Єдиний унікальний номер справи 185/5990/17
Провадження № 1-кп/185/426/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 25 березня 2017 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дмитров Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого машиністом підземних установок дільниці УКТ № 1 ШУ «Героїв Космосу», одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
24 серпня 2016 року близько о 14.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля ставка, розташованого на землях Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, побачив декілька рослин роду коноплі. Впевнившись, що дані рослини є коноплями, які містять в собі наркотичний засіб, у ОСОБА_4 в цей же день близько о 14-00 годині виник злочинний умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів.
ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи Закони України від 15 лютого 1995 року «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», незаконно вирвав три кущі, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, для подальшого особистого вживання шляхом куріння без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 того ж дня знаходячись на тому ж місці, біля ставка, сховав вказані вирвані кущі коноплі у траві та залишив сушити.
26 серпня 2016 року ОСОБА_4 обірвавши з висушених ним кущів роду коноплі листя та верхівки, подрібнив їх механічним шляхом за допомогою сили рук. Після чого ОСОБА_4 помістив виготовлений ним «канабіс» у згортки та поліетиленовий стік-пакет (пакунок). В результаті вказаних дій незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб загальною масою 13,960 г., відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06 травня 2000 року, які переніс до гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Надія», що по вул. Будівельній в м. Павлограді Дніпропетровської області, яким користується, та розклав у даному приміщенні, тим самим почав незаконно зберігати наркотичний засіб «канабіс» загальною масою 13,960 г. в вищевказаному гаражі.
24 березня 2017 року в період часу з 16-50 годин до 20-10 годин співробітники поліції в ході проведення санкціонованого обшуку гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Надія» по вул. Будівельній в м. Павлограді Дніпропетровської області, яким користується ОСОБА_4 , виявили 2 паперових згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 6,623 г. та 3,947 г., стік-пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 3,390 г.
Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, та прекурсорів за №1/8.6/1122 від 12 травня 2017 року надані на експертизу 11 квітня 2017 року подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору масою 6,623 г., 3,947 г., 3.390 г., які знаходяться в двох паперових згортках та в пакеті з полімерного матеріалу, вилучені в ході обшуку гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Надія», що по вул. Будівельній в м. Павлогграді Дніпропетровської області є «канабісом», який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса «канабісу» в перерахунку на висушену речовину становить відповідно 6,029 г., 3,595 г., 3,111 г.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Надія» по вул. Будівельній в м. Павлограді Дніпропетровської області, яким користується, наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено загальною масою 13,960 г., що в перерахунку на суху речовину становить 12,735 г.
Вказану наркотичний засіб, обіг якого заборонено, ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

24 липня 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 від 24 липня 2017 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана.

Під час проведення досудового розслідування проводились судово-дактилоскопічна експертиза та судово-дактилоскопічна експертиза, на проведення яких було витрачено 1780 грн. 56 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 1780,56 гривень.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 липня 2017 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 1780,56 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1