Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/979/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000269 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.09.2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, не працюючого, не одруженого, у відповідності до ст. 89 КК України вважається таким, що судимостей немає,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Вирішено питання про долю речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_9 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднана з проникненням у житло та приміщення, вчинена повторно за таких обставин.

Так, 02 травня 2015 року приблизно о 23 годині ОСОБА_9 з метою таємного викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_10 , де за допомогою пилочки для нігтів, відчинив навісний замок на вхідних дверях та проник всередину приміщення, а саме цегляної будівлі - майстерні звідки таємно викрав особисте майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 2728 грн.

Крім того, 14 травня 2015 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_9 , діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію того ж домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що вхідні двері до дерев`яної майстерні не були зачинені на запори, проник всередину приміщення, звідки таємно викрав електродвигун потужністю 3кВт, вартістю згідно висновку експерта 2261 грн., та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.

Крім того, 14 грудня 2015 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_9 , діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до неогородженого парканом домоволодіння по АДРЕСА_3 , яке належить потерпілій ОСОБА_11 , де на території подвір`я побачив супутникову антену з трьома конвертерами (опромінювачами), яка була прикріплена до дерева і таємно викрав її, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 331 грн., та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.

Крім того, 15 грудня 2015 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_9 , діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_12 , де шляхом зламу металевих скоб, на яких кріпився навісний замок, відкрив вхідні двері та проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав кольоровий телевізор «Дніпро 50 ТБ 305», 1995 року випуску, вартістю згідно висновку експерта 152 грн., та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.

Крім того, 20 січня 2016 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_9 , діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить потерпілому ОСОБА_13 , де витягнувши скло з віконної рами, проник в середину приміщення жилого будинку, звідки таємно викрав особисте майно ОСОБА_13 на суму 2930 грн. 56 коп.

Крім того, 13 березня 2016 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_9 , діючи повторно, проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , де з приміщення гаражу та житлового будинку таємно викрав особисте майно ОСОБА_14 на загальну суму 1505 грн.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України - 4 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

При цьому вказує на те, що призначаючи покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції не у повній мірі враховано суспільну небезпеку та тяжкість скоєних злочинів, його особу, суму завданих збитків, а тому призначене покарання через свою м`якість не може слугувати запорукою виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вважає, що судом не враховано, що ОСОБА_8 вчинив 5 умисних тяжких корисливих злочинів та один злочин середньої тяжкості, завдану потерпілим матеріальну та моральну шкоду не відшкодував та не вчиняв жодних дій для примирення з потерпілими, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став.

Тому вважає, що обвинуваченому призначене покарання без дотримання вимог ст. 65 КК України, оскільки за своїм розміром воно є явно несправедливим внаслідок м`якості, що відповідно до ч.2 ст. 409, ст. 414 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних вимог. При цьому апеляційний суд, відповідно до вимог частини другої вказаної статті, вправі вийти за мажі апеляційних вимог, однак лише в тому випадку, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на вказаний вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.09.2016 року процесуальним прокурором 20.10.2016 року подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочинів та особі засудженого, через його м`якість та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а в іншій частині вирок суду залишити без змін (т.2 а.к.п.137-140).

Ухвалою апеляційного суду від 31.10.2016 року, вказану апеляційну скаргу, на підставі ч.1 ст. 399 КПК України, повернуто прокурору через порушення останнім вимог п.4 ч.2 ст. 396 КПК України, оскільки апелянт не конкретно зазначив свої вимоги, а саме просив скасувати вирок суду через м`якість призначеного покарання та постановити новий вирок, яким фактично просив призначити таке ж саме покарання, яке призначено судом першої інстанції.

08.11.2016 року апелянтом направлено до апеляційного суду, в порядку ст. 403 КПК України, змінену апеляційну скаргу, в якій прокурор також просить вказаний вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України - 4 роки 2 місяці позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, без застосування ст.ст. 75 і 76 КК України, а в іншій частині вирок суду залишити без змін.

При цьому прокурором не враховано того, що відповідно до вимог ч.4 ст. 403 КПК України, внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків апеляційного оскарження не допускається.

Проте, як вбачається із зміненої апеляційної скарги прокурора, останній просить призначити обвинуваченому більш суворе покарання, ніж просив у своїй апеляційній скарзі поданій в межах строку на апеляційне оскарження даного вироку суду, у якій просив призначити остаточно 4 роки позбавлення волі, а в зміненій апеляції, яка подана прокурором вже за межами строків на апеляційне оскарження, просить призначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, чим погіршує становище обвинуваченого.

Більше того, свою змінену апеляцію прокурор доповнив і вимогами про призначення обвинуваченому покарання без застосування положень ст.ст. 75 і 76 КК України, чим беззаперечно також погіршує становище обвинуваченого, що є недопустимим, оскільки вказана вимога заявлена прокурором також за межами строків на апеляційне оскарження.

З урахуванням того, що вищевказані зміни до апеляційної скарги прокурора суперечать положенням ч.4 ст. 403 КПК України, а відтак вони не можуть бути задоволені.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що змінена апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, а тому вказаний вирок районного суду стосовно ОСОБА_8 слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.09.2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2