Справа №585/849/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/481/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Линове Путивльського району, Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій прокурор просить скасувати вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 та постановити ухвалу про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з проходженням ним курсу лікування від наркоманії в добровільному порядку, а кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Як вбачається з вироку суду, в кінці вересня 2016 року, поблизу вул. Франка, м. Ромни, в чагарнику біля болотистої місцевості, ОСОБА_7 знайшов дві ростучі рослини роду коноплі, та усвідомлюючи, що дана речовина є наркотичним засобом, зірвав їх та переніс до себе до дому, по АДРЕСА_2 , де зберігав їх у своєму господарстві для власного вживання без мети збуту.

15 грудня 2016 року о 15 год. 40 хв., у дворі за місцем проживання ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 , працівниками Роменського ВП ГУНП в Сумській області було виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження, яка, згідно висновку експерта, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 464,25 г.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1700 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1760 грн. 80 коп.

Питання речових доказів вирішено в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:

- судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону;

- суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження в спрощеному порядку, оскільки обвинувачений визнав вину у повному обсязі та відмовився надавати показання, при цьому, суд допустив порушення вимог ст. 364 КПК України, оскільки обвинуваченому ОСОБА_7 можливість виступити у судових дебатах надана не була;

- судом було встановлено, що ОСОБА_7 добровільно пролікувався в комунальному закладі Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що підтверджується довідкою від 17 січня 2017 року за №01-55/285, яка була досліджена під час судового розгляду та долучена до матеріалів справи, і під час судових дебатів прокурором було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_7 , відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності, однак, в порушення вимог ст. 288, 350 КПК України, суд не вислухав думку інших учасників та не розглянув клопотання по суті взагалі, окремої ухвали про його задоволення чи відмову у задоволенні не постановив, а обмежився лише тим, що вмотивував таке своє рішення у вироку зазначивши, що клопотання про звільнення ОСОБА_7 не розглядається з мотивів, що воно було заявлене на стадії судових дебатів, а довідка, що підтверджує факт лікування ОСОБА_7 надана обвинуваченим на початку судового засідання, і що ця довідка про лікування видана 17 січня 2017 року, а при попередньому судовому засіданні, яке відбулось 10 березня 2017 року за участю обвинуваченого, останнім до суду не надавалася.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, яка просила задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, такими, що заслуговують на увагу, доводи прокурора про те, що при розгляді вказаного кримінального провадження судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилятися в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

На думку колегії суддів, при розгляді вказаного кримінального провадження, судом першої інстанції вищевказаних вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Як вбачається з звукозапису та журналу судового засідання від 07 квітня 2017 року, на початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 надав суду та просив приєднати до матеріалів кримінального провадження довідку комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», від 17 січня 2017 року за №01-55/285, з якої вбачається, що він з 22 грудня 2016 року по 12 січня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у 12 відділенні вказаного медичного закладу. При цьому, ознайомившись з вказаною довідкою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 також просила суд приєднати надану обвинуваченим довідку до матеріалів кримінального провадження, що суд і зробив.

При цьому, після проголошення прокурором обвинувального акту, на запитання головуючого, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він з пред`явленим обвинуваченням погоджується, вину визнає у повному обсязі, від надання показань відмовляється.

У зв`язку з зазначеним, прокурором було запропоновано провести спрощений порядок дослідження доказів, а саме, дослідити надану обвинуваченим ОСОБА_7 довідку про його добровільне лікування та перейти до судових дебатів.

Судом було роз`яснено наслідки проведення розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КК України та порядок оскарження прийнятого судового рішення, на що учасники процесу погодились.

Оголосивши зміст довідки щодо лікування обвинуваченого ОСОБА_7 , закінчивши з`ясування обставин та перевірку їх доказами, суд перейшов до судових дебатів під час яких прокурором було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що останній добровільно пройшов курс лікування.

При цьому, в порушення вимог ч. 1 ст.364 КПК України, у судових дебатах слово обвинуваченому ОСОБА_7 не надавалося.

Після судових дебатів суд видалився до нарадчої кімнати, вийшовши з якої проголосив обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 , зазначивши у його мотивувальній частині щодо відмови в задоволенні заявленого прокурором клопотання, з тих підстав, що воно було заявлене вже в судових дебатах, а зазначена довідка надана на початку судового засідання обвинуваченим, а не в попередньому судовому засіданні.

Таким чином, при наявності довідки медичного закладу щодо лікування обвинуваченого, суд першої інстанції взагалі не перевірив та не дослідив вказані обставини, не висловився щодо їх підтвердження чи спростування, не з`ясував питання, які могли мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, чим допустив неповноту судового розгляду.

При цьому, колегія суддів враховує, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду, якщо існують усі передбачені законом для цього умови і підстави, адже вказівка щодо звільнення особи у диспозиції цієї частини статті викладена у формі імперативу.

З врахуванням зазначеного суд першої інстанції був зобов`язаний застосувати найбільш сприятливий спосіб розгляду кримінального провадження та за наявності обґрунтованих підстав звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з проходженням ним курсу лікування від наркоманії в добровільному порядку та на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 - закрити.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що таке судове рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону з постановленням ухвали про закриття провадження, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01 березня 2017 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні 07 квітня 2017 року обвинувачений ОСОБА_7 надав довідку, підписану в.о. головного лікаря комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 17 січня 2017 року за №01-55/285 про те, що він перебував на стаціонарному лікуванні в 12 відділенні вказаної установи з 22 грудня 2016 року по 12 січня 2017 року.

Крім того, на підтвердження обставин щодо проходження ОСОБА_7 лікування, прокурором, суду апеляційної інстанції була надана довідка комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 03 серпня 2017 року за №01-55/3846, в якій, окрім інформації, що міститься у вищезазначеній довідці, додатково вказується, що ОСОБА_7 поступив на лікування за направленням районного нарколога, за усвідомленою згодою особи, виписаний із стаціонару, згідно поданої ним заяви, по закінченню лікування в задовільному психстані, під нагляд районного нарколога, в супроводі сина.

Таким чином, у колегії суддів не викликає сумніву і під час апеляційного розгляду знайшов підтвердження той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 без примусу чи стороннього впливу, добровільно звернувся до лікувального закладу з відповідним діагнозом, пройшов стаціонарне лікування, виписався в задовільному стані, що свідчить про те, що останній не ухилявся в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, у зв`язку з чим, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, з врахуванням того, що під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи, зазначені прокурором в апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування вироку суду першої інстанції, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону (п.1,3 ч. 1 ст.409, п.1 ч.1 ст. 410, ч.1 ст. 412 КПК України) та постановленням ухвали про звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 284, 286, 404, 405, 407,409,410,412, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ч. 309 КК України, у зв`язку з проходженням ним курсу лікування від наркоманії в добровільному порядку.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 - закрити.

Речові докази - суху речовину рослинного походження, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - знищити.

Витрати за проведення експертизи № 19/119/7-2/1891е від 27.11.2017 року в сумі 1760 грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2