Провадження № 1-в/193/833/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
12 вересня 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника Софіївської ВК № 45: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні сел. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1955 року народження, про умовно-дострокове звільнення,-
У С Т А Н О В И В:
4 серпня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннями про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, обґрунтовуючи його тим, що пільга на умовно-дострокове звільнення відкрилась в липні 2016 року.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просить його задовільнити.
Прокурор в судовому засіданні з вказаним клопотанням не погодився, просить відмовити в задоволенні клопотання.
Представник Софіївської ВК №45 просить відмовити в задоволенні клопотання, так-як засуджений ще не відбув певну частину покарання, з якої може настати пільга на умовно-дострокове звільнення.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання необґрунтоване і задоволенню не підлягає із наступних підстав:
Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
П. 15 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 р. Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання та спостережної комісії.
Матеріалами справи встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 червня 2013 року ОСОБА_5 засуджено по ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 червня 2013 року строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2012 року до 22 червня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що право на застосування статті 81 КК України настає після фактичного відбуття 2/3 частини строку покарання, тобто після 13 жовтня 2016 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення, як необґрунтованого.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1955 року народження, про умовно-дострокове звільнення - відмовити, як необґрунтованого.
Роз`яснити засудженому відповідно до ч.6 ст.239 КПК України, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання може мати місце не раніше як через один рік.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в семидобовий строк з часу її оголошення, засудженим, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: