Номер провадження:1-кп/521/645/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2016 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників-адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

законних представників

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

представника служби у справах дітей

Одеської міської ради у

Малиновському районі ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_14

ОСОБА_15

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 10 січня 2016 року відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч 2, 187 ч 4, 186 ч 2, 186 ч 2, 186 ч 2, 186 ч 2 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч 2, 186 ч 2, 186 ч 2, 186 ч 2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А

Судом на обговорення було постановлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під вартою, зазначений строк закінчується 14 серпня 2016 року, та суд позбавлений можливості, з об`єктивних причин розглянути питання доцільності продовження строку до спливу зазначеного строку.
Прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, оскільки існують ризи передбаченні статтею 177 КПК України.
Захисники обвинувачених, кожен окремо, заперечували проти продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважали за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачені та їх законні представники з думкою захисників погодились, та просили змінити запобіжний захід на більш м`який.
Представник служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою залишив питання на розсуд суду.
Потерпілі висловили думку, про необхідність продовження строку запобіжного захожу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного терміну з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу
Вирішуючи питання, щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених, колегією суддів встановлені наступні обставини.
Строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 спливає 14 серпня 2016 року, та розгляд кримінального провадження завершений не буде, з об`єктивних причин.
Враховуючи обставини скоєних кримінальних правопорушень ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , їх особу та вік, міцність соціальних зв`язків, та зважаючи, що до спливу терміну тримання під вартою, судове провадження завершено не буде, суд вважає, що є всі законні підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають їх небезпечну поведінку.
Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , відповідно до ст. 177 КПК України є: запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у разі визнання їх винуватими що свідчать про наявність ризику того, що обвинувачені, перебуваючи на свободі можуть продовжити злочинну діяльність та вчиняти інші злочини та можуть переховуватись від органів досудового слідства чи суду. Наявність ризику незаконного впливу на потерпілих підтверджується тим, що вказані особи не були допитані в судовому засіданні, а посилатися на їх покази надані органом досудового розслідування суд не може на підставі п. 16 ч.1 ст. 7 КПК України.
Під час вирішання питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_14 та ОСОБА_15 колегія суддів враховує вимоги статті ст. 492 КПК України, відповідно до яких затримання та тримання під вартою можуть застосовуватись до неповнолітнього лише у разі, як що він підозрюються або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходе не забезпечить запобігання ризикам, зазначеного у ст. 177 КПК України. Під час вирішання питання про доцільність продовження строку тримання неповнолітнього під вартою суд враховує, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких, відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, а ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкі злочини, наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України.
Таким чином, судом встановлені підстави, які передбачені КПК України, рішеннями ЄСПЛ та Конвенцією з прав людини, щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених та ризик їх ухилення від суду. У колегії суддів відсутні дані які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинувачених. При цьому, колегія суддів приймає до уваги термін перебування обвинувачених під вартою.

Обставини, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України не має.

Вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених та обмеження їх конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 47 діб.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини вчинених кримінальних злочинів, те що вказані злочини вчинено із застосуванням насильства, колегія суддів вважає необхідним не визначати ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розміру застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ОУВП (21) УДПС України в Одеській області у відношенні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатній для забезпечення виконання ОСОБА_14 , обов`язків, передбачених КПК України не визначати.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ОУВП (21) УДПС України в Одеській області у відношенні ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатній для забезпечення виконання ОСОБА_15 обов`язків, передбачених КПК України не визначати.
Строк дії ухвали становить 47 діб і обчислюється з моменту закінчення строку тримання під вартою за попередньою ухвалою, тобто з 14 серпня 2016 року. Ухвала колегії суддів про продовження строку тримання під вартою припиняє свою дію 30 вересня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3