Єдиний унікальний № 500/975/17
Провадження № 1-кп/500/222/17
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
27 квітня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003427 від 29 грудня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїлі Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. ч. 2, 3, 289 ч. 2, 342 ч. 2, 187 ч. 4 КК України,
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ізмаїлі Одеської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 187 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до 04 травня 2017 року.

Прокурором надано суду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на шістдесят днів, в якому прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою застосування запобіжних заходів, не зникли, а саме є підстави вважати що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть ухилятися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають не зняті та непогашені судимості за вчинення умисних злочинів, в тому числі тяжких проти власності, та обвинувачуються у вчиненні умисних злочинів проти власності, в тому числі особливо тяжкого, ОСОБА_6 через невеликий проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком, а ОСОБА_7 в період іспитового строку за попереднім вироком. Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мають постійного місця роботи та навчання, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх захисники адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заперечують проти продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, та просять змінити їх на більш м`які.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, враховуючи що судовий розгляд ще не розпочато з об`єктивних причин, суд дійшов висновку, що строк дії обраних обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних зменшення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні умисних злочину також проти власності, в тому числі особливо тяжкого, ОСОБА_6 через невеликий проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком, а ОСОБА_7 в період іспитового строку за попереднім вироком.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Враховуючи вищевикладені обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свободу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 25 червня 2017 року.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їхніх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про зміну запобіжних заходів на більш м`які, не пов`язані з триманням під вартою відмовити.

Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжних заходів обраних відносно обвинувачених ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. ч. 2, 3, 289 ч. 2, 342 ч. 2, 187 ч. 4 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 187 ч. 4 КК України у вигляді утримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань №22 до 25 червня 2017 року.

Ухвала припиняє свою дію 25 червня 2017 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтСУ в Одеській області (№22) для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченим та їх захисникам до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Суддя

Суддя