Провадження № 1-кп/470/2/17
Справа № 470/459/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасників кримінального провадження:

сторони обвинувачення начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника за договором ОСОБА_7 , діючої на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 163 від 30.06.1994 року та ордеру серії МК № 48940 від 11.04.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000178, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, раніше судимого 11.12.2014 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого в селі Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, 10 квітня 2015 року, близько 16 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через відсутню секцію огорожі, шляхом вільного доступу пройшов на територію домоволодіння, належного ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав металевий молот вагою 6 кг. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, продавши його місцевому мешканцю, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на 187 грн.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано - як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, тобто за ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за ч.2 ст.185 КК України не визнав. Суду показав, що молот з території двору потерпілої не викрадав, а знайшов його на перехресті доріг, після чого відпиляв ручку та продав його ОСОБА_8 за 10 грн.

Начальник відділу місцевої прокуратури обґрунтовував обвинувачення ОСОБА_6 даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.04.2015 року та показах потерпілої ОСОБА_5 , протоколі огляду місця події від 11.04.2015 року та протоколі проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 08.05.2015 року, довідці магазину господарчих товарів «Люкс» від 14.04.2015 року та показах свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Так, у відповідності з протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.04.2015 року слідує, що ОСОБА_5 звернулася до працівників міліції із заявою про викрадення ОСОБА_6 з території її домоволодіння належного молоту, вартістю 600 грн. ( а. п. 19 ).

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості потерпілої вона показала, що напередодні з чоловіком міняла огорожу на своїй присадибній ділянці та залишила молот на території двору, яка не була огороджена. 10.04.2015 року від односельців дізналася про те, що ОСОБА_6 викрав молот та продав його ОСОБА_8 , про що вона заявила в міліцію, які молот оцінили самі. Після вступу вироку суду в законну силу, молот їй повернули.

11.04.2015 року працівниками міліції було проведено огляд території домоволодіння АДРЕСА_2 та встановлено, що під стіною будинку знаходиться господарський інвентар, а зі сторони вулиці огорожа відсутня і на її місці натягнутий шнур ( а. п. 21-22 ).

Під час проведення слідчим міліції слідчого експерименту з фото таблицею до нього від 08.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 на місці події показав, як забрав молот на землі біля домоволодіння потерпілої, паркан якого на той час був відсутній, в своєму сараї спиляв ручку та продав його односельцю ( а. п. 23-27, 28-29 ).

Вказане узгоджується із показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що в квітні 2015 року придбав за 10 грн. у ОСОБА_6 , який направлявся на металобрухт, металевий молот без ручки вагою 6 кг. ОСОБА_6 пояснив, що молот знайшов на дорозі, а потім приїхали працівники міліції, яким він добровільно видав молот.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив те, що займається прийманням металобрухту і того дня ОСОБА_6 планував принести йому молот, який, як опісля він дізнався від односельців, останній забрав у потерпілої.

Таким чином, аналіз зазначених вище доказів, зокрема, заява та покази потерпілої, протоколи огляду місця події та проведення слідчого експерименту з підозрюваним, покази свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , вказують на те, що ОСОБА_6 дійсно вилучив вказаний молот з території двору потерпілої ОСОБА_5 .

У відповідності зі змісту ст.91 КПК України слідує, що викладені в ній обставини вказують на необхідність досліджувати в діянні особи складу злочину, що входить до загального предмету доказування. Зокрема, згідно з п.3 ч.1 зазначеної вище статті у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Начальник відділу місцевої прокуратури в судовому засіданні посилався на довідку магазину господарчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 14.04.2015 року, зі змісту якої випливає, що вартість одного здорового молоту ( вагою 6 кг ) - становить 187 грн. ( а. п. 20 ).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що є власником цього магазину, а тому довідку надавала начальнику міліції про вартість одного нового молоту в магазині, а не вилученого по справі речового доказу ( молоту ).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів ( ст.85 КПК ).

Доказ не вважається належним, якщо він не здатний встановлювати факт, що має значення для кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка про вартість нового молоту в магазині в розмірі 187 грн. та покази свідка ОСОБА_9 з цього приводу, не здатні встановлювати вартість вилученого обвинуваченим ОСОБА_6 з території домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 молоту вагою 6 кг., що був у користуванні, а тому не мають безумовного зв`язку з речовим доказом по справі і судом відхиляються як неналежні докази.

