15.06.2017 Справа № 756/6120/16-к
Унікальний № 756/6120/16-к
Провадження № 1-кп/756/142/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, не заміжньої, з середньою спеціальною освітою, працюючої неофіційно, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-23.03.2015 року вироком Деснянського районного суд м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробовуванням на строк 1 рік; ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2015 року було скасовано випробування та засуджена направлена для відбування покарання,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
04.05.2016 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_3 перебувала в торговому центрі «Фоззі», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Московський, 23-А. В цей момент у неї виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме форелі «Премія слабосолена», артикул 358679, в кількості 2 штуки, вартість однієї 148 грн. 78 коп. (без урахування ПДВ), загальною вартістю 297 грн. 56 коп. (без урахування ПДВ), що належить TOB «ЕКСПАНСІЯ», .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяла вищезазначений товар, належний TOB «ЕКСПАНСІЯ», помістила його до свого портфелю чорного кольору, який був у неї в наявності, та, не розрахувавшись за вищевказаний товар, пройшла повз сигнальні рамки, якими обладнаний ТЦ «Фоззі». Однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки вона була зупинена працівником торгового центру.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 могла спричинити TOB «ЕКСПАНСІЯ», , майнову шкоду на суму 297 грн. 56 коп. (без урахування ПДВ).

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та повністю підтвердила обставини, вказані вище щодо часу, місця, способу, мети вчинення замаху на крадіжку, щодо асортименту, найменування та ціни товару, який вона намагалася вкрасти через відсутність роботи та засобів до існування. Про вчинене дуже шкодує, просить її суворо не карати, пояснивши, що перебуваючи майже рік в Київському СІЗО вона зробила для себе належні висновки, переоцінила своє попереднє життя і знову потрапляти туди більше не бажає, працює, планує заміжжя.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що обвинувачена правильно розуміє зміст тих обставин, які вона не оспорює, така її позиція є добровільною та істинною. Їй роз`яснено судом, що у разі не дослідження судом доказів, вона буде позбавлена права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої доведена, її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують особу обвинуваченої: у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружена, не має дітей, працює на автомийці та має постійний дохід (зі слів), раніше була судимою.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_3 , ступень тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, через які його не було доведено до кінця, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та наданням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Приймаючи саме таке рішення при призначенні покарання, суд виходить з того, що після вчинення обвинуваченою 04.05.2016 року інкримінованого їй злочину, щодо неї було винесено два вироки за вчинення аналогічних злочинів: вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до якого ОСОБА_3 було засуджено до 1 року 3 місяців позбавлення волі, та вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27.10.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 було засуджено до 1 року 8 місяців позбавлення волі (з врахуванням в порядку ч.4 ст. 70 КК України вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року).

Дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 про вчинений нею 04.05.2016 року злочин надійшло до Оболонського районного суду м. Києва 12.05.2016 року. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 зразу ж ще 05.06.2016 року клопотала про об`єднання в одне провадження її кримінальних проваджень для сумісного розгляду та постановлення одного вироку за сукупністю злочинів (а.к.п. 75-76), проте, її клопотання попереднім складом суду вирішеним не було. Покарання у виді позбавлення волі за попередніми вироками вона вже відбула та перебуває на волі.

Про застосування запобіжних заходів у даному кримінальному провадженні - сторони не клопотали.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Речові докази суду не надавалися та судом не досліджувалися, тому питання про їх долю судом не вирішується при ухваленні остаточного рішення відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на неї наступні обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1