УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До Дніпровського районного суду м. Києва 09.02.2017 надійшло дане клопотання в якому особа, що його подала просить встановити граничних строків проведення слідчих дій у рамках вказаного кримінального провадження.
Відповідно до ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю, - ОСОБА_1 та передано матеріали за скаргою 10.02.2017 року.
Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст. 114 КПК України за скаргою приходить до наступного.
Згідно вказаної статті Кодексу для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
У цій ситуації, заявник просить встановити граничні строки для проведення слідчих дій у рамках вказаного кримінального провадження.
Але, вказана стаття Кодексу передбачає тільки можливість встановлення слідчим суддею процесуальних стркоів.
Граничний строк встановляється лише Кримінальним процесуальним Кодексом України і все.
Також, з норм ст. 223 того ж Кодексу випливає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Тобто, Глава 20 вказаного Кодексу не містить граничного строку для проведення тієї чи іншої слідчої дії так, як вони проводяться за умови наявності достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети такої дії, тобто отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
При цьому, у порядку ст. 114 Кодексу слідчий суддя має змогу для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження, а цей Кодекс не містить граничних строків для проведення слідчих дій, з огляду на, що посилання заявника на норми ст. 114 Кодексу є безпідставними так, як через відсутність у нормах законодавства чітко визначеного такого типу строку позбавляє слідчого суддю в його межах визначити той чи інший процесуальний строк.
Тож, слідчий суддя, беручи до уваги вищезазначене, вважає, що клопотання заявника подано без додержання вимог КПК України і беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 цього Кодексу, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 даного Кодексу, та враховуючи загальні засади кримінального провадження є доречним відмовити у відкритті провадження за ним з огляду на неможливість встановлення граничного строку у порядку ст. 114 вказаного Кодексу.
Керуючись ст.ст. 1-29, 114, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом із клопотанням та доданими до нього матеріалами.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Слідчий суддя: