Справа №473/2956/16-к 07.06.2017

Провадження № 11-кп/784/261/17
Категорія ч. 4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої (судді-доповідача): ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження № 90000824 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

представник потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційних скарг.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого на АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого; -

- засуджено:

за ч. 4 ст. 187 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Постановлено:

- початок строку відбування покарання обчислювати з 09 травня 2016 року;

- запобіжний захід залишити без змін тримання під вартою;

- у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 09 травня 2016 року до дня набрання вироком законної сили;

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 59 349,84 грн. матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи від 19 вересня 2016 в сумі 880,40 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За змістом апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок змінити, змінивши кваліфікацію та пом`якшивши призначене йому судом покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що визнав свою вину у вчиненні вбивства, проте не погоджувався і в суді першої інстанції з такою кваліфікацією. Твердить про своє щире каяття, співпрацю з правоохоронними органами та його послідовні показання (в тому числі і під час слідчого експерименту). Вважає безпідставною оцінку судом таких його показань, як спробу зменшити свою відповідальність.

Вважає постановлений відносно нього вирок занадто суворим у зв`язку з неправильною кваліфікацією.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого представники потерпілої ОСОБА_11 та ОСОБА_9 просять апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а оскаржуваний відносно нього вирок - залишити без змін. При цьому, посилаючись на п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику про злочини проти життя і здоров`я» та роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», твердять, що суд першої інстанції вірно кваліфікував вчинені ОСОБА_6 злочинні дії за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, представник потерпілої ОСОБА_11 твердить: що корисливий мотив на вчинення вбивства ОСОБА_12 був очевидним та підтверджується самою поведінкою ОСОБА_6 ; що ОСОБА_6 мав матеріальні труднощі, оскільки не мав постійної роботи; що ОСОБА_6 частину викрадених речей здав у ломбард, а частину зберігав при собі та став користуватися мобільним телефоном загиблої, став носити на собі її ланцюжок, тобто обернув вказане майно на свою користь, отримав матеріальні блага. Вважає, що зазначені обставини в сукупності вказують на наявність у ОСОБА_6 умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу та на вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів.

Представник потерпілої ОСОБА_9 зазначає, що судом першої інстанції дану справу розглянуто об`єктивно та всебічно, що вина обвинуваченого підтверджується матеріалами справи та допитаними у судовому засіданні свідками та експертом; що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 є необґрунтованою та не відповідає дійсним обставинам, які були встановлені під час розгляду даної справи.

Посилання обвинуваченого на невірну кваліфікацію вчиненого ним злочину не відповідають дійсності. При цьому зазначає, що у обвинуваченого ОСОБА_6 не було жодної причини для спілкування з загиблою ОСОБА_12 та для приїзду до неї, окрім того у нього була термінова потреба у коштах, оскільки його дівчина вимагала коштів на проходження аналізів у зв`язку із своєю вагітністю та для проведення весільної церемонії; що ОСОБА_6 йшов до квартири ОСОБА_12 з чітким наміром вбити останню з метою заволодіння її майном, що також підтверджується й тим фактом, що обвинувачений прихопив із собою ремінь від іншої сумки, який в подальшому став знаряддям вбивства ОСОБА_12 .

Твердить, що судом першої інстанції вірно встановлено всі обставини справи та надано належну оцінку доказам.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , проживаючи за вказаною адресою у м. Южноукраїнську, постійного джерела доходу не мав, на життя заробляв за рахунок випадкових заробітків.

У зв`язку з браком коштів, ОСОБА_6 вирішив засоби до існування добувати у тому числі і злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_6 підтримував товариські відносини з ОСОБА_12 , мешканкою м. Вознесенська Миколаївської області. ОСОБА_6 було відомо про матеріальний добробут ОСОБА_12 та її родини, що мати ОСОБА_12 перебуває на заробітках за кордоном і що за місцем її проживання зберігаються золоті прикраси, гроші та інші матеріальні цінності.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , з метою заволодіння її майном, та вчинення її умисного вбивства.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 розробив план, відповідно до якого він повинен був обманом та зловживаючи довірою ОСОБА_13 , шляхом надання останньою вільного доступу, проникнути до квартири, в якій вона проживала, де, дочекавшись слушного моменту, вчинити на неї розбійний напад, позбавити її життя, після чого, обшукати квартиру та заволодіти золотими прикрасами, грошима та іншими матеріальними цінностями, які там будуть знаходитись.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відповідно до розробленого злочинного плану, 07 травня 2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_6 на міському автовокзалі м. Южноукраїнська сів до автобусу сполученням Южноукраїнськ Вознесенськ, та приблизно о 16.00 год. прибув до м. Вознесенська Миколаївської області.

Перебуваючи у м. Вознесенську, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу та умисного вбивства, зі свого мобільного телефону зателефонував ОСОБА_12 , та зловживаючи довірою останньої, щоб у подальшому мати привід потрапити до її помешкання, повідомив недостовірну інформацію про те, що проїздом знаходиться у м. Вознесенську та попросив на деякий час залишити у неї вдома свою дорожню сумку.

Приблизно о 16.30 год. ОСОБА_6 , діючи відповідно до розробленого плану, за попередньою домовленістю з ОСОБА_12 , прибув за адресою проживання на АДРЕСА_2 , де у дворі вказаного будинку передав їй свою дорожню сумку, домовившись забрати її через деякий час.

Після цього, ОСОБА_6 направився до магазину «Гермес» на перехресті вул. Михайлівської та вул. Матросова у м. Вознесенську, де загалом придбав чотири пляшки пива, які вжив на літньому майданчику вказаного магазину та у дворі будинку якого проживала потерпіла.

О 18.29 год. ОСОБА_6 , діючи у відповідності до розробленого плану, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу та умисного вбивства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у дворі будинку АДРЕСА_2 , в якому проживала ОСОБА_12 , зателефонував останній та обманом і зловживаючи її довірою, попросив впустити його до своєї квартири АДРЕСА_3 .

Знаходячись в квартирі ОСОБА_12 на АДРЕСА_4 , разом з останньою, у період часу з 18.30 год. до 21.00 - 22.00 год., ОСОБА_6 продовжував вживати пиво, яке приніс з собою та з метою притупити пильність ОСОБА_12 пригощав ним її, вичікуючи слушного моменту для нападу на неї.

Приблизно о 21.00 - 22.00 год., ОСОБА_6 (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів, обрав, як він вважав слушний момент для вчинення злочину та знаходячись у приміщенні коридору вказаної квартири, використовуючи ремінь, що знаходився при ньому, у той час, коли ОСОБА_12 знаходилась спиною до нього, несподівано для останньої, накинув їй на шию вищевказаний ремінь, повалив на підлогу та почав душити, здавлюючи шию ОСОБА_12 ременем.

Після того, як ОСОБА_12 перестала чинити опір та подавати ознаки життя, ОСОБА_6 відпустив ремінь та пересвідчився у тому, що ОСОБА_12 померла від спричинених їй тілесних ушкоджень.

Після цього, діючи з корисливих мотивів у відповідності до розробленого злочинного плану, ОСОБА_6 обшукав квартиру ОСОБА_12 та заволодів її майном а саме: сумкою для ноутбука «Case Logic» вартістю 326 грн.; ноутбуком «Samsung NP530U3C» із зарядним пристроєм до нього вартістю 3 600 грн.; портативним зарядним пристроєм «Gerffms» вартістю 295 грн.; золотим ланцюжком вагою 13,95 грам, вартістю 8 354,51 грн.; золотим ланцюгом вагою 5 грамів, вартістю 2 994,40 грн.; золотим кулоном у вигляді іконки Божої матері вагою 1,87 грам, вартістю 1119, 92 грн.; золотим кулоном «роза в кільці» вагою 2 грами вартістю 1 197,76 грн.; золотим кільцем з фіонітовими каменями вагою 2,13 грам вартістю 1 275,63 грн.; золотим кільцем з гравірованим орнаментом вагою 1,77 грам вартістю 1 060, 03 грн.; золотим кільцем у вигляді корони вагою 3,11 грам вартістю 1 862, 54 грн.; золотим кільцем вагою 4 грами вартістю 2 395,52 грн.; золотими сережками з фіонітовими каменями вагою 5 грамів вартістю 2 994,45 грн.; золотими сережками у вигляді бантиків вагою 3,4 грама вартістю 2 036, 22 грн.; золотими сережками «кульки» вагою 6 грамів вартістю 3 593,28 грн.; мобільним телефоном «Nokia Lumia 730» вартістю 3 500 грн. в якому знаходились сім карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 20 грн. та сім карта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_2 вартістю 20 грн. карта пам`яті micro sd «Sony» вартістю 200 грн.; флеш накопичувачем «Kingston» об`ємом 32 гігабайти, вартістю 200 грн., грошовими коштами в сумі 1 000 грн.

Далі ОСОБА_6 , з метою приховати сліди кримінального правопорушення та уникнути у подальшому кримінальної відповідальності за вчинений злочин, знищив сліди свого перебування в квартирі, протерши поверхню предметів від залишених ним слідів пальців рук та викинув через вікно балкону квартири ОСОБА_12 порожню пляшку з під пива «Зіберт».

У цей час на мобільний телефон ОСОБА_12 почали надходити дзвінки від її подруги ОСОБА_14 , побачивши це, ОСОБА_6 , з метою направити правоохоронні органи по хибному шляху розкриття вчиненого злочину, використовуючи ноутбук ОСОБА_12 , зайшов на її сторінку у соцмережі «ВКонтакте», та написав повідомлення ОСОБА_14 наступного змісту: «Тут Петька пьяний приехал я завтра...», вказавши на іншу особу, з якою ОСОБА_12 , як йому було відомо, підтримувала стосунки.

Після цього, ОСОБА_6 перетягнув труп ОСОБА_12 до кімнати та роздягнув її, імітуючи напад на неї з метою зґвалтування.

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, по дорозі викинувши ремінь, який використовував як знаряддя вбивства.

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 38 045,26 грн.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 124 від 03 червня 2016 року, смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги першого, доводи-заперечення прокурора ОСОБА_7 та представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження № , обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Так, суд першої інстанції повно дослідив надані сторонами кримінального провадження докази, відповідно до вимог ст. 94 КПК України надав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи і прийшов до вірного висновку про доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених:

п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_12 , з корисливих мотивів;

ч. 4 ст. 187 КК України як розбій - напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння її (чужим) майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Вищевказані висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 судом першої інстанції підтверджені сукупністю досліджених судом доказів, зокрема:

показаннями: потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 ; експерта ОСОБА_20 ;

- даними рапорту від 08 травня 2016 року про виявлення злочину, за якими ОСОБА_16 в АДРЕСА_2 виявив труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. п. 103);

даними протоколу огляду місця події від 08 травня 2016 року з фототаблицями до нього, квартири АДРЕСА_5 , в якій виявлено труп ОСОБА_12 із ознаками насильницької смерті із повним фіксуванням обстановки в квартирі, вилучених предметів, у тому числі і слідів папілярних узорів (т. 1 а. п. 126 - 139);

даними протоколу від 09 травня 2016 року огляду місця події - квартири АДРЕСА_6 , в якій у кімнаті № 3 на дивані виявлено ноутбук «Samsung» в корпусі темно-коричневого кольору, зарядний пристрій від ноутбуку та сумка, мобільний телефон «NОКІА» чорного кольору в розрядженому стані, а також сумки з особистими речами та документами на ім`я ОСОБА_6 . Вказані речі упаковані та вилучені (т. 1 а. п. 149 - 155);

даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 09 травня 2016 року, відповідно до якого при його обшуку виявлено та вилучено з одягу мобільний телефон «NОКІА РМ», кулон із зображенням Божої матері, дві пари сережок, три персні з металу жовтого кольору, довжиною 52 см., гроші у сумі 2 070 грн., а з його шиї - ланцюжок з металу жовтого кольору (т. 1 а. п. 156);

