Провадження №1-кс/127/9579/16
29 грудня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-
Слідчий Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В ході досудового розслідування встановлено, що гральні заклади розташовані у м. Вінниці під виглядом розповсюдження державних лотерей надають послуги у сфері грального бізнесу, а саме: використовуючи комп`ютерну техніку та доступ до мережі Інтернет, надають клієнтам доступ до азартних ігор у вигляді комп`ютерних стимуляторів та електронному (віртуальному) казино.
З метою припинення функціонування грального бізнесу, притягнення до відповідальності осіб, які його організували та надають послуги у їх проведенню, а також здобуття фактичних даних, які дадуть можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, в тому числі комп`ютерної техніки, документів, грошових коштів, які використовуються при надані незаконних послуг у сфері грального бізнесу, що передбачено ч. 1 ст. 203-2 КК України слідчим проведено обшук у нежитловому приміщені грального закладу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (власник приміщення - ОСОБА_5 ).
За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено 15 системних блоків, 15 моніторів, 1 флеш-накопичувач, 1 розрахунково-касовий термінал, 1 Wi-Fi роутер, 6 відеокамер спостереження, 15 клавіатури, 14 оптичних маніпуляторів, інше. Також, вилучено документи щодо діяльності грального закладу та грошові кошти в сумі 825 гривень.
Вилучена під час обшуку вищевказана техніка в своїй сукупності являється засобом вчинення злочину, а саме техніка, за допомогою якої провадиться гральний бізнес, що є порушенням Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».
Крім того, під час обшуку встановлено, що даний гральний бізнес організовано в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке спеціально обладнано для обмеженого візуального огляду протиправної діяльності з надання доступу до азартний ігор, зовні приміщення наявні рекламні плакати. Крім того, в приміщення спеціально обладнанні гральні місця, до яких з центрального комп`ютера через розгалужену електронну мережу, за допомогою маршрутизаторів та виходу в мережу Інтернет надаються послуги в сфері азартних ігор. Таким чином, приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є пристосованим для заняття гральним бізнесом та є засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Установлено, що власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши докази надані сторонами, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене та зважаючи на те, що слідчий не довів наявності підстав для арешту нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , оскільки слідчим не надано належних та допустимих доказів надання послуг у сфері забороненого грального бізнесу в даному приміщенні, а зазначені лише припущення слідчого з даного приводу. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 є орендодавцем зазначеного приміщення та не має відношення до організації роботи грального закладу. Слідчим не було надано доказів визнання вилучених речей речовими доказами та не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Також, санкцією ч.1 ст. 203-2 КПК України не передбачено конфіскацію майна, а лише грального обладнання. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтоване та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, суд -
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя: