Провадження № 1-кп/643/654/17
Справа № 643/5704/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0009065 від 25.11.2016, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , уродженки м. Харкова, громадянки України, розлученої, з середньою освітою, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працюючої на посаді касира торгівельного залу в ТОВ «Сільпо -Фуд», раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05.11.2016 біля 21:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у себе в квартирі АДРЕСА_2 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон «Leпоvо» модель «А656», іmеі: НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №57/04 від 26.04.2017 - 630,00 гривень. Після того потерпілий покинув квартиру ОСОБА_4 .

На ранок 06.11.2016 ОСОБА_4 , розпорядилась викраденим на свій розсуд, передав мобільний телефон «Leпоvо» модель «А656», який належав ОСОБА_5 , для продажу знайомому ОСОБА_6 , який заклав телефон у ломбарді, а виручені кошті повернув ОСОБА_4 .

Тим самим своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 630,00 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, події якого мали місце 05.11.2016, визнала повністю та підтвердила обставини час, місце, механізм вчинення нею злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому пояснила, що на ранок 06.11.2016 вона передала таємно викрадений нею у ОСОБА_5 мобільний телефон «Leпоvо» модель «А656» своєму знайомому ОСОБА_6 , при цьому зазначила, що телефон належить їй. Через деякий час ОСОБА_6 приніс їй кошти за телефон у розмірі 400 гривень, які вона витратила на особисті потреби.

Обвинувачена ОСОБА_4 у суді зазначила про те, що вона розуміла, що скоювала злочин, та щиро розкаялася у його вчинені, причину скоєння нею злочину пояснила як необдуману поведінку.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні нею злочину, події якого мали місце 05.11.2016, та кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачена раніше не судима, розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 17.11.2016 офіційно працевлаштована в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» на посаді касир торгового залу, де добре характеризується, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує її щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує її покарання. Обставину, що обтяжує покарання останньої, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винної, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, а також, що обвинувачена офіційно працевлаштована, має дохід, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового слідства та суду не обирався, клопотань з цього питання до суду не надходило.

Потерпілий ОСОБА_5 19.05.2017 звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої у нього не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: «Leпоvо» модель «А656», іmеі: 40680, який переданий на зберігання потерпілому по справі повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1