Справа № 387/269/17
Номер провадження по справі 1-кп/387/48/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, освіта професійна-технічна, не одруженого, інваліда 2 групи з дитинства, утриманців не має, раніше не судимого, захід забезпечення кримінального провадження не обирався, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин.
ОСОБА_3 08.03.2017 року близько 19 години 30 хвилин прибув до домоволодіння своєї односельчанки ОСОБА_5 розташованого за адресою АДРЕСА_3 з особистих потреб. Коли ОСОБА_3 мав намір залишити подвір`я, він помітив металевий маховик від трактора під стінкою господарського приміщення, який господар домоволодіння використовував як наковальню. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а тому скориставшись відсутністю господаря домоволодіння ОСОБА_5 та інших сторонніх осіб, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою особистого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав металевий маховик вагою 46, 4 кг. вартість 1 кілограму якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 3,87 гривень на загальну суму 179,56 гривень. В послідуючому, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого надав суду угоду про примирення від 05 квітня 2017 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 та просила суд затвердити досягнуту ними угоду про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, просив суд затвердити досягнуту між ним та потерпілою угоду про примирення та призначити йому узгоджене між сторонами покарання. Підтвердив, що йому зрозумілі: права надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди судом. Стверджував, що укладення угоди є добровільним, а також під час укладення угоди усвідомлював свої дії та керувався ними.
Таким чином дії ОСОБА_3 судом кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) .
Злочин, який інкримінується останньому відноситься до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд дослідивши угоду про примирення від 05 квітня 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком зрозумів права, визначені п.1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладену 05 квітня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .
Цивільний позов не заявлявся .
Процесуальні витрати відсутні .
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,471,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1