У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні 22 грудня 2016 року у м. Києві кримінальне провадження № 00010036 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року.
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
та мешканця м. Києва, в порядку ст. 89 КК України
(далі КК) такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а на підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків згідно з пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 78 719 грн.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 12 серпня 2013 року приблизно о 00.15 год. проник до будівлі кафе «Таксі на Дубровку», що розташоване на проспекті Героїв Сталінграду, 63 «в» у м. Києві, звідки таємно викрав алкогольні напої, кальяни, комп`ютер та шухляду касового апарата із грошима в сумі 3 000 грн, завдавши майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 37 622,78 грн.
Крім того, 04 жовтня 2013 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_6 , діючи повторно, проник до будівлі кафе «Таксі на Дубровку», звідки таємно викрав алкогольні напої, комп`ютер, плазмовий телевізор «LG» та касовий апарат з грошима в сумі 50 грн, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 41 236,60 грн.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_6 через м`якість. Посилається на безпідставне звільнення його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням. Указує, що шкоду потерпілому ОСОБА_7 до цього часу не відшкодовано. Зазначає, що судом не виконано вказівки касаційного суду, що містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України (далі КПК).
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який касаційну скаргу не підтримав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Як убачається із вироку та ухвали, при призначенні покарання ОСОБА_6 із звільненням від його відбування з випробуванням суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини провадження та дані про особу засудженого, зокрема, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивні характеристики, стан здоров`я та матеріальний стан.
При повторному апеляційному розгляді апеляційний суд виконав вказівки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року, надав відповіді на всі зазначені в ухвалі питання та виклавши докладні мотиви прийнятого рішення дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 твердо став на шлях виправлення. Як встановив апеляційний суд, він з жовтня 2013 року будь-яких порушень не вчиняв, з 10 лютого 2015 року мобілізований на військову службу, яку проходить у званні молодшого сержанта на посаді командира відділення взводу оперативного призначення, програму бойової та гуманітарної підготовки він засвоїв на відмінно, стягнень за період військової служби не мав, врівноважений, відповідальний, ініціативний, за своїми морально-психологічними та діловими якостями відповідає займаній посаді, характеризується винятково з позитивної сторони.
Тому суд, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, дійшов правильного висновку про те, що зазначені обставини є такими, що дають підстави для застосування ст. 75 КК та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
Отже, на думку колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Апеляційний розгляд провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3