Справа № 534/286/17
№ 1-кс/534/63/17
У Х В А Л А

28 лютого 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого слідчого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
за участю: прокурораОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

12.04.2002 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

-24.05.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі до вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2002 року до остаточного покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-03.10.2014 Крюковським районним судом м. Кременчука, Полтавської області за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

-10.07.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці;

-16.10.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 345, 71 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України Апеляційним судом Полтавської області до остаточного покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України штраф в сумі 850 гривень виконати самостійно. 06.04.2015 року умовно достроково звільнений з Кременчуцької виправної колоній Полтавської області (№ 69) з невідбутим терміном покарання 3 місяці 13 днів,

- підозрюваного у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий ВП №2 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 з клопотанням, погодженим з прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивована слідчим запобігання спробам підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно із пред`явленим клопотанням ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України за наступних обставин.

01.10.2016 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився на законних підставах в квартирі АДРЕСА_3 разом із співмешканкою ОСОБА_6 , та достовірно знаючи, що остання володіє золотим браслетом, у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаним майн6ом ОСОБА_6 шахрайським шляхом.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , під приводом тимчасового закладання майна до ломбарду, попрохав у останньої золотий браслет, вагою 7 гр., вартістю 6 000 грн., який він пообіцяв повернути 03.10.2016, на що ОСОБА_7 , будучи впевнена, що ОСОБА_4 поверне їй браслет в зазначений строк погодилась та добровільно передала його ОСОБА_4 , який останній продав до ломбарду.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.10.2016 (під час досудового розслідування точну годину не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виявив ноутбук марки «ASUS», моделі «К55N SXR», чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з приміщення вищевказаної квартири викрав ноутбук марки «ASUS», моделі «К55N SXR», вартістю 7 000 грн.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 7 000 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Факти вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджуються також, зокрема, протоколами оглядів, допиту потерпілих та свідків.

Відомості про вказані кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001380 від 04.11.2016.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_4 о 09 год. 30 хв. 28 лютого 2017, з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

У судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого наголосивши про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, під час судових дебатів, виходячи із встановлених обставин заявленого клопотання, прокурор просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з взяттям під варту, а саме цілодобовий домашній арешт.

Мотивуючи подання пояснив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та здійснювати вплив на свідків і потерпілих.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час допиту у суді показав, що вчиняв інкриміновані йому кримінальні правопорушення, одночасно вказав, що не ухиляється від досудового розслідування та неодноразово з`являвся до слідчого для проведення слідчих дій, так і до прокурора. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя щоразу зобов`язаний, у тому числі, здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справ, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази, доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд звертає увагу на те, що в клопотанні слідчого лише вказаний перелік ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, без обґрунтування їх існування та відсутнє обґрунтування того, що інші запобіжні заходи, окрім взяття під варту, є недостатніми для запобігання ризикам, перелік яких вказаний в клопотанні. Проте одного лише зазначення в клопотанні про це недостатньо, вказане має бути підтверджено відповідними матеріалами, які повинні досліджувати слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Суд вказує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011р.).

Суд вказує, що згідно довідки КЖЕП №2 № 550 від 16.11.2016 підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має постійне місце проживання.

Разом з тим у судовому засіданні з`ясовано, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, що належить його матері і під час досудового розслідування знаходився саме за цією адресою. Дана обставина підтверджена прокурором. У свою чергу встановлені судом обставини виключають такий ризик як переховування від органів досудового розслідування або суду.

Одночасно підозрюваний вказував, що з`являвся до органів слідства добровільно, зокрема, для допиту, прокурор у свою чергу не зміг спростувати дані твердження.

Щодо обставин затримання підозрюваного за ухвалою суду від 16.02.2017, то як встановлено судом, затримання відбувалося у приміщенні ВП №2 КВП ГУНП в Полтавській області, куди ОСОБА_4 з`явився добровільно за телефонним дзвінком слідчого. Прокурор не зміг спростувати дану обставину.

Суд критично ставиться до тієї обставини, що жодна з повісток про виклик, котрі містяться у матеріалах справи (а.с.26-28), не містить підпису підозрюваного та не вручена останньому у порядку визначеному КПК України, у свою чергу рапорти наявні у матеріалах клопотання (а.с.2931). не є процесуальними документами у розумінні вимог КПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що в ході розгляду клопотання не знайшло свого підтвердження наявність такого ризику, як можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, рівно як і перешкоджання кримінальному провадження.

Одночасно суд вказує, що по даному кримінальному провадженні проведено всі першочергові слідчі дії, як то огляд місця події, допит свідків та потерпілого, що на думку суду виключає можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому посилання прокурора щодо можливого тиску підозрюваного на свідків чи потерпілого є необґрунтованим.

Припущення прокурора про те, що підозрюваний буде впливати на свідків зроблені лише на підставі власних суб`єктивних тверджень, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене, суд вважає, що притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів середньої тяжкості, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, не є достатньою підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії», в пункті 74 якого Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Разом із тим, виходячи із загальних положень про запобіжні заходи, враховуючи норми ст.194 КПК України, встановлені під час розгляду клопотання обставини та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП№2 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП №2 КВП ГУНП в Полтавській області.
Строк ухвали закінчується 28 квітня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.
Повний текст ухвали проголошено 06 березня 2017р. о 13 год. 00 хв.
Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1