Ухвала
іменем україни

13 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5

за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000180 щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу на 2 роки позбавлення волі.

Апеляційним судом Івано-Франківської області цей вирок скасовано в частині призначеного покарання та постановлено свій вирок від 13 вересня 2016 року, яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.
В решті вирок районного суду залишено без зміни.

ОСОБА_6 визнаний винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно. Злочин вчинено за наступних обставин.

12 квітня 2015 року приблизно о 19 годині. на вул. Франка у с. Заріччі Надвірнянського району Івано-Франківської області ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час розмови з ОСОБА_7 , взяв у нього телефон Fly DS104D та з метою заволодіти ним почав утікати. ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_6 і спробував вихопити у нього телефон. Однак ОСОБА_6 декілька разів ударив потерпілого в обличчя, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, після чого втік з місця події. Таким чином, ОСОБА_6 відкрито заволодів належним ОСОБА_7 майном, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 349 грн.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку апеляційного суду через його невідповідність вимогам ст. ст. 374, 420 КПК України. Вважає, що апеляційний суд необґрунтовано не зазначив про попередні судимості винного. Наголошує, що у порушення вимог закону, апеляційна інстанція визнала обставиною, що обтяжує покарання вчинення тяжкого злочину. Зазначає про безпідставне посилання апеляційного суду на те, що районним судом призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_6 не звільнявся від відбування покарання з випробуванням. Стверджує, що постановляючи вирок, апеляційний суд будь-яких мотивів щодо необґрунтованого застосування ст. 69 КК України не навів, разом з тим скасував вирок в частині звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, хоча таке покарання ОСОБА_6 не призначалося.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав доводи викладені у скарзі; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається зі змісту касаційної скарги доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186 КК України у касаційній скарзі прокурором не оспорюються.

Що стосується доводів касаційної скарги про істотні порушення кримінального процесуального закону, допущені апеляційним судом при постановленні вироку, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Також, згідно вказаної норми закону, мотивувальна частина вироку, крім іншого, повинна містити, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

При складанні вироку апеляційним судом ці вимоги кримінального процесуального закону не дотримані.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, скасовуючи вирок районного суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та постановляючи свій вирок, апеляційний суд своє рішення обґрунтував тим, що районний суд не дотримався всіх вимог закону та призначив покарання, яке не відповідає особі засудженого, не буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Апеляційна інстанція зазначила, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином вмотивоване.

Також, з урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування вироку районного суду в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що ОСОБА_6 не звільнявся від призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням, йому, із застосуванням ст. 69 КК України, було призначене реальне покарання у виді позбавлення волі.

Слушними є і доводи прокурора про безпідставне визнання апеляційним судом обставиною, що обтяжує покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Правильними є твердження прокурора про те, що постановляючи вирок, апеляційний суд будь-яких мотивів щодо необґрунтованого застосування ст. 69 КК України не навів.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги прокурора про істотні порушення кримінального процесуального закону є обґрунтованими, судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене в даній ухвалі, та постановити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3