Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5859/17
Провадження № 1-кс/711/2185/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2017 року м. Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
скаржника ОСОБА_4
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 06.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України.
В обґрунтування скарги вказує, що в провадженні старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 знаходилося кримінальне провадження № 0000003 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України. Постановою від 28.04.2017 року слідчий ОСОБА_5 закрив вказане кримінальне провадження.
З даною постановою не погоджується, оскільки вважає, що під час закриття кримінального правопорушення було порушено його права як потерпілого передбачені п.п. 2, 7, 12, 13, ч. 1 ст. 56, п. 4 ч. 2 ст. 56, ст. 107, ст. 240 КПК України та положення Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, вказує, що слідчим не було виконано вказівки процесуального прокурора, що викладені в постанові від 08.12.2014 року, а також ухвали слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.02.2015 року, 20.10.2015 року, 20.11.2015 року, 17.02.2016 року.

Таким чином вважає, що слідчим не дотримано вимог процесуального закону та не вчинено всіх необхідних слідчих дій для забезпечення повноти та всебічності з`ясування обставин кримінального провадження.

А тому, просить скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України.
В судовому засіданні 01.08.2017 року скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити з мотивів заявлених в скарзі. Також пояснив, що повістки про виклик до слідчого він отримував із запізненням, а тому і не міг прибути до слідчого на дату, яка вказувалася в повістці. Також просив врахувати, що на нього безпідставно було накладено грошове стягнення за неявку до слідчого 13.02.2017 року, оскільки він в цей час перебував на лікарняному, в зв`язку з чим постанова слідчого судді від 03.03.2017 року про накладення на нього грошового стягнення була скасована.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 , пояснивши що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та законною. Також пояснила, що допит ОСОБА_6 в якості потерпілого слідчий не може провести в зв`язку з систематичним ухиленням останнього від явки до слідчого.
Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_4 , пояснення прокурора ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000003 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії, чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
В судовому засіданні встановлено, що старшим слідчим СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 28.04.2017 року проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України, відомості про які було внесено до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 ..

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 28.04.2017 року кримінальне провадження № 0000003 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях колишніх працівників Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області складу вказаних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як і ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 КПК України досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.
Метою досудового розслідування є отримання у передбаченому цим Кодексом порядку фактичних даних, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів згідно ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження № 0000003 від 06.12.2012 року встановлено, що досудове розслідування в ньому проведено не повно, оскільки потерпілий ОСОБА_4 не був допитаний, як потерпілий, в даному кримінальному провадженні, хоча не це неодноразово вказували слідчі судді в своїх ухвалах, скасовуючи попередні ухвали слідчого про закриття даного кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим направлялися численні повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого для допиту в якості потерпілого, однак останній до слідчого не з`явився та пояснень по суті предмету розслідування не надав. З рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що направлені останньому виклики до слідчого в основному не були отримані потерпілим в строки, передбачені ч. 8 ст. 135 КПК України, а саме повістки на 13.12.2016 року, 14.12.2016 року, 15.12.2016 року, 16.12.2016 року були отримані 14.12.2016 року; повістка на 16.01.2017 року отримана 18.01.2017 року; повістка на 19.01.2017 року отримана 20.01.2017 року; повістки на 30.01.2017 року отримана 11.02.2017 року; повістка на 15.03.2017 року отримана 14.03.2017 року; повістка на 21.04.2017 року отримана 25.04.2017 року, що не свідчить про ухилення ОСОБА_6 від явки до слідчого.
Крім того, на вказаний факт ОСОБА_6 звертав увагу слідчого вказуючи в розписці від 30.01.2017 року про те, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження виявив той факт, що слідчим надсилаються йому повістки, які він отримує із запізненням, натомість слідчий складає рапорти про його неявку з невідомих причин (а.с. 49 том 3).
Також дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що про явку до слідчого на 13.02.2017 року ОСОБА_6 був дійсно завчасно повідомлений ще 08.02.2017 року та зобов`язувався при бути на вказану дату і час разом зі своїм представником для проведення його допиту в статусі потерпілого, однак до слідчого не з`явився, в зв`язку з чим слідчим до суду було скеровано клопотання про накладення на останнього грошового стягнення. При тому, з рапорту слідчого від 01.03.2017 року вбачається, що слідчому з телефонної розмови з адвокатом ОСОБА_7 було відомо про те, що до нього звертався ОСОБА_6 за правовою допомогою у кримінальному провадженні, а також про те, що останній не має змоги з`явитися за викликом до слідчого на 13.02.2017 року у зв`язку зі станом здоров`я (а.с. 81 том 3).
Також в судовому засіданні встановлено, що ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2017 року, якою було накладено на потерпілого ОСОБА_6 грошове стягнення за неявку до слідчого 13.02.2017 року та на яку в своїй постанові про закриття кримінального провадження посилається слідчий, скасована ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2017 року, оскільки вказана неявка була обумовлена поважними причинами, а саме перебуванням потерпілого ОСОБА_6 на амбулаторному лікуванні з 13.02.2017 року по 22.02.2017 року, що стверджувалося листом непрацездатності серії АДЗ № 355390.
А тому, враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про передчасність постанови старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України та її скасування.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_6 на те, що дача показань є правом потерпілого і він не може ігнорувати виклики слідчого, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК України встановлений обов`язок потерпілого прибути за викликом до слідчого, прокурора, а в разі не можливості прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття. У випадку, якщо останній не бажає давати показання, про це йому необхідно чітко повідомити слідчого в письмовій формі.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що судові рішення, які набрали законної сили, а також вказівки прокурора і так є обов`язковими для виконання слідчим, тому підстав для додаткового зобов`язання слідчого їх виконати немає.
Разом з тим, під час досудового розслідування, не виключається необхідність вирішення питання щодо проведення інших слідчих дій з тим, щоб встановити об`єктивну істину по справі і прийняти законне і обґрунтоване рішення, про яке повідомити учасникам процесу.

Керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 214, 303, 304, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 06.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1