даними протоколу огляду мобільного телефону від 24 травня 2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких вилучений в результаті особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 мобільний телефон «NOKIA LUMIA 730» має ЕМЕІ: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; на ньому встановлена сім-картка мобільного оператора «Київстар», гніздо сім-2 порожнє; на ньому також встановлено флеш-накопичувач «SONU» формату мікро-СD, об`ємом 32 Гб. В ході огляду отриманих смс-повідомлень встановлені відомості щодо смс-повідомлення: від 15 травня 2016 року з абонентського номеру НОМЕР_5 - «Ломбард Капитал»; від 16, 18, 19 та 23 травня 2016 року з абонентського номеру НОМЕР_6 - Ломбард «СКАРБНИЦЯ», ул. Пантелеймоновская, 70» щодо прострочення договорів (т. 1 а. п. 158 - 166);

інформацією директорів: «Ломбард Капитал», ПТ «Клімчук і компанія «Ломбард Капитал», ПТ «Ломбард «Гроші Тут» (м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 70) про отримання ОСОБА_6 08 травня 2016 року грошових кредитів під заставу золотих ланцюжків, підвісу, каблучки та сережок (т. 1 а. п. 175 - 176, 198 - 200, 178 180 відповідно);

даними відповіді експерта з оцінки дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння на запит слідчого щодо вартості певних ювелірних виробів на загальну суму 18 703,30 грн. (т. 1 а. п. 195);

даними висновку товарознавчої експертизи № 09/3-210 від 19 вересня 2016 року, відповідно до якого середня ринкова вартість вилучених при огляді орендованої ОСОБА_6 квартири станом на 07 травня 2016 року: ноутбука «Samsung NP530U3C» з зарядним пристроєм в комплекті, бувшого у використанні 3 600 грн.; сумки для ноутбука «Саsе Lоgic», бувшої у використанні, 326 грн.; акумуляторної батареї «Gerffms» 295 грн. (т. 1 а. п. 208 - 219);

даними протоколу огляду від 10 травня 2016 року добровільно виданого ОСОБА_21 мобільного телефону «НТС» з наявною у ньому перепискою з невстановленою особою, яка писала їй в мережі «ВКонтакте» від імені ОСОБА_12 в період часу з 21.46 год. по 21.52 год. 07.05.2016 року, в тому числі і повідомлення такого змісту: «Тут Петька пьяный приехал я завтра…» «Чи важне чтото», відповідь ОСОБА_14 «та завтра набереш», відповідь ОСОБА_12 «Добре» (т. 1 а. п. 168 - 169);

даними протоколів огляду предметів: від 12 липня 2016 року - СD-диску з відеозаписом, як 08 травня 2016 року ОСОБА_6 закладає золоті вироби та отримує грошові кошти у сумі 3 200 гривень у ломбарді Капітал (т. 2 а. п. 103 - 107); від 11 липня 2016 року - вилученого у ОСОБА_6 мобільного телефону «NOKIA» (т. 2 а. п. 70 - 73); від 17 липня 2016 року СD-R диску з інформацією щодо з`єднань 07 травня 2016 року номерів обвинуваченого ОСОБА_6 , загиблої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , та тривалості розмов вказаних абонентів (т. 2 а. п. 18 - 26); від 12 липня 2016 року - СD-R диску з інформацією ПрАТ «Київстар» про з`єднання абонентського номеру загиблої ОСОБА_12 (т. 2 а. п. 28 - 31); від 12 серпня 2016 року - СD-R диску з інформацією ПрАТ «Київстар» про з`єднання абонентського номеру ОСОБА_22 (т. 2 а. п. 62 - 69); від 18 липня 2016 року - сумки ОСОБА_6 з її вмістом (т. 2 а. п. 74 - 87); від 26 липня 2016 року за участю свідка ОСОБА_16 - 7 золотих виробів, сумки з ноутбуком, адаптеру до нього, портативного зарядного пристрою (т. 2 а. п. 88 - 102); від 08 липня 2016 року - виданих потерпілою ОСОБА_10 коробки від телефону «NOKIA» та книжки до ноутбуку «Самсунг» (т. 2 а. п. 108 - 111); від 09 липня 2016 року - вилучених під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 металевого ключа з флешкою та сім-карту мобільного оператору «Київстар» (т. 2 а. п. 111 - 112); від 21 вересня 2016 року - речових доказів у даному кримінальному провадженні (т. 2 а. п. 113 - 117);

даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками: від 18 липня 2016 року - про впізнання свідком ОСОБА_23 ОСОБА_6 , який 07 травня 2016 року купив в її магазині «Гермес» 0,5 л. пива «Чернігівське», а потім - пляшку пива «Зіберт», об`ємом 2,5 літри (т. 1 а. п. 191 192, 193); від 13 вересня 2016 року про впізнання свідком ОСОБА_18 . ОСОБА_6 , якого вона бачила приблизно о 17.00 год. 07 травня 2016 року біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 (т. 1 а. п. 182 - 183); від 13 вересня 2016 року про впізнання свідком ОСОБА_24 . ОСОБА_6 , який схожий на чоловіка, який 08 травня 2016 року в після обідній час знаходився в залі очікування на автовокзалі м. Вознесенськ та в подальшому сів на автобус «Южноукраїнськ-Одеса» (т. 1 а. п. 185 186, 187); від 13 вересня 2016 року про впізнання свідком ОСОБА_17 . ОСОБА_6 , який 07 травня 2016 року приблизно о 20.00 21.00 год. сидів на лавці біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , заходив до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 та підіймався на других поверх (т. 1 а. п. 188 189, 190);

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 травня 2016 року за участі підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_25 , судово-медичного експерта ОСОБА_20 , спеціаліста ОСОБА_26 , понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_6 уточнив обставини вчиненого 07 травня 2016 року злочину, пояснивши, коли і як він прибув до м. Вознесенська, яким чином добрався до ОСОБА_12 , яка впустила його в квартиру, де на кухні вони вживали спиртні напої - куплене ним пиво «Зіберт»; як в коридорі здавлював шию ОСОБА_12 ременем своєї сумки, поки вона не перестала подавати ознаки життя, і зрозумів, що вбив її; як перетягнув труп з коридору до кімнати та ліг спати; як наступного ранку з метою приховання злочину помив на кухні посуд, витер рушником свої відбитки пальців рук з чашок, з яких пили пиво; як з шиї померлої зняв золотий ланцюжок, а в кімнаті (в залі) забрав золоті прикраси, мобільний телефон з двома сім-картами, та з кухні - ноутбук; як викинув через балкон на вулицю полімерну пляшку від пива «Зіберт» об`ємом 2,5 літри, з якої також витер відбитки пальців рук; як викинув в урну для сміття на кухні пачку від чіпсів «Люкс» та витер відбитки пальців рук з меблів; як з метою інсценування зґвалтування стягнув одяг з трупу; як потім взяв зв`язку із ключами ОСОБА_12 та закрив квартиру, викинувши потім ключі у смітник, та показав, де саме викинув ці ключі, які і були там виявлені під час слідчого експерименту; як пішов на автобусну зупинку; показав, де викинув ремінь та 2 сім карти, які також були вилучені під час слідчого експерименту (т. 1 а. п. 171 - 173);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 124 від 03 червня 2016 року, відповідно до якої смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї; смерть могла наступити за 8-16 годин до судово-медичної експертизи трупа; механічна асфіксія з тілесними ушкодженнями в ділянці шиї та обличчя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; найбільш вірогідно нападник знаходився зі сторони спини потерпілої при нанесенні тілесних ушкоджень; між тілесними ушкодженнями виявленими в ділянці шиї та обличчя та настанням смерті є причинний наслідковий зв`язок; згідно акту судово-токсилогічного дослідження № 2189 на ім`я ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в крові 0,57 %, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння; тілесних ушкоджень, які б свідчили про насильницький статевий акт, не виявлено (т. 1 а. п. 144 - 148);

даними висновку комісійної судово-медичної експертизи № 93-К від 06 вересня 2016 року за матеріалами справи, відповідно до яких смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії в результаті здавлювання шиї петлею стрічкового типу з більш щільними краями, ніж міг бути ремінь сумки; настання смерті ОСОБА_12 07 травня 2016 року в проміжок часу 21.00 та 22.00 год. не виключається (т. 1 а. п. 236 - 244);

даними висновку судово-медичної експертизи № 466 від 22 серпня 2016 року за матеріалами справи слідчого експерименту, відповідно до яких не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 продемонстрований ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 10 травня 2016 року, тілесним ушкодженням, виявленим при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 08 травня 2016 року (т. 1 а. п. 248 - 249);

речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т. 2 а. п. 145).

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , він не оспорює ані факту вбивства ОСОБА_12 , ані заволодіння її майном; але її вбивство та дії із заволодіння її майном пояснює сваркою та подальшим наміром інсценувати пограбування.

Доводам сторони захисту, аналогічним викладеним в апеляційній скарзі обвинуваченого, суд першої інстанції дав належну оцінку і вірно вказав, що такі твердження обвинуваченого ОСОБА_6 спростовані сукупністю досліджених судом доказів.

Визначаючи статті закону України про кримінальну відповідальність за вчинене діяння та кваліфікуючи дії ОСОБА_6 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, суд вірно керувався роз`ясненнями відповідних Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Так, відповідно до роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року № 2, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачена відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187 КК).

А згідно роз`яснень, викладених у п. п. 6, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року № 10, розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно;

Якщо під час розбою було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів за частиною четвертою статті 187 КК і частиною другою статті 121 або пунктом 6 частини другої статті 115 КК.

Належним чином проаналізувавши зазначені положення законодавства, суд першої інстанції врахував сталу судову практику та конкретні обставини, встановлені під час даного кримінального провадження, зокрема:

що обвинувачений ОСОБА_6 був обізнаний щодо матеріального становища ОСОБА_12 , оскільки: остання навчалася у коледжі в одній групі із його цивільною дружиною ОСОБА_22 , він бачився із загиблою на спільних заходах друзів і міг бачити золоті прикраси, які за свідченнями ОСОБА_16 (хлопця ОСОБА_12 ) загибла не знімала;

що обвинувачений ОСОБА_6 за свідченнями ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 більше не працював, ніж працював, жив за рахунок інших;

що обвинувачений ОСОБА_6 за свідченнями ОСОБА_19 (його цивільної дружини) не міг їй матеріально допомогти у підготовці до пологів, у здачі аналізів, не мав грошей на весілля, і тому 07 травня 2016 року поїхав до м. Одеси на заробітки, а вже 08 травня 2016 року запропонував їй перерахувати гроші на кредитну карту;

що за свідченнями ОСОБА_19 та ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не перебували в дружніх відносинах, були мало знайомі, ніяких відносин не підтримували, та їх здивував візит ОСОБА_6 до загиблої під приводом залишення сумки, як вразив та стурбував його візитом і саму загиблу;

що за свідченнями ОСОБА_19 сумка ОСОБА_6 була неважка;

що обвинувачений ОСОБА_6 за його власними показаннями, що перебуваючи 07 травня 2016 року на автовокзалі м. Южноукраїнська не мав наміру їхати до м. Одеси і поїхав до м. Вознесенська, де приблизно о 18.00 год., перед тим як піти з пивом забирати сумку у ОСОБА_12 , зрозумів, що до м. Одеси вже не поїде, хоча об`єктивно (виходячи із руху загальногромадського транспорту) міг поїхати.

При цьому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що звернення обвинуваченого ОСОБА_6 до ОСОБА_12 із проханням залишити на деякий час свою сумку, а потім її забрати, було лише приводом потрапити до її квартири для реалізації свого злочинного плану.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки у справі відсутні будь-які інші об`єктивні дані, які б свідчили про іншу мету таких дій обвинуваченого, ніж під надуманим приводом потрапити до квартири ОСОБА_12 з метою заволодіння її майном та її вбивства. Зокрема легка сумка; відсутність будь-яких інших справ у м. Вознесенську, які потребували його переміщення по місту і яким би ця сумка заважала; відсутність власних достатніх коштів; очікування вечірнього часу для потрапляння до квартири загиблої, тощо.

А тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його пояснення в апеляційному суді з цього приводу є вочевидь надуманими та такими, що спростовуються аналізом вищевказаних матеріалів справи.

Крім того, оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо заволодіння майном потерпілої з метою інсценування пограбування та з метою направлення поліції на хибний шлях у розкритті злочину, суд першої інстанції також належним чином врахував: що обвинувачений, будучи осудною особою, в результаті вчиненого розбійного нападу на ОСОБА_12 та заподіяння їй смерті, усвідомлював, що заволодіває чужим майном, що належало загиблій, яке він обернув на свою користь протиправно, шляхом розбійного нападу і заподіяння смерті. При цьому він позбувся ключа від квартири, викинувши його у смітник неподалік від будинку ОСОБА_12 ; позбувся сім-карти від її мобільного телефону, викинувши через решітку в підлозі автовокзалу в м. Вознесенську; разом з тим, частину викрадених речей здав у ломбард, а частину - зберігав при собі, зокрема - став користуватися мобільний телефоном загиблої, носити на собі її золотий ланцюжок, тобто - обернув вказане майно на свою користь, отримав матеріальні блага.

Суд також належним чином врахував і дії обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно його власних показань, який по приїзду до м. Одеси спочатку здав викрадені ювелірні прикраси в ломбард, отримавши гроші, а потім орендував квартиру, що також свідчить про відсутність у нього до вчинених злочинів власних коштів.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки дійсно, сукупність вищезазначених обставин вочевидь свідчать про наявність у ОСОБА_6 умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 та на вчинення її умисного вбивства з корисливих мотивів.

Таким чином, заперечення апелянтом корисливого мотиву його дій апеляційний суд не приймає до уваги, як надумані та спростовані вищевикладеним.

За такого апеляційний суд вважає правильним та вмотивованим висновок суду першої інстанції про необґрунтованість доводів захисника ОСОБА_29 в частині необхідності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України, а також і про безпідставність аналогічних доводів апелянта ОСОБА_6 .

Тому дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, та розбій - напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Невизнання вини обвинуваченим в частині вчинення злочинів з корисливих мотивів вірно розцінений судом як спосіб захисту апелянта.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення занадто суворого покарання, то вони є непереконливими та неспроможними.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65, 66, 67 КК України.

Судом першої інстанції в повній мірі враховано: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є особливо тяжкими; особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, має постійне місце проживання та реєстрацію, за час навчання у школі характеризувався незадовільно, за час навчання в Южноукраїнському ліцеї - задовільно; під час перебування в СІЗО станом на 20 липня 2016 року характеризувався посередньо; на обліку у нарколога та психіатра не перебуває; обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; а також відсутність обставини, що пом`якшують покарання.

Судом першої інстанції не встановлено активного сприяння обвинуваченим ОСОБА_6 розкриттю злочину та даних про його щире каяття.

Не встановлено таких обставин і апеляційним судом.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд приходить до переконання, що призначене покарання відповідає його меті у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначене покарання є законним, справедливим та співмірним особі обвинуваченого, тяжкості вчинених ним злочинів та конкретних обставин їх вчинення, призначено у межах санкцій п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України і не є максимальним; а покарання за сукупністю злочинів призначено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням найбільш м`якого принципу - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а тому відсутні підстави вважати призначене ОСОБА_6 надмірно суворим.

Посилання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду на його службу в зоні проведення АТО та грамоту за зразкове виконання останнім службових обов`язків із захисту суверенітету та територіальної цілісності України у зоні проведення АТО, як на підставу для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання є неприйнятними, оскільки відсутні правові підстави для визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції норм кримінального та кримінального процесуального законодавства при судовому розгляді даної справи та ухваленні оскаржуваного вироку.

За такого відсутні підстави для зміни вироку, про що просив апелянт - обвинувачений ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 426, 532, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуюча

Судді