Справа № 522/463/17
Провадження по справі № 1-кс/522/9350/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_3 ,- адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на той факт, що 11.01.2017 р. слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , по справі №522/463/17, розглядаючи матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 00008891 від 22.11.2016 р., виніс ухвалу, відповідно до змісту якої наклав арешт на ряд автомобілів, у тому числі автомобіль PEUGEOT RCZ, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , що є власністю ОСОБА_3 із забороною відчуження та користування.
Необхідність арешту у вигляді заборони відчуження, була аргументувана встановленням обставин, що вищевказані транспортні засоби експлуатуються на території України незаконно, знищення або переховування автомобіля виключає можливість проведення комплексу експертиз для повного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.
Станом на теперішній час, потерпілого у кримінальному провадженні щодо вказаних в клопотанні транспортних засобів немає, тому потерпілою стороною позовні вимоги під час досудового розслідування не заявлені.
Крім того, на момент розгляду клопотання ОСОБА_3 не є ані підозрюваним, а ні обвинувачуваним в кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, заявник вважає, що в подальшому у застосуванні арешту вищевказаного майна, відповідно до ст. 174 КПК України, відпала необхідність.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання в повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, слідчого та прокурора, вважаю вимоги адвоката ОСОБА_4 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вивченням матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_4 встановлено, що слідчим СВ Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008891 від 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР № 0008891 від 22.11.2016 року, досудове розслідування проводиться за заявою ОСОБА_7 щодо невстановленої особи, яка шляхом підробки документів заволоділа автомобілем марки «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_4 », яка є власністю ОСОБА_3 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2017 р., з метою дослідження під час проведення експертиз, задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на транспортні засоби автомобіль PEUGEOT RCZ, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , що є власністю ОСОБА_3 із забороною відчуження та користування.
Арешт було накладено орбгрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали, так як на даний час усі необхідні для кримінального провадження експертизи щодо автомобіль PEUGEOT RCZ, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , проведені та їх висновки отримані слідчим органом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що представником власника транспортних засобів автомобілю марки «PEUGEOT RCZ», державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ОСОБА_3 доведено, що в подальшому застосуванні заходу у вигляді арешту автомобіль, який належать ОСОБА_3 на праві власності,- відпала потреба.
Враховуючи приписи кримінального процесуального законодавства, вбачається, що у кримінальному провадженні № 0008891 від 22.11.2016 року відсутні підстави для подальшої заборони власнику ОСОБА_3 права користуватися власним майном.
З огляду на викладене, суд приймає клопотання адвоката ОСОБА_4 до розгляду та приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.
Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2017 р. на транспортний засіб автомобіль PEUGEOT RCZ, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_3 .
Зобов`язати слідчого СВ Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 повернути особисто ОСОБА_3 або через захисників (адвокатів), чи представників, повноваження яких підтверджено відповідно до ст. 50 КПК України, тимчасове вилучене 21.01.2017р. майно, а саме: автомобіль PEUGEOT RCZ, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

17.07.2017