Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/289/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, не одруженого, без утриманців, із базовою загальною середньою освітою, безробітного, такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.09.2013 року вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнений 22.01.2015 року умовно-достроково на 5 місяців 19 днів, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2015 року судимість не погашена ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців; на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців; на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення.

Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , 18 червня 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, будучи судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_9 , проживаючої по АДРЕСА_2 , де разом з нею, матір`ю ОСОБА_8 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в той час також знаходились там, розпивали алкогольні напої.

В цей час у ОСОБА_8 , повторно, виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення мускусних качок (індокачок), які перебували на території домоволодіння ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , пішов до додому, де очікував нічний час доби, для того щоб ОСОБА_9 в цей час знаходилась в будинку та відпочивала.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , дочекавшись нічного часу доби, приблизно 02 години 00 хвилин, 19 червня 2015 року, переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийшов до території домоволодіння ОСОБА_9 , де, шляхом зняття металевого ланцюга з хвіртки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де з кущів, що росли поряд з приміщенням сараю таємно викрав та обернув на свою користь дві мускусні качки (індокачки), вартість яких відповідно до висновку експерта від 22.07.2015 року становить 100 гривень за одну мускусну качку (індокачку) - на загальну суму 200 гривень за дві мускусні качки (індокачки), внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 , 19 червня 2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_9 , проживаючої по АДРЕСА_2 , де разом з нею, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які в той час також знаходились там, розпивали алкогольні напої.

Приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , через незачинені вхідні двері, пройшов до приміщення літньої кухні, щоб напитись води де помітив мобільний телефон ОСОБА_9 , що знаходився на тумбі. В цей час у ОСОБА_8 повторно виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_9 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, помістивши до кишені своїх штанів таємно викрав та обернув на свою користь мобільний телефон марки «Nokia C2-06», вартість якого відповідно до висновку експерта від 13.07.2015 року становить 680 гривень, в якому на момент крадіжки був встановлений стартовий пакет мобільного оператора «Київстар», вартість якого відповідно до висновку експерта від 13.07.2015 року становить 15 гривень, на рахунку якого коштів не було та флеш карта пам`яті формату «Micro SD» об`ємом 4 Гб., вартість якої відповідно до висновку експерта від 13.07.2015 року становить 108 гривень, який належить ОСОБА_9 а всього таємно викрав та обернув на свою користь майна на загальну суму 803 гривні 00 копійок, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 , 20 червня 2015 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання, де у нього повторно виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення мускусних качок (індокачок) з приміщення сараю території домоволодіння ОСОБА_9 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , приблизно о 05 годині 00 хвилин, 20 червня 2015 року, переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийшов до території домоволодіння ОСОБА_9 , де шляхом зняття металевого ланцюга з хвіртки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де підійшовши до приміщення сараю, та помітивши що вхідні двері до нього зачинені на навісний замок, за допомогою металевого пруту, який знайшов поряд з сараєм, шляхом відважування вхідних дверей зняв їх з навісів та проник до приміщення сараю, де діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів таємно викрав і обернув на свою користь одну мускусну качку (індокачку) однорічного віку, вартість якої відповідно до висновку експерта від 22.07.2015 року становить 100 гривень та одну мускусну качку (індокачура) однорічного віку, вартість якого відповідно до висновку експерта від 22.07.2015 року становить 150 гривень, а всього таємно викрав та обернув на свою користь майна на загальну суму 250 гривень, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 , 26 червня 2015 року, приблизно о 00 год. 30 хвилин, в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в квартирі свого знайомого ОСОБА_14 , розташованої по АДРЕСА_3 , де разом з ним та ОСОБА_15 , яка в той час також знаходилась в квартирі ОСОБА_14 , спільно проводили дозвілля. В цей час у ОСОБА_8 повторно виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення домашньої птиці з території домоволодіння ОСОБА_16 ..

Для реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_15 піти разом з ним до домоволодіння ОСОБА_16 , який як зазначив ОСОБА_8 являється його дядьком, де з території домоволодіння якого необхідно було забрати домашню птицю, при цьому ОСОБА_8 не повідомив ОСОБА_15 про протиправний характер його дій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спільно з ОСОБА_15 , яку попередньо ввів в оману, не повідомивши останню про намір свого злочинного діяння, приблизно о 01 годині 00 хвилин, прийшов до території домоволодіння ОСОБА_16 , де, шляхом відкриття зачиненої металевої скоби хвіртки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_4 , та підійшовши до приміщення курнику, яке розташоване на території вказаного домоволодіння позаду житлового будинку, шляхом відкриття зачиненої металевої скоби вхідних дверей, відкрив вхідні двері проник до приміщення курника, де діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів таємно викрав і обернув на свою користь одну курку однорічного віку, вартість якої відповідно до висновку експерта від 22.07.2015 року, становить 80 гривень, а також півня однорічного віку, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 22.07.2015 року, становить 95 гривень, - а всього таємно викрав та обернув на свою користь майна на загальну суму 175 гривень, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_16 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 , 26 червня 2015 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в квартирі свого знайомого ОСОБА_14 , розташованої по АДРЕСА_3 , де разом з ним та ОСОБА_15 , яка в той час також знаходилась в квартирі ОСОБА_14 , спільно проводили дозвілля. В цей час у ОСОБА_8 повторно виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення металевої ємності з території домоволодіння ОСОБА_16 ..

Для реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_15 піти разом з ним до домоволодіння ОСОБА_16 , який як зазначив ОСОБА_8 , являється його дядьком, де з території домоволодіння якого необхідно було забрати ємність з нержавіючої сталі, при цьому ОСОБА_8 не повідомив ОСОБА_15 про протиправний характер його дій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спільно з ОСОБА_15 , яку попередньо ввів в оману, не повідомивши останню про намір свого злочинного діяння, приблизно о 05 годині 00 хвилин, прийшов до території домоволодіння ОСОБА_16 , де ОСОБА_8 шляхом відкриття зачиненої металевою скобою хвіртки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_4 , та підійшовши до дерев`яної споруди літнього душу, розташованої на території вказаного домоволодіння позаду житлового будинку, звідки із верхньої її частини, шляхом вільного доступу таємно викрав та обернув на свою користь ємність із неіржавіючої сталі об`ємом 100 л., вартість якої відповідно до висновку експерта від 13.07.2015 року становить 864 гривні, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на вказану суму.

Також, ОСОБА_8 , 27 серпня 2015 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та достеменно знаючи, що на території домоволодіння його знайомого ОСОБА_16 , що розташоване по АДРЕСА_4 , є мідний кабель, вирішив, повторно, з корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, викрасти вказаний мідний кабель, який знаходився на території домоволодіння ОСОБА_16 .

З метою реалізації свого корисливого, злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , приблизно о 05 годині 15 хвилин, 27 серпня 2015 року, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийшов до території домоволодіння ОСОБА_16 , де, шляхом зняття металевого гачка з хвіртки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_4 , де з двору та присадибної ділянки останнього , таємно викрав та обернув на свою користь 6-ти жильний мідний кабель в грубій ізоляції довжиною 100 м., вартістю відповідно до висновку експерта від 09.09.2015 року, 12 грн. 25 коп. за 1 м. - на загальну суму 1225 гривень за 100 м. кабелю, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , приблизно о 05 годині 30 хвилин, 27 серпня 2015 року, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пройшов до господарського приміщення, на території домоволодіння ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_4 , де шляхом зриву навісного замка вхідних дверей даного приміщення, таємно викрав та обернув на свою користь велосипед марки «Вікторія» жіночого типу, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 09.09.2015 року, становить 1020 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на вказану суму.

Вирок суду першої інстанції оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим ОСОБА_8 , який в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду, ухвалити вирок, яким призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог наводить наступні доводи.

Заперечує вчинення крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 (епізод злочинного діяння 19 червня 2015 року), - в іншій частині обвинувачення та вирок суду першої інстанції обвинуваченим не оскаржено.

Вказує, що весь час перебував разом із потерпілою та іншими присутніми особами, як до того, як потерпіла виявила пропажу мобільного телефону, так і після, а тому не міг викрасти цей телефон.

Зазначає, що слідча під час досудового розслідування дізналася від потерпілої ОСОБА_9 про викрадення мобільного телефону у другу їх зустріч, тож, - заяву про викрадення мобільного телефону потерпілою було подано не одразу.

Свідок ОСОБА_11 (співмешканець потерпілої ОСОБА_9 )., будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції, плутався у своїх показаннях, описуючи обставини події по-різному.

Крім того, вказує, що, навіть у випадку, якщо допустити його причетність до викрадення мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 , - даний злочин є незакінченим.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив скасувати вирок суду, заперечив вчинення крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 19 червня 2015 року, думку адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий підтримав процесуальну позицію свого підзахисного, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які у повному обсязі досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду провадження, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинуваченим ОСОБА_8 оскаржено в апеляційному порядку та заперечене лише визнання його винуватим за вчинення кримінального правопорушення епізоду злочинного діяння 19 червня 2015 року крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 , - в іншій частині обвинувачення не оскаржене.

За цих обставин, колегія суддів не вдається до оцінки доказів та фактичних обставин справи, які ніким із учасників судового провадження не оскаржені.

Тому, оцінка доказів, фактичних обставин справи провадиться колегію суддів суду апеляційної інстанції лише в частині події кримінального правопорушення 19 червня 2015 року, за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 належного останній мобільного телефону; в іншій частині винуватість і засудження обвинуваченого ОСОБА_8 , та кваліфікація його дій визнається доведеною і правильним.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним судом першої інстанції, не визнав за вказаним епізодом злочинного діяння свою винуватість, заперечив свою причетність до викрадення мобільного телефону потерпілої.

Суду першої інстанції з приводу цих обставин надав таких пояснень: Що стосується мобільного телефону він взагалі не пам`ятає як це відбулося. Він з друзями вживав алкогольні напої декілька днів. Крадіжку мобільного телефону заперечує.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї винуватості у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 (мобільного телефону), вина ОСОБА_8 доводиться сукупністю наступних доказів, що їх належно досліджено та правильно оцінено судом першої інстанції.

Відповідно до показань допитаної судом першої інстанції потерпілої ОСОБА_9 (в частині викрадення мобільного телефону): Співмешканець з друзями сиділи у її дворі, випивали. Телефон підзаряжався в літній кухні. Коли вона пішла за ним, його на місці не було. Вона підійшла до столу, запитала присутніх, хто взяв телефон, всі зреагували нормально , а ОСОБА_17 повівся підозріло. ЇЇ співмешканець взяв його за руки , а вона з заднього карману штанів ОСОБА_8 дістала телефон.

Згідно із показаннями свідка ОСОБА_13 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, - їх компанія , а саме вона ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вживали спиртне, також пригостили ОСОБА_8 . Коли останній пішов до кухні, вони не звернули уваги, але коли ОСОБА_9 почала шукати телефон «Нокія», вона звернула увагу на дивну поведінку ОСОБА_17 . ОСОБА_11 притримав його за руки, а ОСОБА_9 витягла з задньої кишені штанів ОСОБА_8 свій телефон.

Свідок ОСОБА_12 , під час судового розгляду кримінального провадження, надав суду першої інстанції наступних показань: вони сиділи і випивали в дворі ОСОБА_9 , до них зайшов ОСОБА_8 , якого вони пригостили. ОСОБА_9 почала шукати телефон «Нокія», який стояв на зарядці в кухні, щоб зателефонувати. Як ОСОБА_17 брав телефон, він не бачив, але те, що телефон знайшли у ОСОБА_8 в кишені, він підтвердив.

У відповідності до показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , - подія відбувалась влітку. Телефон Злацької був на кухні на зарядці. Вона хотіла зателефонувати і помітила, що телефону немає. Він тримав ОСОБА_8 за руки, а ОСОБА_9 витягла у нього з кишені телефон.

Крім наведених доказів, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (епізод 19 червня 2015 року крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 ) підтверджується й наступними доказами матеріалів кримінального провадження:
- витягом з ЄРДР 0000348 (а-с.63);

- протоколом проведення слідчого експерименту , в ході якого свідок ОСОБА_12 показав, звідки потерпіла дістала свій мобільний телефон (а-с.104-109);

- протоколом проведення слідчого експерименту , в ході якого свідок ОСОБА_11 вказав, звідки і яким чином ОСОБА_9 дістала свій телефон з кишені ОСОБА_8 (а-с.116);

- протоколом огляду предмету мускусних качок, мобільного телефону, сім картки мобільного оператора Київстар, флеш картки та металевого прута чотирикутної форми (а-с.170).

Таким чином, на підставі досліджених доказів, ОСОБА_8 обґрунтовано визнано винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за епізодом злочинного діяння 19 червня 2015 року, а саме мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 , а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, правильно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких, особу обвинуваченого, який є судимим, кримінальні правопорушення вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на шлях виправлення не став, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів, та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства, призначив йому покарання, в межах санкції частини статті обвинувачення, застосувавши положення ст. ст. 70, 71 КК України, визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців.
Вид та міру призначеного судом першої інстанції покарання колегія суддів визнає необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, таким, що відповідає меті покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу того, що він не вчиняв крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 , - свого підтвердження не знайшли та спростовуються доказами у кримінальному провадженні.

Вказані твердження обвинуваченого спростовуються сукупністю доказів у справі, досліджених та належно оцінених під час судового розгляду судом першої інстанції, та яким надано належної юридичної оцінки.

Зокрема, такими доказами є показання потерпілої ОСОБА_9 , котра вказала на те, що в ході відпочинку із обвинуваченим та рядом інших осіб, виявила відсутність належного їй мобільного телефону, який заряджався в літній кухні, та у подальшому, за присутності інших осіб, особисто вилучила у обвинуваченого з задньої кишені його штанів належний їй мобільний телефон.

Аналогічні показання надано й свідком ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 надав показань, якими підтвердив той факт, що мобільний телефон, належний потерпілій ОСОБА_9 , знайшли у кишені штанів ОСОБА_8 .

Показання означених учасників судового провадження є взаємоузгодженими. Підстав ставити під сумнів правдивість даних показань, - немає; як відсутні й підстави вважати, що потерпіла або свідки зацікавлені у даній справі, або обмовили обвинуваченого з тих або інших підстав. Тим більше вказані особи попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а свідків й приведено до присяги.

Не суперечать ці показання й іншим наявним у матеріалах кримінального провадження доказам винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки належного потерпілій ОСОБА_9 майна (мобільного телефону), дослідженим судом першої інстанції, як: протоколи проведення слідчого експерименту, протокол огляду предметів, зокрема, мобільного телефону, тощо, - що їх наведено вище та проаналізовано судом апеляційної інстанції.

Опосередковано факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 підтверджується й показаннями, власне, обвинуваченого, котрий суду першої інстанції пояснив, що він обставин крадіжки мобільного телефону не пам`ятає, оскільки напередодні вживав алкогольні напої протягом декількох днів, а також й посиланнями обвинуваченого в поданій ним апеляційній скарзі на те, що обвинувачений допускає можливість вчинення крадіжки мобільного телефону ним (і у такому разі, як зазначає обвинувачений, - кримінальне правопорушення є незакінченим).

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що потерпілою ОСОБА_9 заяву про викрадення мобільного телефону було подано не одразу після вчинення крадіжки, а через деякий час, - підтверджуються матеріалами кримінального провадження, проте, вказаний факт не спростовує доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, за тих обставин, як їх встановлено доказами у кримінальному провадженні.

Тим більше, строк подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до кримінального процесуального закону, не обмежений вимогами щодо певного часового проміжку з дня вчинення кримінального правопорушення. У будь-якому випадку, після подання такої заяви, як те вимагає ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, - що й здійснено у конкретному випадку, після подання потерпілою ОСОБА_9 заяви про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення, яке полягало у викраденні належного їй майна (мобільного телефону, 19 червня 2015 року).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого на те, що свідок ОСОБА_11 (співмешканець потерпілої ОСОБА_9 )., будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції, плутався у своїх показаннях, описуючи обставини події по-різному, - свого підтвердження не знайшли, і є безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, свідок ОСОБА_11 надав послідовних показань щодо обставин виявлення та вилучення у обвинуваченого ОСОБА_8 викраденого у потерпілої ОСОБА_9 мобільного телефону.

Надані свідком ОСОБА_11 показання є цілком узгодженими з показаннями інших свідків та потерпілої, а також, у порівнянні (за своїм змістовим навантаженням) із наявними у матеріалах кримінального провадження протоколами допиту даного свідка під час досудового розслідування, - показання цього свідка є незмінними та сталими протягом всього провадження, із однаковим наданням опису обставин події.

Відтак, доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (крадіжки мобільного телефону) сумнівів у колегії суддів не викликає, є підтвердженою доказами кримінального провадження.

Також, слід вказати, що посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що, навіть у випадку, якщо допустити його причетність до викрадення мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 , - даний злочин є незакінченим, - є необґрунтованими.

Момент закінчення злочину обумовлюється особливістю конструкції його складу; крадіжка є закінченою з моменту, коли винний має реальну можливість розпоряджатись чи користуватись викраденим майном.

У конкретному випадку, як те встановлено обставинами та зібраними доказами у кримінальному провадженні, - обвинувачений ОСОБА_8 , взяв (тобто, таємно викрав) мобільний телефон, належний потерпілій, що знаходився в приміщенні літньої кухні домоволодіння потерпілої, поклав у кишеню штанів, у які був одягнений, - і тим самим, у такий спосіб розпорядився викраденим майном.

Тож, зважаючи на зазначене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегією суддів визнаються такими, що не знайшли свого підтвердження, а тому задоволенню не підлягають.

Тож, за вказаних обставин, вирок суду першої інстанції, за тих підстав, що їх вказує в апеляційній скарзі обвинувачений, - скасуванню чи зміні не підлягає.

Разом із тим, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині зарахування обвинуваченому у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, - до набрання вироком законної сили, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ухвалено строк відбування покарання обчислювати з моменту застосування щодо ОСОБА_8 даного запобіжного заходу, тобто, з 18 вересня 2015 року.

Однак, наразі, слід зважити на наступне.

Відповідно до закону України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 400, ч. 2 ст. 532 КПК України, - вирок суду першої інстанції набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відтак, на підставі зазначеного, обвинуваченому ОСОБА_8 слід зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - з дня обрання йому запобіжного заходу тримання під вартою по день набрання вироком законної сили, і таким строком є строк: з 18 вересня 2015 року до 04 травня 2017 року.
Враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду слід змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ОСОБА_8 , - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в іншій же частині вирок суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині обчислення зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Вважати правильним зазначення у резолютивній частині вироку:

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 18 вересня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк тримання під вартою (попереднє ув`язнення) до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - з 18 вересня 2015 року до 04 травня 2017 року.

В іншій частині вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4