Справа № 642/8143/16-к
Провадження № 1кп/642/122/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду кримінальне провадження № 0002960 за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриківці Хмельницького району, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, розлученого, працюючого завідуючим фельшерсько - акушерським пунктом с. Мар`янівка,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:
Так, будучи, згідно Указу Президента України про часткову мобілізацію від 14.01.2015 №15/2015, призваним до лав Державної прикордонної служби України, згідно ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Командиром військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з 14.08.2016 ОСОБА_4 звільнено у щорічну основну відпустку.

14.08.2016 року, під час слідування із зони проведення антитерористичної операції до свого місця проживання (Вінницька область), в районі залізничного вокзалу в с. Сватово ОСОБА_4 знайшов паперовий пакет синього кольору, в якому знаходилась граната РГД-5 із запалом УЗРГМ-2. Маючи намір на зберігання і носіння боєприпасів, без передбаченого Законом дозволу, ОСОБА_4 викрутив запал із корпусу гранати та поклав його у карман своїх штанів. Корпус гранати ОСОБА_4 поклав до свого берця, який знаходився в пакеті із особистими речами останнього та вирушив далі до м. Харків, чим незаконно придбав зазначену гранату та почав її зберігати та носити про собі.

В подальшому, під час слідування до місця свого проживання, 15.08.2016 приблизно о 22 год. 30 хв. у вагоні пасажирського потягу «Лисичанськ-Київ» на станції Харків-Пассажирський в ОСОБА_4 працівниками Лінійного відділу поліції за допомогою службового собаки було виявлено придбаний ним боєприпас-корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2, які в подальшому вилучено в ході огляду місця події.

Зазначені предмети ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав при собі без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), дозволу.

Згідно з висновком експерта Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. M.С. Бокаріуса №88/90 від 31.08.16, надані на дослідження предмети є корпусом ручної гранати РГД-5 та запалом УЗРГМ-2, які при з`єднанні складають гранату РГД-5, яка належить до категорії боєвих припасів.

У судовому засіданні обвинувачений в пред`явленому йому обвинуваченні винним себе визнав повністю, підтвердивши вищевикладене, показавши, що знайшов металевий предмет, який хотів здати до поліції. Однак, вказаний предмет, був виявлений за допомогою службової собаки і вилучений працівниками поліції.

Крім викладеного, винність ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими зібраними у справі доказами.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченого, не досліджував докази вини обвинуваченого стосовно фактичних обставин справи, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого та вивченням документів, що характеризують його особу.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого доказано повністю та кваліфікує його дії як носіння, зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу за ч.1 ст. 263 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, характеризується виключно позитивно, має на утриманні мати похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого в силу ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо, а тому призначає йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину призначивши покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2 що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів військової прокуратури Харківського гарнізону знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1057 (одну тисячу п`ятдесят сім) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: