печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
04.08.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовується наступним.
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002478 від 02.08.2017 за підозрою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом начальника управління Головного управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України ОСОБА_8 № 655/3 від 18.06.2013 призначено з 01 липня 2013 року на посаду начальника відділу-державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та легалізації реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції.
Досудовим розслідування встановлено, що 23.03.2016 ОСОБА_6 , перебуваючи на робочому місці за адресою Київська область м. Васильків вул. Тракторна 1 А, каб. № 3, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 не надав документ, передбачений п.10 ч. 4 ст. 17 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відповідну сторінку реєстраційної заяви (картки) із змінами, що мають бути зазначені у п.13, зловживаючи службовим становищем, в порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» не зупинив розгляд документів, поданих для державної реєстрації, натомість, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди іншими особами, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, основним завданням якого є забезпечення реалізації державної політики у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, реєстрації (легалізації) громадських об`єднань, громадських спілок, інших громадських формувань, грубо порушив вимоги діючого законодавства, що регламентує відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців, порушуючи наведені положення Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб, вчинив в Реєстрі реєстраційну дію № 3 (№ 0005426), якою безпідставно вніс відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Проведеною реєстраційною дією ОСОБА_6 змінив склад учасників

ТОВ «НВП «Світло», до якого було безпідставно включено ОСОБА_10 з розміром внеску до статутного капіталу у сумі 1 500 000 грн., що фактично зменшило частку учасника ТОВ «НВП «Світло» ОСОБА_11 з 64% до 36,57% та, відповідно, зменшило її вартість з 24 731,33 тис. грн. до 14 192,74 тис. грн., а також самостійно, без відповідних підтверджуючих документів встановив розмір статутного капіталу ТОВ «НВП «Світло» з 2 000 000 грн. до 3 500 000 грн., що надало ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді частки 42,86% у статутному капіталі ТОВ «НВП «Світло», що дає право брати участь в управлінні Товариством та отримувати відповідно до законодавства частку прибутку пропорційно своїй частці у статутному капіталі Товариства. Разом з тим, вказана дія ОСОБА_6 спричинила тяжкі наслідки інтересам учасника ТОВ «НВП «Світло» ОСОБА_11 шляхом заподіяння останньому матеріальних збитків на суму 10 538 590 грн..

Отримані досудовим розслідування докази дають достатні підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

31.07.2017 о 11 год. 21 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, та вручено повідомлення про підозру.

Обставини вчинення кримінального правопорушення дають стороні обвинувачення підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, буде незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 , з яким останній працює у відділі державної реєстрації Васильківської районної державної адміністрації, потерпілого ОСОБА_11 , якому останній спричинив матеріальну шкоду у розмірі 10 538 590 грн. та на інших осіб, які є свідками скоєння ним протиправних дій, та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки ОСОБА_6 , як державний реєстратор має вільний доступ до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Крім того, слідчий зазначив, що матеріали вказаного кримінального провадження виділені з кримінального провадження № 0003154, досудове розслідування в якому здійснюється за фактом протиправного заволодіння майном ТОВ «НВП Світло», у тому числі частками, акціями, паями їх засновників шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів товариства та несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинених особою, яка має право доступу до неї, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч.3 ст. 206-2 КК України. На теперішній час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та група осіб, причетна до його вчинення, встановлюється. Окрім того, перевіряється можлива причетність ОСОБА_6 до пособництва у вчинені вказаних кримінальних правопорушеннях.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігти ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України,можливо лише шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із встановленням розміру застави у сумі 10538 590 грн. що співрозмірно з розміром завданої ОСОБА_6 матеріальної шкоди ОСОБА_11 та покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити.
Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши про відсутність у сторони обвинувачення належного обґрунтування підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, сторона захисту посилалася на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, а ризики щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , що перелічені в ст. 177 КПК України, ґрунтуються на припущеннях сторони обвинувачення і нічим не підтверджуються. Окрім цього захисники підозрюваного акцентували увагу на позитивній характеристиці ОСОБА_6 з місця роботи та депутата ОСОБА_13 , його перебуванні у шлюбі та народженні 23.07.2017 дитини, відсутніості судимостей.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників, заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
31.07.2017 об 11 год. 21 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, санкція якої визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як злочин середньої тяжкості.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи певного запобіжного заходу. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує усі обставини, що визначені ст. 178 КПК України, які в сукупності дають достатні підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, стосовно неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у разі обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч 5. ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 195 КПК України застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії. Електронні засоби контролю можуть застосовуватися слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок.

Слідчий суддя погоджується з обсягом обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення ним застави, що зазначені у клопотанні слідчого та обґрунтованість застосування яких була доведена прокурором в судовому засіданні, у тому числі доцільність застосування електронного засобу контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що сума застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить з високою вірогідністю виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та не запобігатиме ризикам, що визначені ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя враховує презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, що відносить до компетенції сторони обвинувачення під час досудового розслідування кримінального провадження та не виходить за рамки судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 з наданням йому права внести заставу в розмірі 3125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (5 000 000 грн.), оскільки на думку слідчого судді, саме така сума з достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, ч. 2 ст. 276, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Васильків Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді головного спеціаліста - державного реєстратора, відділу державної реєстрації управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради, раніше не судимого до 02.10.2017 включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у межах 3125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 000 грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний рахунок:
Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві;
;
МФО: 820172;
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ
р/р 2089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із м. Василькова Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02.10.2017 включно.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, в якій підозрюваний тримається під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора прокуратури відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1