Ухвала
іменем україни

01 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001156, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Білицьке м. Добропілля
Донецької області, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за касаційними скаргами засудженого та захисника ОСОБА_6 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 03 березня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновок суду про винуватість його підзахисного ґрунтується на суперечливих й недопустимих доказах, які отримані з порушенням вимог КПК України, та дії працівників правоохоронних органів носили провокативний характер. Суд апеляційної інстанції належним чином не проаналізував та не спростував доводів його апеляційної скарги, у зв`язку з чим постановив рішення, яке не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує доводами, аналогічними до доводів захисника.
Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 серпня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03 березня 2016 року вирок місцевого суду змінено, ОСОБА_5 пом`якшено покарання із застосуванням ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; ОСОБА_8 - до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_8 визнано винуватими та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 01 листопада 2014 року приблизно о 10.30 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів з метою отримання грошової винагороди, знаходячись в підвальному приміщенні столярної майстерні в м. Очаків Миколаївської області, незаконно збули за 120 грн ОСОБА_9 1,923 г особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Крім цього, 08 листопада 2014 року приблизно о 17.25 год., ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись біля будівлі магазину «Глобус» у м. Очаків Миколаївської області, незаконно збули за 120 грн ОСОБА_9 1,752 г особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушують питання засуджений та захисник, перегляду в касаційному порядку не підлягає, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.

При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.

Той факт, що засуджений за попередньою змовою двічі вчинив збут особливо небезпечного наркотичного засобу, підтверджується показаннями свідків, даними, що містяться у протоколах слідчих (розшукових) та негласних слідчих дій, висновках експертиз.

На думку колегії суддів,висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їх належність й допустимість.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції переглядаючи вирок суду першої інстанції, зокрема, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , яка за своїм змістом аналогічна до касаційних скарг його та захисника, ретельно перевірив викладені в ній доводи, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав її в цій частині необґрунтованою.

Також суд апеляційної інстанції врахував пояснення ОСОБА_5 про його причетність до вчинення інкримінованого злочину та щире каяття. Відношення засудженого до обвинувачення в суді апеляційної інстанції обґрунтовано було враховано при визначенні ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 03 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3