В судовому засіданні 17.05.2016 року був оглянутий речовий доказ по справі металевий молот вагою 6 кг, наданий суду потерпілою ОСОБА_5 , а 19.05.2016 року за клопотанням начальника відділу місцевої прокуратури по справі призначена товарознавча експертиза з метою визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, проведення якої згідно з п.6 ч.2 ст.242 КПК України є обов`язковою ( а. п. 162 ).

У відповідності з висновком товарознавчої експертизи № 09/3-91 від 25.05.2016 року встановлено, що залишкова вартість досліджуваного металевого 6 кг. молота, станом на 10.04.2015 року, з урахуванням ознак зносу могла становити 112,00 грн. ( а. п. 177-185 ).

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт ОСОБА_11 свої висновки, викладені в зазначеній вище експертизі, підтвердив у повному обсязі, а суду показав, що висновок товарознавчої експертизи носить ймовірно-позитивний характер. Тому, на підставі зазначеної у висновку методики, він встановив середню ринкову вартість наданого молоту в розмірі 160 грн., що підтверджується інформацією зі споживчого ринку та інтернетресурсу, відняв від нього 30 % зносу, через наявні дефекти у виді подряпин та корозійних нашарувань, що становить 48 грн., а тому залишкова вартість досліджуваного молоту склала 112,00 грн.

Ці покази експерта ОСОБА_11 повністю узгоджуються із його висновком № 09/3-91 від 25.05.2016 року, де зазначено докладний опис речового доказу, застосовані органолептичний та порівняльний методи дослідження, отримані результати про залишкову вартість досліджуваного металевого молоту, що відповідає положенням статей 101, 102 КПК України, які встановлюють певні вимоги до змісту цього доказу.

А тому посилання в дебатах начальника відділу місцевої прокуратури ОСОБА_4 про необхідність визнання цього висновку недопустимим доказом внаслідок порушення експертом методики його проведення є безпідставним і судом відхиляється.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Тому, визначальним для правильної оцінки вчинюваного діяння є з`ясування, зокрема, змісту об`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна, обов`язковою складовою ознакою якого є предмет злочину.

У відповідності з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» встановлено, що предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі).

Так, статтею 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність при скоєні крадіжки майна у випадках, якщо крадіжка майна є не дрібною.

Відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Податкова соціальна пільга підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється на 1 січня звітного року.

Пунктом 1 розділу XIX Податкового кодексу України встановлено, що податкова соціальна пільга, встановлена підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 цього Кодексу, набуває чинності з 01 січня 2016 року. А до 31 грудня 2015 року для цілей застосування цього підпункту податкова соціальна пільга надається у розмірі 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII цей прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2015 року становить 1218 грн.

Тому податкова соціальна пільга ( 50 % ) становить 609 грн.

Таким чином, кримінальна відповідальність може наступати тільки в тому випадку, якщо вартість викраденого майна перевищує 121,8 грн., що становить 0,2 податкової соціальної пільги.

Проте вартість вилученого молоту становить лише 112 грн., тому правильним є посилання захисника ОСОБА_7 про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за відсутності в його діях складу цього злочину, а саме недостатньої вартості вилученого майна, крадіжку якого слід вважати дрібною.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

З цього слідує, що обвинувачення ОСОБА_6 про те, що він 10 квітня 2015 року, близько 16 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через відсутню секцію огорожі, шляхом вільного доступу пройшов на територію домоволодіння, належного ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав металевий молот вагою 6 кг. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, продавши його місцевому мешканцю, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на 187 грн., тобто в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не доведено стороною обвинувачення і така можливість вичерпана, а тому на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України обвинувачений підлягає по суду виправданню.

За такого процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 880,40 грн. відповідно до положень ст.126 КПК України слід прийняти на рахунок держави.

А речовий доказ по справі, а саме: металевий молот вагою 6 кг., що зберігається в приміщенні Березнегуватського районного суду Миколаївської області, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України повернути ОСОБА_5 як законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 по обвинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнати невинуватим і за відсутності в його діянні складу цього кримінального правопорушення по суду в и п р а в д а т и.
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 880,40 грн. відповідно до положень ст.126 КПК України прийняти на рахунок держави.

Речовий доказ по справі, а саме: металевий молот вагою 6 кг., що зберігається в приміщенні Березнегуватського районного суду Миколаївської області, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України повернути ОСОБА_5 як законному володільцю.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1