Справа № 1-в/243/95/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

прокурора ОСОБА_3

представника Слов`янського МРВ з питань пробації ОСОБА_4

піднаглядного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська подання начальника Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Ясногірка м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (прибудівля), засудженого 05.08.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі,

про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, -

В С Т А Н О В И В :
До Слов`янського міськрайонного суду звернувся начальник Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з поданням про направлення ОСОБА_5 звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду від 05.08.2016 року.

Необхідність направлення ОСОБА_5 звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду від 05.08.20163 року обґрунтовує тим, що засуджений зарекомендував себе посередньо. На шлях виправлення не став і систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення. 27.09.2016 року постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

07.10.2016 року постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.

01.11.2016 року з ОСОБА_5 була проведена профілактична бесіда, проте засуджений на шлях виправлення так і не став, продовжив систематично вчиняти правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, 09.11.2016 року постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.

06.12.2016 року ОСОБА_5 було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та проведено профілактичні бесіди, проте засуджений на шлях виправлення так і не став, продовжив систематично вчиняти правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

12.12.2016 року постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за 44 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

07.02.2017 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Слов`янського МРВ з питань пробації та був попереджений про те, що у відношенні нього будуть направлені матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_5 07.02.2017 року в черговий раз постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у вигляді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Враховуючи викладене, просили вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі, згідно вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.08.2016 року.

В судовому засіданні представник Слов`янського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 підтримав подання та наполягав на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні також наполягав на задоволенні подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, просив суд не позбавляти його волі.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що дане подання, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у ході судового засідання достовірно було встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 05.08.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 було покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.08.2016 року набув законної сили 06.09.2016 року, прийнятий до виконання Слов`янським МРВ з питань пробації 15.09.2016 року, заведена особова справа № 162/2016.

Як вбачається з матеріалів особової справи №162/2016 відносно ОСОБА_5 , засуджений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 27.09.2016 року, 07.10.2016 року, 09.11.2016 року, 12.12.2016 року та 07.02.2017 року за ст. ст. 44 та 173-2 КУпАП.

Відповідно до положень частини 1 та 3 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу з засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених. Звільненні від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки які покладено на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Положеннями частин 1 та 2 статті 166 КВК України передбачено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з частиною 2 статті 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за перевіркою засудженого, звільненого від відбування покарання, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 8 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 дійсно протягом іспитового строку вчинив п`ять правопорушень. З огляду на характер вчинених правопорушень, їх періодичність та проміжок часу між правопорушеннями, вбачається, що їх систематичність мала місце в період часу з 27.09.2016 року по 12.12.2016 року. Надалі засуджений став на шлях виправлення, відбув всі покладені на нього покарання у вигляді громадських робіт, про що зазначила представник Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 . Таким чином, розцінюючи не вчинення засудженим після лютого 2017 року, суд приходить до висновку, що їх вчинення не може свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також не можна стверджувати що вчинені правопорушення являються систематичними та вказують на цілеспрямоване і постійне вчинення засудженим порушень громадського порядку.

Крім того, покладений судом обов`язок, передбачений ст.ст. 75, 76 КК України, з`являтися на реєстрацію до Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 виконує, як і всі інші покладені на нього вироком обов`язки - нового злочину не вчинив, в період іспитового строку не виїжджав за межі України, місце проживання змінив, однак належним чином повідомив про це інспектора, до кримінальної відповідальності не притягався, що в свою чергу не дає суду підстав прийти до висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбуття покарання.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в задоволенні подання слід відмовити, надавши можливість засудженому довести своє виправлення протягом іспитового строку, що залишився, в умовах подальшого контролю з боку Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та посилення індивідуальної профілактичної роботи з ним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, ч. 1 п. 8, ст.537, ст.ст.538, 539 КПК України, ст.ст. 164, 166 КВК України, суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Слов`янського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у відношенні ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи суток з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1