справа № 462/940/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000249 та №0003675 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не працюючого, який та зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
11.10.2016 року близько 08:15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у маршрутному таксі №111 на вул. Городоцькій у м. Львові поблизу ПАТ «Львівський жиркомбінат», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонньої уваги, викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone» моделі «4S» вартістю 3000 грн., однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як у вчиненому був викритий потерпілою ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (Крадіжку), тобто вчинив злочин, перебачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 21.01.2017р. близько 18:45 год., перебуваючи в маршрутну таксі №51 по вул. Петлюри,2 у м. Львові, скориставшись відсутністю сторонньої уваги, ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав з правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 його мобільний телефон марки «Meizu M3S» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 3199 грн., в якому були встановлені сім-картки оператора «Киїівстар» та «Life» вартістю 30 грн. кожна. Вказані викрадені речі ОСОБА_4 заховав до своєї куртки, вийшов із ними на зупинці громадського транспорту, що по вул. Петлюри, 2 ум. Львові та залишив місце скоєння злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3259 грн.
В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що він 11.10.2016 року близько 08:00 год., знаходячись в маршрутному таксі №111 на вул. Городоцькій у м. Львові побачив поруч зі собою ОСОБА_6 , в кишені курки якої було видно мобільний телефон. Зауваживши, що за ним ніхто не спостерігає, він, витягнувши цей мобільний телефон у потерпілої, заховав його під свою куртку. В подальшому через кілька хвилин потерпіла зауважила відсутність свого телефону та почала його шукати. Помітивши це, ОСОБА_4 скинув телефон, який впав на гумове покриття скла. Після того, як потерпіла знайшла свій телефон, ОСОБА_4 зізнався у намірі його викрадення.
Крім того, як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 , 21.01.2017р.близько 18:30 год., знаходячись у маршрутному таксі №51 зауважив у потерпілого ОСОБА_7 , в кишені куртки мобільний телефон, який, як йому видалось, легко викрасти. Скориставшись відсутністю сторонньої уваги, обвинувачений викрав вказаний телефон та вийшов з ним на зупинці громадського транспорту по вул. Петлюри у м. Львові. Зайшовши до магазину, він зауважив, що відразу за ним до цього ж магазину зайшов чоловік разом із потерпілим, та, зрозумівши, що його викрили у крадіжці мобільного телефону, викинув його в магазині між ящиками з фруктами. Потерпілий відразу знайшов свій телефон, після чого обвинувачений зізнався у крадіжці. В судовому засіданні у вчинених злочинах свою вину ОСОБА_4 визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, і тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України.
Крім того, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винуватого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, який перебуває на обліку у Львівському обласному державному клінічному наркологічному диспансері з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, його незадовільну характеристику за місцем проживання.Обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який, будучи неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини, не зайнятий суспільно-корисною працею та ніде не працює, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, вважає, що він заслуговує на покарання у виді арешту, що відповідатиме поняттю та меті покарання.
Керуючись ст.ст. 349,368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Речові докази:
-Мобільний телефон «Iphone 4S», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 їй залишити;
-Мобільний телефон «Meizu M35», переданий потерпілому ОСОБА_7 йому залишити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1