Справа № 367/2718/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/924/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 19.07.2017

УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
19 липня 2017 року м. Київ
Суддя Апеляційного суду Київської області ОСОБА_2 перевіривши матеріали апеляційної скарги прокурора на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, 309 ч.1 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.06.2016 року вище зазначену апеляційну скаргу повернуто апеллянту, відповідно до вимог ч.3 ст. 399 КПК України, у звязку з неусуненням прокурором недоліків, вказаних в ухвалі суду від 23.05.2016 року (а.с. 103, 107).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.06.2017 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15.06.2016 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції з посиланням на те, що висновок суду про те, що прокурором не усунуто недоліки його апеляційної скарги є передчасним, так як 15.06.2016 року прокурором до апеляційної інстанції було направлено виправлену апеляційну скаргу (а.с. 182-183).
Відповідно до листа в.о. заступника голови Апеляційного суду Київської області №04-30/315/2016 від 22.06.2016 року виправлена апеляційна скарга прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 25.04.2016 року щодо ОСОБА_3 , яка надійшла до суду 17.06.2016 року, була направлена до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів кримінального провадження, оскільки ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.06.2016 року апеляційна скарга прокурора повернута апелянту.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ньому відсутня виправлена прокурором апеляційна скарга, відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 23.05.2016 року.
Тому, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України, згідно якої апеляційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як вбачається з апеляційної скарги прокурор просить змінити вирок Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і призначити ОСОБА_3 більш суворе покарання за ст. 263 ч.1 КК України та остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:
1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;
2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;
3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;
4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Тобто зміна вироку не допускається у випадку, коли ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.
Крім того, як вбачається з апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що призначене ОСОБА_4 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При цьому в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на безпідставне застосування щодо ОСОБА_3 інституту звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Жодного обґрунтування того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення в частині призначення обвинуваченому покарання за ст. 263 ч.1 КК України та остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України апеляційна скарга не містить.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки, апеляційна скарга прокурора не містить належним чином сформульованих вимог до суду з урахуванням положень ст. 407 КПК України та не містить належного обґрунтування того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість вироку Ірпінського міського суду від 25.04.2016р. щодо ОСОБА_3 , а тому є такою, що не відповідає вимогам, передбаченим ст.396 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 399 КПК України суддя - доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Оскільки апеляційну скаргу подано без додержання вищезазначених вимог, передбачених ст.396 КПК України, то на підставі ч.1 ст.399 КПК України її слід залишити без руху, встановивши апелянту строк для усунення недоліків 3 дні з дня отримання ним копії ухвали.
Керуючись ст.399 КПК України, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2