"23" травня 2017 р. Справа № 363/1767/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 03 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

встановив:

у вказаному клопотанні слідчий порушує питання про надання дозволу на проведення огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :33:023:0231, :33:023:0215 та :33:022:0823, що розташовані на території котеджного містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Прокурора клопотання підтримав. Дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно поданого клопотання досудове розслідування проводиться за фактом зловживання посадовими особами своїм службовим становищем, які всупереч норм лісового законодавства передали у приватну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельні ділянки лісового фонду з кадастровими номерами :33:023:0231, :33:023:0215 та :33:022:0823 для ведення індивідуального садівництва, що розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

У в`язку з тим, що слідчому відмовлено у доступі на територію котеджного містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для проведення огляду вказаних земельних ділянок, останній звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Проте вказані обставини об`єктивними, належними, допустимими, достатніми й вагомими доказами в розумінні вимог ст. ст. 95-102, ч. 5 ст. 234, 237 КПК України перед слідчим суддею не обґрунтовано. Доводи клопотання ґрунтуються на припущеннях, які неможливо покласти в основу судового рішення.

Так, будь-які дані про те, що відбулася заміна цільового призначення вказаних земельних ділянок з порушенням вимог чинного законодавства України з матеріалів клопотання не вбачаються.

Відсутні й належні дані про те, що земельні ділянки лісового фонду використовуються без дотримання цільового призначення та є тими на яких планується огляд.

У той же час, як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 травня 2017 року земельні ділянки, про які йдеться в клопотанні призначені саме для індивідуального садівництва.

Також відсутні в справі й дані про те, що зловживання службовим становищем призвело до заподіяння істотної шкоди, ознаки якої є невизначеними.

Згідно ч. 1 ст. 364 КК України кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, можлива лише у випадку, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Згідно ст. 30 Конституції України Кожному гарантується недоторканність житла.
Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Відповідно до ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З викладених у клопотанні доводів не можна дійти висновку, що вчинено суспільно небезпечне діяння такого ступеня, який потребує втручання в право власності особи.
Разом з тим питання про надання дозволу на проникнення до володіння особи для проведення в ньому огляду перед слідчим суддею в клопотанні не порушено.

Беручи до уваги викладене, достатніх підстав для задоволення клопотання в суді не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись статтями 13, 132, 233-237, 371-372 КПК України;

ухвалив:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя