Справа № 467/195/17
УХВАЛА
13.06.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у приміщенні Арбузинського районного суду в смт. Арбузинка клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000503 від 22 грудня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000503 від 22 грудня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України надійшов до Арбузинського районного суду Миколаївської області 24 лютого 2017 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2017 року, який був продовжений ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2017 року на строк до 21 березня 2017 року.

Ухвалою колегії суддів Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено до 13 травня 2017 року.

Ухвалою колегії суддів Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2017 року запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено до 01 липня 2017 року.

В судовому засіданні прокурор звернувся з письмовим клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 09 серпня 2017 року, мотивуючи тим, що станом на 13.06.2017 року ризики не зменшились, менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою та запобіжний захід у виді домашнього арешту, обґрунтовуючи тим, що він зареєстрований у будинку, належному його матері, в с. Садове, Арбузинського району Миколаївської області, на свідків та потерпілого впливати не буде, в цьому будинку ніхто не проживає.

Захисник в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, ухилятись від суду наміру не має, тому просить суд замінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав клопотання сторони захисту.

З`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до такого.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексута за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2017 року слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено обвинуваченому, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч.1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення та з урахуванням того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжувався ухвалами Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року та від 03 травня 2017 року.
Колегія суддів вважає, що обраний та продовжений відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому діяння, а встановлені ухвалою слідчого судді від 20 лютого 2017 року ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.
При обранні та продовженні запобіжного заходу ОСОБА_6 було об`єктивно встановлено, що він підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, встановлено дійсні ризики згідно кримінального процесуального закону, а тому не піддаючи рішення слідчого судді сумніву та не порушуючи принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року), що є одним із основних аспектів принципу верховенства права, колегія суддів вважає, що на даний час об`єктивні обставини, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не є спростованими.
Так, частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України) сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Однак, всупереч положень ст. 132 КПК України у судовому засіданні стороною захисту не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.
Обвинувачений стверджував, що не буде впливати на свідків та потерпілого, однак будь-яких належних доказів на підтвердження цього не надав.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого колегія суддів на даному етапі не встановила.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою не відпали, більш м`які запобіжні заходи не взмозі гарантувати його належну поведінку, а тому дію запобіжного заходу слід продовжити до 09 серпня 2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обрану обвинуваченому ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000503 від 22 грудня 2016 року, продовжити до 09 серпня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3