Дата документу Справа № 323/3928/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 323/3928/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/683/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 5 січня 2017 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення залишено без задоволення, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 5 січня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення було залишено без задоволення.
За змістом апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 просить змінити ухвалу районного суду, зарахувавши в строк покарання, яке він відбуває на теперішній час, строк попереднього ув`язнення за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2013 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України. На думку засудженого, до призначеного вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року строку покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі слід зарахувати строк його перебування в СІЗО-11 в період з 21 червня 2012 року по 5 лютого 2013 року під час розгляду кримінальної справи, по якій він був засуджений вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2013 року, оскільки невідбута частина покарання за цим вироком частково приєднана до вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2016 року.
Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, у даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому обирався у вигляді домашнього арешту.
Із змісту вироку вбачається, що призначивши спочатку покарання у виді чотирьох місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 186 КК України, суд в порядку ст. 71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання, призначеного вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2013 року, яка складала 9 місяців 22 дні, та призначив остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Таким чином, з 9 місяців 22 днів невідбутого покарання за попереднім вироком суд приєднав лише 1 місяць.
В подальшому ОСОБА_8 був затриманий 29 лютого 2016 року в порядку звернення до виконання вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2016 року.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.

Так, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 відбуває покарання саме за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2016 року (а.с. 8-11). Вказаним вироком, на підставі ст. 71 КК України, судом було застосовано принцип часткового складання з покаранням, призначеним вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2013 року, та було призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

На переконання колегії суддів, строк перебування ОСОБА_8 під вартою з 21 червня 2012 року по 5 липня 2013 року не підлягає зарахуванню в порядку ч.5 ст.72 КК України, оскільки у вказаний період він перебував під вартою в рамках іншого кримінального провадження, ніж в тому, за яке він фактично відбуває покарання на теперішній час.

У зв`язку з наведеним суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.

Істотних порушень судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 5 січня 2017 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення, залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4