Справа № 163/21/17
Провадження № 1-кп/163/32/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000612 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бережці Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 30.06.2003 року Любомльським районним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 13.05.2009 року Любомльським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на два роки, 24.02.2010 року Любомльським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі(звільнений з місця відбуття покарання 20.03.2013 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 12 днів),

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 біля 12 години 06 грудня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у житловому будинку ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , діючи відкрито, просунув ліву руку до правої кишені штанів ОСОБА_4 та дістав грошові кошти в сумі 15 гривень. В подальшому руками здійснив поштовх в спину ОСОБА_4 , лівою рукою взяв її за верхній одяг та притиснув до дверей, після чого, діючи відкрито, просунув праву руку до лівої кишені її штанів та протиправно повторно заволодів її грошовими коштами в сумі 100 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 115 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав частково і показав, що дійсно заволодів готівковими коштами потерпілої, однак фізичного насильства до ОСОБА_4 не застосовував. Вона сама витягнула гроші з кишені штанів і давала 15 гривень на придбання спиртного. Взяв ці гроші, після чого вихопив решту грошей з рук потерпілої і вибіг з буднику.

Незважаючи на таке часткове зізнання обвинуваченого, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена поданими сторонами і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що до неї додому обвинувачений прийшов разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 . Вони запропонували випити, однак відмовилась від цього. ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в її будинку смажили закуску і розпивали спиртне. Сидячи на дивані, обвинувачений витягнув з її кишені 15 гривень. Через це підвелась і стала виходити з будинку. ОСОБА_5 наздогнав її, взяв за одяг, притиснув до стіни і витягнув решту грошей близько 100 гривень, після чого вийшов з будинку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що зайшла до потерпілої ОСОБА_4 , оскільки та когось голосно гукала. Потерпіла вже була нетверезою і запропонувала випити вдвох. Не відмовилась від цього і налила спиртного потерпілій. Після випитого потерпіла стала блювати, через що вийшла з будинку і більше не поверталась. Коли це відбувалось, в будинок зайшов ОСОБА_5 . Що було в подальшому, не бачила і не знає.

З протоколу від 06.12.2016 року вбачається, що слідчий Любомльського ВП ГУНП у Волинській області прийняв від ОСОБА_4 заяву про те, що ОСОБА_5 відкрито заволодів належними їй коштами в сумі 115 гривень із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я.

Згідно з протоколом огляду місця події від 06.12.2016 року в належному ОСОБА_4 будинку виявлено саму потерпілу та ОСОБА_8 , який при поверховому огляді виклав готівкові кошти в сумі 99 гривень купюрами по 10, 5, 2 та 1 гривні.

З висновку судово-медичного експерта №204 встановлено, що тілесні ушкодження в потерпілої ОСОБА_4 не виявлені.

З протоколів слідчих експериментів від 09.12.2016 року за участю ОСОБА_5 та від 26.12.2016 року за участю ОСОБА_4 вбачається, що кожен з них в будинку потерпілої повідомив про обставини події. При цьому свідчення обвинуваченого і потерпілої суперечать одне одному в таких же межах, як і надані ними показання в судовому засіданні.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 інкримінується за ч.2 ст.186 КК України вчинення грабежу повторно і з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої.

Факт відкритого заволодіння коштами потерпілої обвинувачений визнав у своїх показаннях в судовому засіданні.

Кваліфікуюча ознака повторності ОСОБА_5 інкримінована обгрунтовано, оскільки його судимості за попередніми вироками суду не погашені і не зняті.

Потерпіла ОСОБА_4 дала показання щодо способу, яким обвинувачений заволодів її грошима. Такі показання є послідовними і узгоджуються з іншими дослідженими письмовими доказами. Той факт, що на тілі потерпілої не виявлено тілесних ушкоджень, не впливає на висновок суду, оскільки насильство в даному випадку проявилось в тимчасовому обмеженні фізичної свободи потерпілої для подолання її опору.

За таких обставин суд приходить до переконання, що обвинувачення ОСОБА_5 і за кваліфікуючою ознакою застосування насильства доведене.

Таким чином, дослідження доказів по справі приводить суд до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно і поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, повністю доведена, а надана органом досудового розслідування кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України є правильною.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, а заподіяна злочином шкода добровільно відшкодована.

До обтяжуючих обставин суд відносить учинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і щодо особи похилого віку.

Суд також бере до уваги позицію потерпілої, яка в судовому засіданні заявила, що обвинуваченого пробачила і просить не позбавляти його волі.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що по справі встановлено сукупність пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину. Встановлені фактичні обставини справи свідчать про тривалі безконфліктні відносини обвинуваченого і потерпілої, в тому числі, спільне розпивання спиртних напоїв. Такі відносини, на думку суду, і привели до легковажного ставлення обвинуваченого до можливих наслідків вчиненого ним в даній конкретній ситуації. Розмір заподіяної шкоди є порівняно невеликим і на час судового розгляду потерпілій повністю відшкодований. Такі обставини не свідчать про підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 злочину та особи обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання. Суд не вважає надану органом місцевого самоврядування характеристику негативною, оскільки в ній самій зазначено про відсутність скарг на обвинуваченого.

Зважаючи на викладене та поведінку обвинуваченого в суді, яка свідчить про дійсне каяття у вчиненому, суд прийшов до переконання, що відбування покарання в місцях позбавлення волі не відповідатиме характеру злочину та особі обвинуваченого.

За вказаних обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити більш м`яке, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.186 КК України, у вигляді обмеження волі.

При цьому згідно з положеннями ст.72 КК України строк його тримання під вартою слід зарахувати у строк відбуття покарання з відповідною кратністю.

Готівкові кошти як речові докази згідно зі ст.100 КПК України слід повернути потерпілій в повне користування.
Оскільки обвинувачений засуджується до обмеження волі, на підставі ч.2 ст.377 КПК України його слід звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і на підставі ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу його прибуття до місця відбування покарання.
На підставі ч.ч.1, 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 06 грудня 2016 року по 22 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становитиме 156 днів, та остаточно визначити відбутими 312 днів обмеження волі.

Речові докази : готівкові кошти 5 купюрами номіналом 10 гривень, 7 купюрами номіналом 5 гривень, 1 купюрою номіналом 2 гривні, 12 купюрами номіналом 1 гривня, які зберігаються в камері речових доказів Любомльського ВП ГУНП, повернути ОСОБА_4 .

На підставі ч.2 ст.377 КПК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1