Справа № 444/2591/16-к
Провадження № 1-кп/444/25/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

сторони обвинувачення ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві кримінальне провадження № 1-кп/444/25/2017 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рава-Руська Жовківський район Львівська область, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий, паспорт НОМЕР_1 ,-

- за ст. 125 ч. 1 КК України;

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , 19 листопада 2016 року близько 11.00 години, знаходячись у с. Малехів Жовківського айону Львівської області, поблизу АЗС «Соккар», на автодорозі сполученням Львів-Рава-Руська», маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, зловивши громадянина Республіки Польща ОСОБА_5 за комір куртки, наніс декілька ударів рукою в область лівого вуха та голови, тим самим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді синця на лівій вушній раковині та кровиливів на волосяній частині голови зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експертизи та характеризуючих обвинуваченого матеріалів справи, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніві у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини, у вчиненні злочину, свою вину визнав повністю і пояснив, що 19 листопада 2016 року разом з дружиною та дитиною рухався автомобілем з м. Львів в сторону м. Рава-Руська, по дорозі його "підрізав" інший автомобіль, розбив в його автомобілі дзеркало і не зупиняючись поїхав далі. ОСОБА_4 наздогнав даний автомобіль, та вони зупинилися. З вищезгаданого авто вийшов потерпілий, якому він пояснив, що той завдав йому збитків, на що потерпілий почав його штовхати, щоб сісти в свій автомобіль і тоді не втримавшись він наніс удар рукою потерпілому в голову.

Із висновку експерта № 2248 від 21.11.2016 р. вбачається, що у гр. Бохенека Гжегоша Здіслава виявлено : синець на лівій вушній раковині та кровиливів на волосяній частині голови зліва. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути від ударів кулаком 19 листопада 2016 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Такий висновок оголошено в судовому засіданні.

Даний висновок експерта ніким не оспорюється відповідає обставинам події, а тому суд вважає його правильними і покладає в основу вироку.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявленому йому кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодженння, і тому суд такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченими є злочином невеликої тяжкості.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винного, який позитивно характеризуються, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні суд вважає обставиною, що помякшує його покарання, так як останній як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні дав правдиві пояснення про обставини вчиненого ним злочину чим активно сприяв слідству.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою він судиться, а саме у вигляді штрафу, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження з його боку нових кримінальних правопорушень буде достатнім штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян.

Санкцією ст. 125 ч. 1 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу, громадських робіт, або виправних робіт. З врахуванням особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд прийшов до переконання, що достатнім покаранням у вигляді штрафу для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження з його боку нових кримінальних правопорушень буде достатнім штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 510 грн.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , визнати винним за ч. 1 ст. 125 КК України та засудити до штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішеня не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1