Справа № 289/1789/16-к
Номер провадження 1-кп/289/30/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7
прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в м. Радомишлі кримінальне провадження № 0000359 внесеного до ЄРДР від 16 червня 2016 року щодо кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 286 КК України відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Озаринці Могильов-Подільського району Вінницької області, громадянин України, українець, одружений, освіта вища, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює водієм ТОВ Компанія «Форсаж», проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 паспорт України НОМЕР_1 , виданий Хмельницьким МРВ УМВС України в Вінницькій області 18 січня 2000 року, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 16 червня 2016 року, біля 07 години 15 хвилин, ОСОБА_3 , керував автомобілем FAW CA1031K2L2R5 р.н. НОМЕР_2 , по автодорозі Київ-Чоп на 80 км + 500 Радомишльського району Житомирської області в правій смузі руху у напрямку м.Київ зі швидкістю 70 кілометрів за годину. Під час руху по вказаній автодорозі, ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, що не дало змоги відповідно реагувати на її зміну (п.2.3 б), не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 вказаних Правил), при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (п. 12.3 вказаних Правил), залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 Правил), в результаті чого зіткнувся із вантажним автомобілем марки «DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ SOI реєстраційний номер НОМЕР_4 , який стояв на правому узбіччі в попутному напрямку частково на правій смузі руху в нерухомому стані.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 на момент зіткнення знаходився під напівпричепом SCHMITZ SOI реєстраційний номер НОМЕР_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, перелому 2-8 ребер справа, забою легень правобічного гематоракса, ампутаційної кукси лівого передпліччя, відкритого перелому кісток правого передпліччя та зап`ястя правої кістки з травматичним дефектом пів місяцевої кістки променевого ліктевого серединного нервів, променевої артерії, сухожилкових згиначів 1-5 пальців правої кисті та забою серця, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеня важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Наслідки дорожньо - транспортної пригоди у вигляді заподіяння важких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 знаходяться в прямому причинному зв`язку з неправомірними діями водія ОСОБА_3 , які виразились в порушенні останнім вимог п.2.3 б, п, 12.1, п. 12.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Своїми необережними діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 , тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_3 , скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
Тим самим встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_3 в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом,що спричинили потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження,тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та показав, що 16.06.2016 року керував автомобілем DAF рухаючись в сторону м. Києва. Під час руху по автодорозі Київ-Чоп біля 08-00 годин того ж дня, він побачив автомобіль потерпілого ОСОБА_5 , який стояв на обочині. Наблизившись ближче до автомобіля, обвинувачений почув сигнал та побачив легковий автомобіль,який розпочав обгін його автомобіля. ОСОБА_3 різко повернув вправо та внаслідок такого маневру зіткнувся з автомобілем потерпілого. Внаслідок ДТП ОСОБА_3 вилетів зі свого автомобіля через вікно. Також обвинувачений зазначив, що на момент ДТП погода була ясною, будь-яких опадів не було, видимість дороги була нормальною, він в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Крім повного визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.286 КК України його вина також підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні,який показав, що 16.06.2016 року рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зупинив свій транспортний засіб марки «DAF XF 95.430» з напівпричепом SCHMITZ, з метою огляду його технічного стану. Автомобіль запинив на обочині, встановив аварійний знак та включив сигнальні вогні. Коли він перебував під напівпричепом автомобіля, транспортний засіб,як потім йому сталого відомо під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 врізався в його напівпричеп, який на момент зіткнення перебував у нерухомому стані. Під час зіткнення, потерпілий ОСОБА_5 не чув будь-яких сигналів чи різкого тормозіння транспортних засобів. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 втратив свідомість та що відбувалось пізніше не пам`ятає. Також, потерпілий ОСОБА_5 надав суду покази щодо довготривалого лікування, підтвердивши тим самим позовні вимоги щодо завдання йому злочином матеріальної та моральної шкоди. Потерпілий зазначив, що за період реабілітації та часу розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_3 не вчиняв спроб на відшкодування хоча б частки вартості лікування, не попросив вибачення за вчинення даного кримінального правопорушення та скалічення потерпілого;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні,який показав, що після ДТП,яке сталося 16.06.2016 року він самостійно вишукував кошти на лікуванням батька, ОСОБА_5 . Батько перебував у вкрай важкому стані, переніс ряд операцій та на лікування затрачено величезна сума коштів. З моменту ДТП та до даного часу обвинувачений ОСОБА_3 не попросив вибачення за вчинене. Також обвинувачений не відшкодував будь-яких коштів на лікування ОСОБА_5 . Крім того, в суді потерпілий ОСОБА_6 наполягав на суворій мірі покарання, яка пов`язана з позбавленням волі та позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки вважає, що ОСОБА_3 не вчиняв дій,які б свідчили про його щире каяття,про що свідчать його дії,які полягають в уникненні спілкування та наданні фінансової допомоги батьку ОСОБА_5 ;

