11-кп/775/276/2017(м)

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 303 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_9
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Огні Дербентського району Республіки Дагестан, Російської Федерації, громадянку України та Республіки Греції, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає: АДРЕСА_2
визнано винною за ч. 2 ст. 303 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 303 КК України призначено покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Маріуполя, Донецької області, громадянку України, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 ; фактично мешкає: АДРЕСА_4
визнано винною за ч. 2 ст. 303 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, -

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винними і засуджені за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
В лютому 2016 року, у невстановлений слідством день та час, обвинувачена ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Салоніки Республіки Греція, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, вирішила забезпечувати зайняття проституцією особами жіночою статі, тобто займатися сутенерством, використовуючи сутенерство як головне джерело для отримання коштів і матеріальних благ для свого існування. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , знаходячись в м. Салоніки, Республіки Греція, створила умови для зайняття проституцією молодими жінками з України, здійсненні нагляду та опіки над ними, забезпеченні транспортом, у відверненні насильства та обману з боку клієнтів.
Після цього в лютому 2016 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачена ОСОБА_9 перебуваючи у м. Салоніки, Республіки Греція, налагодила діяльність, пов`язану з втягненням осіб жіночої статі в зайняття проституцією та забезпечення надання сексуальних послуг за оплату особам чоловічої статі. Так з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, будучи знайомою з громадянкою України ОСОБА_10 , яка проживає на території м. Маріуполя Донецької області, за попередньою змовою з останньою, вирішили підшукувати осіб жіночої статі на території Донецької області, бажаючих зайнятися проституцією на території зазначеної держави, пообіцявши ОСОБА_10 за кожну підшукану дівчину грошову винагороду в сумі 300 Євро.
В подальшому обвинувачена ОСОБА_9 взяла на себе зобов`язання приймати від ОСОБА_10 вищезазначених молодих жінок та створювати їм необхідні умови для зайняття проституцією, здійснювати нагляд і опіку над ними, захищати останніх від конкурентів та забезпечувати транспортом, а обвинувачена ОСОБА_10 в свою чергу повинна була підшукувати молодих жінок на території Донецької області, які перебували у важкому матеріальному та соціальному становищі, з метою їх подальшого втягнення у зайняття проституцією, під опікою (сутенерством) ОСОБА_9
16.02.2016 року, приблизно о 15 годині, обвинувачена ОСОБА_10 , посягаючи на моральні засади суспільства, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_9 , з метою виконання сумісного злочинного наміру на втягнення осіб жіночої статі у зайняття проституцією, знаходячись у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , згідно відведеної їй ролі, запропонувала раніше незнайомій ОСОБА_12 , яка діяла під контролем правоохоронних органів, у ході проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, та ОСОБА_13 виїзд до Республіки Греції, з метою зайняття проституцією, а саме надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, під опікою ОСОБА_9 . В ході зустрічі з раніше незнайомою потерпілою ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , обвинувачена ОСОБА_10 , використовуючи уразливий стан ОСОБА_13 , а саме її важке матеріальне та соціальне становище: відсутність постійного джерела доходів та коштів, шляхом умовлянь переконувала їх в доцільності та вигідності зайняття проституцією на території вказаної держави під опікою ОСОБА_9 , гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів під час надання сексуальних послуг, високу зарплатню: приблизно 100 Євро за день, а зі сторони ОСОБА_9 захист від насильства та обману з боку клієнтів, захист від конкурентів, забезпечення транспортом для надання сексуальних послуг, згодом отримала згоду від потерпілої ОСОБА_13 та ОСОБА_12 щодо виїзду за межі України до Республіки Греції, з метою зайняття проституцією.
Після отримання згоди від ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на зайняття проституцією, обвинувачена ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення осіб у зайняття проституцією та сутенерство, здійснила оплату витрат, пов`язаних з оформленням віз та придбанням авіаквитків до Республіки Греція для потерпілої ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . При цьому останніх було повідомлено, що витрачені на них грошові кошти вони повинні будуть «відпрацювати», перший час займаючись проституцією в м. Солоніки, Республіки Греція під опікою та наглядом ОСОБА_9 в рахунок погашення боргу.
14.06.2016 р. о 12 годині 53 хвилини, ОСОБА_12 , діюча під контролем правоохоронних органів у ході проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, знаходячись поблизу Єкатерининської площі міста Дніпро /Дніпропетровська/, зустрілася із обвинуваченою ОСОБА_9 , яка посягаючи на моральні засади суспільства, діючи умисно, в ході спілкування розповіла про свою протиправну діяльність по забезпеченню надання платних сексуальних послуг молодими жінками під її опікою (сутенерстві). Крім того, обвинувачена ОСОБА_9 переконувала ОСОБА_12 в доцільності та вигідності заняття проституцією на території Республіки Греція під її опікою, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів під час надавання сексуальних послуг, високу зарплатню, близько 100 Євро за день, захист від насильства та обману з боку клієнтів, забезпечення транспорту для надання сексуальних послуг.
Крім того, 17.06.2016 року, о 07 годині 45 хвилин, потерпіла ОСОБА_13 , діюча під контролем правоохоронних органів у ході проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, знаходячись на території аеропорту м. Бориспіль, зустрілася з обвинуваченою ОСОБА_9 , яка посягаючи на моральні засади суспільства, діючи умисно, у ході спілкування розповіла про свою протиправну діяльність по забезпеченню надання платних сексуальних послуг молодими жінками під її опікою (сутенерстві). Також, ОСОБА_9 використовуючи уразливий стан ОСОБА_13 , а саме її життєву ситуацію нестатки, борги, відсутність постійного джерела доходів, неможливість отримати матеріальну допомогу, переконувала її в доцільності та вигідності зайняття проституцією на території Республіки Греція під її опікою, гарантувала гідні умови мешкання, харчування, дотримання прав і інтересів під час надавання сексуальних послуг, високу зарплатню приблизно 100 Євро за день, захист від насильства та обману з боку клієнтів, захист від конкурентів, забезпечення транспорту для надання сексуальних послуг.
Після підготовки усіх необхідних документів для виїзду ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до Республіки Греція з метою зайняття проституцією, 17.06.2016 р, приблизно о 10 годині, обвинувачена ОСОБА_9 , діюча за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні Міжнародного аеропорту «Бориспіль», з метою забезпечення поїздки ОСОБА_13 у м. Салоніки, Республіки Греції, для подальшого залучення останніх до надання платних сексуальних послуг під її опікою (сутенерством), разом з останніми знаходилась в аеропорту м. Бориспіль, де була затримана працівниками поліції, тим самим обвинувачені не змогли вчинити всіх дій, пов`язаних з сутенерством, з причин, які не залежали від їхньої волі.
На зазначений вирок захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд безпідставно вийшов за межі висунутого ОСОБА_9 обвинувачення та помилково кваліфікував її дії за ч. 2 ст. 303 КК України та ч. 2 ст. 15 КК України, розподіливши правову кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_9 на 2 епізоди. Зазначає, що обвинувачена ОСОБА_9 під час судового слідства і в суді визнала себе винною за ч. 2 ст. 303 КК України. Вважає, суд у вироку не мотивував належним чином своїх висновків стосовно необхідності розподілу одних і тих самих дій ОСОБА_9 на два епізоди злочинної діяльності та безпідставно призначив покарання за різними епізодами та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. Вказує, що суд залишив поза увагою те, що тяжких наслідків від вчинення злочину не настало, вимог до обвинуваченої ОСОБА_9 про відшкодування шкоди потерпіла ОСОБА_13 не заявляє, на застосуванні до обвинуваченої ОСОБА_9 суворого покарання не наполягає, обвинувачена сприяла слідству, не намагалася уникнути відповідальності, визнала вину. Також обвинувачена ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має ряд захворювань, не має наміру переховуватися, у неї є реєстрація і постійне місце проживання на території України. Просить вирок суду стосовно ОСОБА_9 змінити, виключити правову кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 303 КК України, кваліфікувати її дії за ч. 2 ст. 303 КК України та призначити ОСОБА_9 покарання застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України.
На зазначений вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду є необґрунтованим та незаконним, не відповідає вимогам ст. 65 КК України та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченої ОСОБА_14 через його суворість. Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 303 КК України. У ході проведення судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 не змогла вчинити всіх дій, пов`язаних з сутенерством, з причин які не залежали від її волі, таким чином її дії охоплювались єдиним умислом та є елементами одного злочину. Однак, суд, додатково кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 303 КК України, тим самим погіршив правове становище обвинуваченої, що є недопустимим, у зв`язку з цим призначив ОСОБА_9 додаткове покарання. Також зазначає, що висновки суду про неможливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_9 вимог ст.ст. 76, 75 КК України є безпідставними, тому, що вона є громадянкою України та зареєстрована у м. Дніпропетровську. Просить вирок ухвалений щодо ОСОБА_9 скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною за ч. 2 ст. 303 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
На зазначений вирок захисник ОСОБА_8 , якій діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що не погоджується з призначенням максимального іспитового строку терміном 3 роки для ОСОБА_10 . Також при призначенні покарання судом не було враховано, що ОСОБА_10 активно сприяла розкриттю злочину, щиро розкаялась, скоїла кримінальне правопорушення у стані вагітності, має на утриманні малолітню дитину 2016 р. н., раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно. Зазначає, що ОСОБА_10 з`являтись до реєстрації в кримінальну-виконавчу інспекції буде важко, так як у неї маленька дитина. Просить вирок суду стосовно обвинуваченої ОСОБА_10 змінити, зменшити іспитовий строк з трьох років до одного року, виключити з обов`язків ОСОБА_10 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 вказує, що не згодна з вироком суду в частині призначеного покарання. Вважає, що при призначенні покарання суд не врахував те, що вона є громадянкою України, має відповідний паспорт, має місце проживання та реєстрації в Україні, вину визнала, має хронічні захворювання, які потребують негайного лікування, раніше не судима. Зазначає, що судом не врахована думка прокурора та потерпілої ОСОБА_13 , які просили не призначати їй покарання з позбавленням волі. Просить вирок суду змінити, призначити їй остаточне покарання із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік або призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_13 вказує, що не згодна з вироком суду в частині призначеного покарання відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . З обвинуваченою ОСОБА_9 вона примирилася, за місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно, в скоєному розкаялася. Вважає іспитовий строк призначений судом відносно обвинуваченій ОСОБА_10 суворим, тому, що вона має маленьку дитину і їй буде важко з`являтись до реєстрації в кримінальну-виконавчу інспекцію. Просить вирок суду змінити, призначити обвинуваченій ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік або призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, обвинуваченій ОСОБА_10 зменшити іспитовий строк з трьох років до одного року, виключити з обов`язків ОСОБА_10 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Заслухавши доповідача, обвинувачену та захисників, які підтримали свої апеляційні скарги та апеляційні скарги потерпілої та прокурора, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційні скарги обвинувачених, захисників та потерпілої за виключенням апеляційної скарги в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_7 , потерпілої та обвинуваченої ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 303 КК України.
При прийнятті рішення суд додатково кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 303 КК України, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України.
Згідно ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України.
У ході проведення судового розгляду по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_9 не змогла вчинити всіх дій, пов`язаних з сутенерством стосовно потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , з причин, які не залежали від її волі.
Таким чином, дії ОСОБА_9 охоплювались єдиним умислом та є елементами одного злочину, якій потрібно кваліфікувати за ч. 2 ст. 303 КК України.
Доводи апеляційних скарг прокурора, потерпілої, захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , та обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 не додержався положень ст. 65 КК України є слушними.
При постановленні вироку, суд першої інстанції не врахував, що тяжких наслідків від вчинення злочину не настало, вимог до обвинуваченої ОСОБА_9 про відшкодування шкоди потерпіла ОСОБА_13 не заявляє, обвинувачена в ході досудового слідства і в суді не оспорювала обставини інкримінованого їй злочину, сприяла слідству у його розкритті.
При призначенні покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції в недостатній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України і Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Обираючи міру покарання, суд в недостатній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_9 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога та психіатра не знаходиться, вперше вчинила кримінальне правопорушення, страждає на хронічні захворювання, вину у скоєнні злочину визнала, позитивно характеризується за місцем мешкання, що суд врахував як обставини, пом`якшуючі покарання.
Обтяжуючих обставин згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину, конкретні обставини його скоєння, особу винної, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога та психіатра не знаходиться, вперше вчинила кримінальне правопорушення, позитивно характеризується, колегія суддів вважає, що ці обставини є пом`якшуючими і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому вважає необхідним застосувати до ОСОБА_9 положення ст. 69 ч. 1 КК України.
За таких обставин доцільно призначити ОСОБА_9 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 303 КК України, у виді 2-х років позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та особі обвинуваченої, а також буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 , якій діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , та потерпілої стосовно виключення обов`язку ОСОБА_10 з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та зменшення іспитового строку з трьох років до одного року не є слушними. Судом при призначенні покарання ОСОБА_10 вірно та обґрунтовано визначено вид та розмір покарання, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України.
Колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_9 та виключити правову кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 303 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_13 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , якій діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 квітня 2017 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Виключити з вироку кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 303 КК України.

ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 303 КК України із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 17 червня 2016 р. по 14 червня 2017 р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: