АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1977/16 Справа № 183/1067/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000205 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.10.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до т5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

-13.10.2009 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком суду від 24.10.2007 року, до відбуття 5 років 3 місяці позбавлення волі;

-29.10.2009 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком суду від 13.10.2009 року, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2013 року засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково звільнено від подальшого відбування невідбутої частини строку покарання 1 рік 8 місяців 9 днів, на підставі ст.81 КК Україні.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2016 ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України, засудженого ОСОБА_6 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

9 січня 2016 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_6 знаходився поблизу території домоволодіння за АДРЕСА_2 , де у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 19 січня 2015 року приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через огорожу проник на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 , де з господарчої будівлі таємно викрав металеву бухту дроту товщиною 4 мм, довжиною 60 метрів, вагою 50 кг, вартістю 175 грн..
Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майновий збиток на загальну суму 175 грн.
Не погоджуючись з судовим рішенням прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування вироку суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 та ухвалення нового вироку, яким зазначити в мотивувальній частині вироку суду кваліфікуючу ознаку повторність, оскільки останній раніше судимий за вчинення крадіжки та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 92 грн. 40 коп. В іншій частині вироку суду прокурор просив залишити без змін.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, так як при вирішенні питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні на залучення експертів, суд у своєму обвинувальному вироку залишив поза увагою вимоги ч.2 ст.124 КПК України, а також неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , доводи прокурора ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати кваліфікуючу ознаку повторність при кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України та вирішити питання судових витрат, в решті вирок залишити без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Відповідно до стаття 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України фактично не оспорює, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Перевіряючи доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзіпро неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2009 року за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2013 року в порядку ст.81 КК України, ОСОБА_6 умовно-достроково звільнено на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 9 днів.

Відповідно до ч.3 ст.90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного і додаткового).

Тому, доводи прокурора про те, що судимість у відношенні ОСОБА_6 за вироком суду від 13 жовтня 2009 року за ч.2 ст.185 КК України не погашена в законному порядку та існують законні підстави для визнання кваліфікуючою ознакою «повторність», не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та не грунтуються на Законі.
Також колегія суддів звертає увагу, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2009 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.1 ст.309, ст.71 КК України, призначено остаточне покарання із приєднанням невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду від 13 жовтня 2009 року.

Щодо доводів прокурора про порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України, а саме не вирішення питання щодо відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні, які, до того ж вирішуються в порядку виконання вироку згідно ст.537 КПК України, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вищезазначене не є істотним порушенням згідно ст. 412 КПК України, а отже, не є підставою для зміни або скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідні доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.ст.87, 412 КПК України, які були б підставою для визнання деяких доказів недопустимими або для зміни чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4