зберігання корови та металевого ціпка
( а.с. - 44 ) ;
- показаннями , допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила , що 06.03.2017 р. приблизно о 18.00 19.00 годині дала їсти корові , яка знаходилась в сараї прив`язана за допомогою ціпка довжиною 1,5 м. Після чого закрила двері сараю на защіпку у вигляді зігнутого цвяха. В час ночі їй зателефонувала донька і спитала , чи на місці її корова. Після чого вона виявила відсутність корови і вийшла на дорогу , де побачила працівників поліції , сусіда ОСОБА_7 та обвинуваченого , який вів її корову. Обвинувачений за рік до події допомогав їй по господарству . В той час у неї було три корови. У лютому 2017 р. вона мала дві корови , а на момент крадіжки у неї була одна корова.
В літній час були випадки , коли корова самостійно паслась на городі. 5 березня 2017 р. їй показалось , що корова захворіла. У зв`язку з чим вона вивела її на територію домоволодіння , де вона увірвалась . Але це було у днівний час. В день , коли корова була викрадена , остання знаходилась у сараї припнута ціпком . Двері сараю були закриті на зігнутий цвях , що унеможливлювало знаходження корови поза межами сараю ;
- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який пояснив , що він являється заготівельником скота. 06.03.2017 р. приблизно в обідній час до нього підійшов обвинувачений і спитав , чи зможе він прийняти від нього скотину , на що він погодився і на прохання останнього дав йому свій номер мобільного телефону. В цей же день , коли вже було темно , йому зателефонував обвинувачений і став пропонувати йому прийняти у нього спочатку три корови , потім дві , після чого одну , сказавши , що узгодить кількість корів з дружиною . Така поведінка обвинуваченого насторожила його , про що він повідомив працівників поліції. Приблизно через 1 - 1,5 години обвинувачений повторно зателефонував йому і сказав , що одна корова уже є і щоб він виїзджав. Коли він з працівниками поліції приїхали на місце в лісопосадці , куди йому сказав приїхати обвинувачений , то побачили , обвинуваченого , його співмешканку та корову рябої масті ;
- показаннями , допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який пояснив , що в нічний час з 06.03.2017 р. на 07.03.2017 р. загавкали собаки . Він вийшов на дорогу і побачив свого сусіда , який повідомив його про крадіжку корови. Після чого він сів на мопед і поїхав в посадку , яка знаходиться в метрах 400 від його домоволодіння. Там він побачив обвинуваченого , його співмешканку , працівників поліції та рябу корову його сусідки ОСОБА_4 , яка була прив`язана до дерева ;
Таким чином , на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку , що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно , поєднане з проникненням у інше приміщення.
Неповне визнання вини обвинуваченим суд розцінює як спробу пом`якшити відповідальність за вчинене діяння.
Послідовні і переконливі показання потерпілої про те , що корова в день події була прив`язана в сараї , який закривається на защіпку у вигляді зігнутого цвяха , не викликають у суду сумніву.
Суд критично відноситься до показання співмешканки обвинуваченого ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила , що обвинувачений заволодів коровою в той момент, коли остання знаходилась в кінці городу , виходячи зі слідуючого.
ОСОБА_9 виховує з обвинуваченим двох малолітніх дітей і як співмешканка зацікавлена в тому , щоб обвинуваченому було призначене більш м`яке покарання за вчинене діяння.
Суд не приймає до уваги твердження захисника обвинуваченого про те , що у обвинуваченого виник умисел на викрадення корови , належної потерпілій , в той момент , коли останній зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 приблизно о 21.00 годині 06.03.2017 р. йшли до ОСОБА_7 зайняти у борг гроші і випадково побачили в кінці городу потерпілої корову , належну останній , оскільки така позиція захисника спростовується показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив , що 06.03.2017 р. приблизно в обідній час до нього підійшов обвинувачений і спитав , чи зможе він прийняти від нього скотину , на що він погодився і на прохання останнього дав йому свій номер мобільного телефону. В цей же день , коли вже було темно , йому зателефонував обвинувачений і став пропонувати йому прийняти у нього спочатку три корови , потім дві , після чого одну , сказавши , що узгодить кількість корів з дружиною.
Не заслуговують на увагу і твердження обвинуваченого про те , що потерпіла часто забувала кормити корову, внаслідок чого корова часто опинялась на території домоволодіння потерпілої без догляду , виходячи з такого
Потерпіла з приводу таких заяв в судовому засіданні пояснила , що дійсно були випадки , коли корова знаходилась на городі , але це було у літній час. 5 березня 2017 р. їй показалось , що корова захворіла. У зв`язку з чим вона вивела її на територію домоволодіння , де вона увірвалась . Але це було у днівний час. В день , коли корова була викрадена , остання знаходилась у сараї припнута ціпком . Двері сараю були закриті на зігнутий цвях , що унеможливлювало знаходження корови поза межами сараю . Крім того , як видно з протоколу огляду місця події від 07.03.2017 р.. в середині приміщення , в якому перебувала корова, знаходяться ясли , в яких знаходиться сіно та залишки кукурузяного листя. Даний факт узгоджується з показаннями потерпілої про те , що 06.03.2017 р. приблизно о 18.00 19.00 годині вона дала їсти корові , яка знаходилась в сараї прив`язана за допомогою ціпка довжиною 1,5 м.
В ході розгляду кримінального провадження обвинувачений надав суду заяву , адресовану прокурору Одеської області , про вчинення відносно нього в ході досудового розслідування психологічного та фізичного насильства і просив суд надіслати дану заяву прокурору Одеської області.
Учасники судового провадження під час розгляду справи не наполягали на відкладенні розгляду кримінального провадження до прийняття рішення за вказаною заявою обвинуваченого. Суд погодився з такою позицією учасників судового провадження , виходячи з того , що суд не використав жодного доказу на обґрунтування вини обвинуваченого , який міг би бути визнаний недопустимим в разі встановлення неправомірності дій з боку працівників поліції відносно обвинуваченого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання . Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
Суд враховує такі дані про особу обвинуваченого як незнаходження на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра , посередню характеристику за місцем проживання, перебування у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою , з якою він виховує двох малолітніх дітей. Суд також враховує позицію потерпілої , яка під час судових дебатів не наполягала на суворому покаранні відносно обвинуваченого , заявивши , щоб суд призначив покарання останньому на свій розсуд.
Оскільки обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку , визначеного судом при звільненні від відбування покарання за скоєний попередній злочин , то при визначенні остаточного покарання підлягає застосуванню ст.. 71 КК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у постанові від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З врахуванням думки прокурора , враховуючи те , що обвинуваченому призначене реальне покарання у виді позбавлення волі , суд вважає що запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили належить залишити без зміни у вигляді тримання під вартою.
Речові докази у кримінальному провадженні : корова та металевий ціпок , що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили належить передати потерпілій за належністю.
Речовий доказ - мобільний телефон марки FLY FF 179 , що знаходиться у відповідального по збереженню речових доказів Любашівського ВП ГУНП в Одеській області після набрання вироком законної сили належить передати ОСОБА_9 за належністю.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст 65 ,66 , 67, 71 КК України , ст..ст. 368,374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України , і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.ст. 71,72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Любашівського районного суду Одеської області від 10.10.2016 р. , яким обвинувачений засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік з застосуванням ст.. 75 КК України , до покарання , призначеного за новим вироком , остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці.
Строк відбуття покарання обвинуваченим відраховувати з моменту його затримання , тобто з 07.03.2017 р.
Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до моменту постановлення вироку , тобто з 07.03.2017 р. по 16.05.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Речові докази у кримінальному провадженні: корову та металевий ціпок , що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили передати потерпілій ОСОБА_4 за належністю.
Речовий доказ - мобільний телефон марки FLY FF 179 , що знаходиться у відповідального по збереженню речових доказів Любашівського ВП ГУНП в Одеській області, після набрання вироком законної сили передати ОСОБА_9 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любашівський районний суд Одеської області , а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому .
суддя ОСОБА_1