Справа № 333/6247/16-к
Пр. № 1-кп /333/90/17
ВИРОК

Іменем України

16 березня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000161 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта вища технічна, неодруженого, працюючого ТОВ «Альянс Авто», інженером з безпеки руху, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 195 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, 10.09.2015 року, о 10 год. 53 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в районі вул. Космічної, 142 в м. Запоріжжі, діючи умисно, подзвонив з номеру телефону НОМЕР_1 до контакт-центру АТ «Сбербанк Росії» та у розмові висловив погрози знищити майно АТ «Сбербанк Росії» шляхом підпалу, вибуху, пограбування, застосування інших незаконних методів, при цьому були реальні підстави побоюватися здійснення цих погроз, оскільки 02.04.2015 року, 22.06.2015 року, 27.08.2015 року пролунали вибухи поблизу відділень АТ «Сбербанк Росії» в м. Києві.

21.12.2015 року о 17 год. 52 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у м. Запоріжжі, по вул. Оріхівське шосе, 7, діючи умисно, з номеру телефону НОМЕР_1 висловив погрози знищити майно АТ Сбербанк Росії» шляхом підпалу, застосування вибухівки та коктейлів «Молотова», при цьому були реальні підстави побоюватися здійснення цих погроз, оскільки 02.04.2015 року, 22.06.2015 року, 27.08.2015 року пролунали вибухи поблизу відділень АТ «Сбербанк Росії» в м. Києві.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 195 КК України погроза знищення чужого майна шляхом підпалу, вибуху або іншим загально-небезпечним способом, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. .

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26.10.2016 року між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000161, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2016 року, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні прокуратури м. Києва, розташованої з адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 195 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 195 КК України, а саме: у виді ста годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, який просив затвердити угоду, укладену між прокурором та обвинуваченим, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочину невеликої тяжкості, без потерпілих, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ст. 195 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення лінгвістичної експертизи № 89/1 від 15.06.2016 року, які складають 6 157 грн. 76 коп., суд, враховуючи положення ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 468, 469, 472 - 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 195 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 жовтня 2016 року в кримінальному провадженні № 0000161 між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 195 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 жовтня 2016 року покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню для проведення лінгвістичної експертизи № 89/1 від 15.06.2016 року, які складають 6 157 (шість тисяч сто п`ятдесят сім) грн. 76 коп., стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа», сріблясто-чорного кольору з численними подряпинами на передній і задній панелях, у якому знаходиться сім-картка за номером телефону НОМЕР_1 , під батареєю телефону міститься запис « НОМЕР_2 ТУРЕ: RM-1 Model:6630, зарядний пристрій до вказаного телефону, шокер чорного кольору з надписом «Omnicomput», передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУ СБУ у м. Києві та Київської області повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1