показами свідка ОСОБА_10 - дружини потерпілого ОСОБА_5 ,в судовому засіданні,яка показала, що після ДТП,яке сталося 16.06.2016 року постійно доглядає за своїм чоловіком, оскільки останній, внаслідок ДТП, позбавлений фізичної можливості за собою доглядати. За весь час,що пройшов з моменту ДТП обвинувачений ОСОБА_3 не звернувся до потерпілого з метою допомоги у лікуванні, всі кошти на лікування,яке продовжується до даного часу, надає їх син, ОСОБА_6 .

Крім показів самого обвинуваченого, потерпілих та свідка, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доказується іншими матеріалами справи, а саме:

-рапортом о/чергового Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_11 про те, що 16.06.2016 року о 07.11 год. до Радомишльського ВП надійшло телефонне повідомлення від служби 102 про те,що на автодорозі Київ-Чоп (територіально Радомишльський р-н) сталась ДТП, під час якої водії отримали тілесні ушкодження ;

(т.1 а.с. 5)

- протоколом огляду місця ДТП від 16.06.2016 та схемою з фототаблицею до нього, в якому зафіксовано, що огляд проводився на автодорозі Київ-Чоп 80 км.+600 м. В ході огляду вилучено документи водіїв,грошові кошти в сумі 1100,00 грн. та кредитні картки; (т.1 а.с. 7-16)

-висновком судово-медичного експерта №178 від 05.09.2016, згідно якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому 2-8 ребер справа, забою легень правобічного гематоракса, ампутаційної кукси лівого передпліччя, відкритого перелому кісток правого передпліччя та зап`ястя правої кістки з травматичним дефектом пів місяцевої кістки променевого ліктевого серединного нервів, променевої артерії, сухожилкових згиначів 1-5 пальців правої кисті та забою серця, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеня важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії твердих тупих предметів із значною силою прикладання з обставин і в час, вказаній у фабулі слідчого про призначення експертизи. Потерпілий відносно травмую чого об`єкту міг перебувати передньо-верхньою частиною тіла;

(т.1 а.с. 32-34)

-висновком судово автотехнічної експертизи № 3/571 від 25.07.2016, згідно якого на момент ДТП сідельний тягач «DAF XF 95.430» перебував у технічно справному стані;

(т. 1 а.с. 39-52)

-висновком судово технічної експертизи № 3/573 від 25.07.2016, згідно якого на момент ДТП напівпричеп SCHMITZ перебував у технічно справному стані. Зовнішнім оглядом напівпричепа було виявлено наявність слідів та пошкоджень ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в його задній лівій кутовій частині і виражені слідами згинів, тертя, вдавлювання, відшарування власного лак офарбованого покриття;
(т.1 а.с.53-66)

-висновком судово технічної експертизи № 3/572 від 25.07.2016, згідно якого на момент ДТП автомобіль FAW перебував у технічно справному стані;
(т.1 а.с.67-81)

-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 3/570 від 25.07.2016, згідно якої первинний контакт між досліджуваними транспортними засобами відбувся між передньою правою кутовою частиною переднього бампера автомобіля FAW та лівою частиною заднього бампера напівпричепа SCHMITZ;

(т.1 а.с.82-93)

-постановою слідчого від 17 червня 2016 року про визнання предметів речовими доказами , а саме автомобіля FAW та автомобіля DAF з напівпричепом SCHMITZ;
(т.1 а.с.82-94)

-висновком судової експертизи механізму та обставин ДТП № 3/951 від 27.09.2016, згідно якої у даній дорожній обстановці водієві автомобіля FAW ОСОБА_3 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 13.1 ПДР;
(т.1 а.с.130-136)

-висновком токсилогічного дослідження крові обвинуваченого ОСОБА_3 від 21.06.2016, згідно якого вмісту алкоголю в крові не виявлено;
(т.1 а.с.138-139)

-характеристикою з місця роботи ОСОБА_3 , яка є позитивною; свідоцтвами про народження дітей, що підтверджують наявність в обвинуваченого 2 неповнолітніх дітей; вимогою про судимість, згідно якої останні не судимий, на відомостями з лікарні, що ОСОБА_3 на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
(т.1 а.с.122-124,т.2 а.с.154)

З місця роботи ТОВ «Компанія «Форсаж » водій ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони,старанно ставиться до своїх посадових обов`язків,в колективі користується повагою,швидко набув теоретичні та практичні навички,які успішно використовує в роботі.

(т.1 а.с.122)

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та щиро розкаявся, що є підставою застосування до нього пом`якшуючої вину обставини.

Однак досліджені в судовому засіданні докази дають суду право критично віднестись до такого висновку, оскільки дії обвинуваченого ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого жодним чином не свідчать про його щире каяття. Так, ОСОБА_3 з моменту скоєння ДТП, тобто з 16.06.2016 року та по даний час не тільки не відшкодував шкоду, завдану ДТП,а навіть не вчиняв до цього будь-яких спроб. Потерпілий тривалий час перебуває на лікуванні, потребує значних матеріальних витрат, проте ОСОБА_3 не вчинив жодних дій з метою допомоги у лікування, жодного разу не поцікавився у потерпілого про стан його здоров`я, вибачення за вчинення ДТП, внаслідок якого потерпілий отримав каліцтво не попросив. Тому, суд вважає,що в діях ОСОБА_3 відсутня пом`якшуюча обставина, як щире каяття.

Обставин, які б в силу ст. 66 КК України пом`якшували б вину ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які б в силу ст..67 КК України обтяжували б вину ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведено повністю та його дії за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно.
При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину,його особу, вік,те що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, відсутність судимостей, виключно позитивні характеристики, враховує позицію потерпілих щодо покарання і обирає таке у вигляді позбавлення волі в межах санкції пред"явленого обвинувачення.

Враховуючи клопотання ОСОБА_3 про те,що грузоперевозки є єдиним способом заробітку для утримання сім`ї,те що має на утриманні двох неповнолітних дітей,враховуючи матеріальне становище сім`ї обвинуваченого ОСОБА_3 та досліджені матеріали,суд вважає за можливе не застосовувати до останнього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд приходить до висновку про те,що зазначеним злочином потерпілому ОСОБА_5 дійсно нанесена матеріальна шкода,однак враховуючи подану заяву суд залишає цивільний позов в цій частині без розгляду.
Вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 коштів за завдану злочином моральну шкоду суд виходить з принципів виваженості,розумності та справедливості,при цьому суд вважає,що згаданим злочином потерпілому дійсно нанесена моральна шкода та непоправні фізичні страждання і тому задовольняє позовні вимоги в сумі 250 000,00 грн.(двісті п`ятдесят тисяч грн.).
Арешт на майно ОСОБА_3 не накладався.

Відносно підозрюваного ОСОБА_3 на досудовому слідстві запобіжні заходи не обирались, однак з метою уникнення ризиків виконання Вироку суд обирає до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання негайно в залі суду.

Речові докази по справі:

- автомобіль «FAW CA1031K2L2r5» реєстраційний номер НОМЕР_2 ,який знаходиться на зберіганні на території ДЕУ дільниця №6 в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області повернути власнику ОСОБА_3

- автомобіль «DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ SOI реєстраційний номер НОМЕР_4 ,який передано на зберігання власнику ОСОБА_6 залишити власнику.

Витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави Україна:

- на проведення судово - автотехнічної експертизи (висновок №3/571) становлять 703 гривні 68 копійок, отримувач УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області; МФО 811039; код ЗКПО: 38035726; рахунок: 0002, код класифікації доходів 24060300;

- на проведення судово-автотехнічної експертизи (висновок №3/573) становлять 703 гривні 68 копійок, отримувач УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області; МФО 811039; код ЗКПО: 38035726; рахунок: 0002, код класифікації доходів 24060300;

- на проведення судово-автотехнічної експертизи (висновок №3/572) становлять 703 гривні 68 копійок, отримувач УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області; МФО 811039; код ЗКПО: 38035726; рахунок: 0002, код класифікації доходів 24060300;

- на проведення судово-автотехнічної експертизи (висновок №3/570) становлять 703 гривні 68 копійок, отримувач УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області; МФО 811039; код ЗКПО: 38035726; рахунок: 0002, код класифікації доходів 24060300;

- на проведення судово-автотехнічної експертизи (висновок №3/951) становлять 703 гривні 68 копійок, отримувач УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області; МФО 811039; код ЗКПО: 38035726; рахунок: 0002, код класифікації доходів 24060300.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Обрати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання Вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч грн.) за завдані злочином моральні страждання . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4000,00 грн. за надану потерпілому ОСОБА_13 правову допомогу.
Сягнути з ОСОБА_3 на користь держави України судові витрати у сумі 3518,40 грн.
Речові докази по справі:

- автомобіль «FAW CA1031K2L2r5» реєстраційний номер НОМЕР_2 ,який знаходиться на зберіганні на території ДЕУ дільниця №6 в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області повернути власнику ОСОБА_3

- автомобіль «DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ SOI реєстраційний номер НОМЕР_4 ,який передано на зберігання власнику ОСОБА_6 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, іншими учасниками судового процесу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КК України.

Суддя ОСОБА_1