У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 200 103 07 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі прокурора потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2.730,0 грн.
Вирішена доля речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 12 вересня 2016 року, приблизно о 01 год. 10 хв., перебуваючи біля будинку № 20-А по проспекту Петра Григоренка в місті Києві, діючи з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішив вчинити крадіжку чужого майна з автомобіля Great Wall, державний номерний знак НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до вказаного автомобіля, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з асфальту камінь, який знаходився на землі неподалік, та шляхом нанесення удару, розбив скло задніх правих пасажирських дверей автомобіля, через яке проник до салону, звідки викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: дерев`яний ящик з інструментами, вартістю 2.026,0 грн.; відеореєстратор чорного кольору марки Camcorder, вартістю 1.333,0 грн; МР- 4 плеєр марки Transcend чорного кольору, ємкістю 4 GB, вартістю 1.339,0 грн.; гарнітуру чорного кольору марки Нокіа, вартістю 134,0 грн., після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, завдавши при цьому матеріального збитку потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 4.832,0 грн.

Не погоджуючись з вироком суду заступник прокурора міста Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних та фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права, а тому, на переконання прокурора, якщо ОСОБА_6 перебуває на обліку лікаря-нарколога з 11 січня 2013 року з діагнозом: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, стан відміни, він не здатний повною мірою реалізувати свої права, і як наслідок відмова від захисника, відповідно до положень ч. 3 ст. 54 КПК України, не могла бути прийнята судом першої інстанції.

ОСОБА_6 про час, дату та місце розгляду провадження повідомлений належним чином.
Його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення потерпілого, який, покладаючись на розсуд суду, вказав на добровільність відмови ОСОБА_6 від захисника в суді першої інстанції, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як указують приписи п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України регламентовано, що обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, зокрема, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права.

Під особами, які через свої психічні вади не можуть самі реалізовувати право на захист необхідно розуміти, зокрема, осіб, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.

З матеріалів провадження убачається, що дійсноОСОБА_6 , за даними облікової документації Київської міської наркологічної клінічної лікарні Соціотерапія, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом перебуває з 11 січня 2013 року з діагнозом: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни (а.п. 52).

Тобто, ОСОБА_6 11 січня 2013 року виставлений певний наркологічний діагноз, що не вказує на наявність у нього діагностованого психічного захворювання (психічної вади).

А тому вважати, що ОСОБА_6 має у зв`язку з встановленим наркологічним діагнозом саме будь-які психічні вади - у колегії суддів підстав не має.

Не послався на такі обставини і прокурор при апеляційному розгляді провадження, визнавши, що судово-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_6 не призначалася.

Водночас, слід вказати, що у ОСОБА_6 також діагностований стан відміни, що вказує на зменшення вживання ним опіоїдів або відмова від їх вживання взагалі.

Згідно даних Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2 від 14 вересня 2016 року ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 53).

Які дані соціально-психологічної характеристики особи обвинуваченого, що має постійне місце проживання, за яким він характеризується посередньо (а.п. 63), та не перебуває на обліку в Дарницькому УП ГУ НП у м. Києві (а.п. 64) дали підстави вважати заступнику прокурора міста Києва про обов`язковість участі захисника в судовому провадженні - з апеляційної скарги не вбачається.

В судовому засіданні за участі прокурора ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від захисника ОСОБА_10 , прохання про що викладено окремо і в клопотанні останнього від 31 жовтня 2016 року (а.п. 41).

Добровільність такої відмови обвинуваченого від захисника у учасників провадження, у тому числі прокурора ОСОБА_9 , сумніву не викликала, як і правильність задоволення такого клопотання, оскільки даних про те, що ОСОБА_6 під час судового провадження перебував у будь-якому хворобливому стані, зокрема своєю поведінкою вказував на наявність у нього психічних вад, у тому числі таких, які б потребували обов`язкової участі захисника - з матеріалів провадження не вбачається.

За наведеним, в сукупності, суд ґрунтовно таку відмову обвинуваченого від захисника прийняв, не вважаючи участь захисника в даному провадженні обов`язковою.

З даним висновком погоджується і колегія суддів, оскільки посилання на наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 психічних вад, без їх діагностування у передбачений законом спосіб, тягне за собою, щонайменше, порушення прав і його основоположних свобод.

Оскільки учасники провадження, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду не оскаржили, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) за обставин, викладених у вироку, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювались, колегія суддів не перевіряє відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, як і правильність кваліфікації дій ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 185 КК України та ґрунтовність призначеного йому за цим законом покарання.

Але при цьому не можна не вказати на те, що прокурор, висловивши прохання про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, констатував доведеність винуватості ОСОБА_6 за фактичними обставинами кримінального правопорушення та правильність правової оцінки його дій, що суперечить приписам ч. 2 ст. 415 КПК України.

У зв`язку з викладеним апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 задишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 200 103 07 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3