№ 522/5547/17
№ 1-«кс»/522/6206/17

УХВАЛА
Іменем України
10 квітня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Одеської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на житловий будинок площею 84,60 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .
В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що 22.11.2016 до чергової частини Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , користується терміналом мобільного зв`язку з абонентським номером № НОМЕР_1 , щодо вжиття заходів правового характеру до невстановлених осіб, які 31.10.2016 року шахрайським шляхом заволоділи належними їй грошовими коштами в розмірі 2 500 000 грн.
Допитана в якості потерпілого ОСОБА_6 , пояснила, що за адресою: АДРЕСА_3 , здійснює свою діяльність ПП «Омега 1», директором якого є ОСОБА_6 . Так, 31.10.2016 року біля 06 години на мобільний телефон № НОМЕР_2 , яким користується охоронець ПП «Омега 1» ОСОБА_8 , з мобільного номеру № НОМЕР_1 здійснено дзвінок начебто від імені ОСОБА_6 .
В подальшому в ході розмови особа, яка представившись ОСОБА_6 наказала охоронцеві передати наявні в офісному приміщені ПП «Омега 1» грошові кошти та документацію підприємства. Виконуючи вказівки невстановленої особи, яка представившись ОСОБА_6 , охоронець ОСОБА_8 , передав сумки з грошовими коштами та документами невстановленому чоловіку, який представився ОСОБА_9 . Однак в подальшому було встановлено, що будь яких вказівок з приводу передачі грошових коштів та документів громадянка ОСОБА_6 не надавала, будь яких розмов з охоронцем 31.10.2016 о 06 год. не вела. Загальна сума матеріальної шкоди становить 2 500 000 грн.
Так, в ході проведення досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що до готування та вчинення тяжкого злочину причетний ОСОБА_5 , який є адвокатом, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №1728 від 25.12.2008 року. 22.03.2017 адвокату ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.4 ст.190 КК України.
Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за ОСОБА_5 зареєстровано наступне майно:
1.Реєстраційний номер майна: 13870704
Тип майна: житловий будинок
Адреса нерухомого майна:
Одеська обл., Біляївський р., с. Яськи, вулиця Кірова, будинок 50
Загальна площа (кв.м): 84,60, Житлова площа (кв.м): 40,00,
Номер запису: 163 в книзі: 94-ж-163.
2.Реєстраційний номер майна: 18926152
Тип майна: житловий будинок
Адреса нерухомого майна:
Загальна площа (кв.м): 50,10, Житлова площа (кв.м): 39,90,
Номер запису: 754 в книзі: 112-ж-178.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
21.03.2017 о 13 год. 33 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Прокурором Одеської області ОСОБА_4 22.03.2017 складено, та прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 за дорученням прокурора області 22.03.2017 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст.190 КК України за ознаками:
- готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
Санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, майно належне підозрюваному ОСОБА_5 , у разі його засудження за вчинення зазначеного злочину, може бути звернене стягнення.
Отже майно, яке може бути реалізоване, підлягають арешту на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України. Доказами наявності відповідного майна у підозрюваного ОСОБА_5 є зокрема інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо субьєкта № 8174523, згідно якої у власності громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває зокрема житловий будинок площею 84,60 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, з огляду на конкретні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, що розслідується, з метою забезпечення можливої конфіскації, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно, яке належить підозрюваному, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчудження цього майна.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення його можливої конфіскації за вироком суду, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаного майна, а саме на житловий будинок площею 84,60 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя