АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 648/634/17
Провадження №11-кп/791/497/17 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1

Категорія: клопотання про заміну
покарання більш м`яким Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

іменем України

29 травня 2017 року м.Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 18.04.2017р. по кримінальному провадженню щодо розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калач на Дону Волгоградської області Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком апеляційного суду Херсонської області від 27.05.2011 року за ч. 2 ст.17, пп. «г», «і», «е» ч. 2 ст. 93, пп. «е», «і» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року) на п`ятнадцять років позбавлення волі,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 18.04.2017р. клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задоволено. Замінено ОСОБА_7 невідбуту частину покарання, призначеного вироком апеляційного суду Херсонської області від 27.05.2011 року, у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці 27 днів, більш м`яким обмеженням волі. Строк відбування більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі, зарахувавши в строк відбування більш м`якого покарання час слідування під вартою до виправного центру, відповідно до ч.1 ст.72 КК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 фактично відбув дві третини строку призначеного покарання та став на шлях виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність ухвали суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що характеристика ОСОБА_7 свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Засуджений не працевлаштований, має лише 3 заохочення, які отримав протягом 2016 року, хоча відбуває покарання з 2012 року. Крім того, суд не взяв до уваги, що комісією 24.05.2016 ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні клопотання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого відмовити.
Вислухавши доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, в задоволенні клопотання засудженого відмовити; доводи засудженого ОСОБА_7 про безпідставність апеляційної скарги прокурора, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін; в судових дебатах сторонни залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Згідно з п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), за який ОСОБА_7 відбуває покарання, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Суд першої інстанції врахував вказані вимоги закону.
З матеріалів справи вбачається, засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку призначеного покарання, за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, на заходи виховного впливу реагує своєчасно, виконує всі вимоги санітарної та особистої гігієни, з липня 2016 року по грудень 2016 року був працевлаштований на промисловій зоні установи, на даний час на виробництві установи не працевлаштований, у зв`язку з відсутністю об`ємів виробництва. Навчається в «Дар`ївському навчальному центрі» при установі за спеціальністю «газоелектрозварювальник», в 2016 році отримав спеціальність «електромонтер». У 2016 році отримав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці від начальника установи. Вимоги режиму відбування покарання порушував два рази, за що на засудженого накладалося стягнення у виді позачергового чергування та усної догани (2009р., 2013р.), які на даний момент зняті та погашені. Судові витрати за вироком суду, в сумі 4514 грн. 48 коп., засудженим не відшкодовано у зв`язку з відсутністю виконавчого документу в установі.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що характеристика ОСОБА_7 свідчить про його підвищену суспільну небезпечність є надуманими та суперечать матеріалам провадження.
Посилання апелянта про те, що засуджений не працевлаштований, має лише 3 заохочення, які отримав протягом 2016 року, - є необґрунтованими, оскільки засуджені можуть залучатися до суспільно корисної праці як на платній, так і безоплатній основі. Не зважаючи на те, що ОСОБА_7 на даний час не працевлаштований , у зв`язку з відсутністю об`ємів виробництва, він відповідно до характеристики виконує роботи по благоустрою території промислової зони установи.
Ствердження апелянта про те, що 15.11.2015 року (протокол від 24.05.2016р.) засудженому було відмовлено у клопотанні до суду про умовно-дострокове звільнення та про заміну невідбутої часини покарання більш м`яким як такому, що не довів виправлення, - у даному випадку не є підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а тому невідбута частина покарання, призначеного вироком суду, у виді позбавлення волі може бути замінена більш м`яким обмеженням волі.
Ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги прокурора, які це заперечують, не відповідають дійсності.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни ухвали, не встановлено.
При таких обставинах, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду має бути залишена без змін.
Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 18.04.2017р. про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді (підпис) ОСОБА_2
(підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2