Справа № 751/2681/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/756/2017
Категорія - ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Димкай Науського району Таджикистану, українки, громадянки України, з пофесійно-технічною освітою, незаміжню, до засудження не працювала, проживала за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима, по даній справі засуджена 03.06.2014 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 24.04.2014 року призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст.81 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 червня 2017 року у застосуванні до засудженої ОСОБА_7 умовно - дострокового звільнення згідно ст.81 КК України відмовлено.

В основу свого рішення суд поклав те, що засуджена не довела своє виправлення, враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_7 не має.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_7 та звільнити її умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що місцевий суд належним чином свою відмову у задоволенні клопотання не обґрунтував. Судом не враховано, що засуджена ОСОБА_7 відбула встановлену законом частину строку покарання, була працевлаштована, оголошені стягнення погашені, на заходи виховного та пізнавального характеру реагує задовільно, відвідує богослужіння та інші релігійні заходи, дотримується їхніх настанов. Має дітей, матір похилого віку, яку за законом вона зобов`язана утримувати та доглядати, оскільки є її єдиною дочкою. Посередня характеристика засудженої не ґрунтується на об`єктивних даних, а значить не відповідає дійсності. Виконання норм денного завдання нижче бригадного пов`язано з її віком, наявністю у неї гіпертонічної хвороби, вегето-судинної дистонії, що перешкоджає їй працювати з високими показниками. Таким чином своєю поведінкою ОСОБА_7 довела виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу захисника, прокурора та представника ЧВК-44, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів особової справи та з характеристики засуджена ОСОБА_7 фактично відбула встановлену частину строку покарання, була працевлаштована на швейному виробництві, за весь час відбування покарання характеризується посередньо, заохочення не оголошувались, неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення установленого порядку відбування покарання, мала два стягнення: 10.12.2015 та 19.04.2016 року, які погашені, з нею проводились бесіди профілактичного характеру.

Хоча вказані стягнення і погашені у встановленому законом порядку, однак негативні характеристики за час відбування покарання, те, що засуджена ОСОБА_7 неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення установленого порядку відбування покарання, не приймає участь у роботі секцій самодіяльних організаціях засуджених згідно ст. 127 КВК України, не входить до складу ради колективу засуджених відділення та установи, не надає позитивний приклад іншим засудженим, що свідчить про небажання засудженої довести своє виправлення, до праці відноситься задовільно, мала відсоток виконання денного завдання нижче за середньобригадний, а також засуджена неодноразово за тяжкі однорідні злочини, раніше звільнялась умовно-достроково, але належних висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини покарання скоїла новий тяжкий злочин.

Також, з матеріалів справи вбачається, що стосовно засудженої ОСОБА_7 на засіданні комісії розглядались питання щодо зміни умов тримання засудженої згідно ст.100, 101 КВК України та питання щодо застосування до засудженої заміни невідбутої частини строку покарання згідно ст.82 КК України. У двох випадках комісія дійшла висновку, що засуджена не стала на шлях виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_7 прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у застосуванні до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через те, що засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 417, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4