Справа № 467/100/17
ВИРОК
Іменем України

03.03.2017р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 від 10 грудня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у с. Воєводське, Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого в СТОВ «Промінь» механізатором, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі положень ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 10 грудня 2016 року близько 01 год. 00 хв. перебував біля кафе «Позитив» по вул. Набережній в с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, свідомо допускаючи їх наслідки у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та маючи на меті їх настання, з мотивів раптово виниклого особистого неприязного відношення до ОСОБА_5 наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта №816 від 12 грудня 2016 року встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: крововиливи обличчя. Дані тілесні ушкодження спричинені дією тупого твердого предмету, могли утворитися 10 грудня 2016 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодився визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення,

викладені в установочній частині вироку, погодився визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи. Просив при призначенні покарання ОСОБА_4 обмежитись штрафом.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, а саме: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, має постійне місце роботи, раніше не судимий на підставі положень ст. 89 КК України, задовільно характеризується за місцем проживання, проживає разом з сім`єю, що свідчить про те, що ОСОБА_4 має належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію як злочину невеликої тяжкості за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 125 КК України, у виді штрафу.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1