Справа № 487/527/17 13.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/454/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 185, Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218, за апеляційною скаргою прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Миколаєва, непрацюючу, яка має середню освіту, незаміжню, яка має на утримання малолітню дитину, раніше не судиму, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано виною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.15 і ч. 2 ст.185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачена ОСОБА_7 .
Зміст вироку суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України три місяці арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_7 звільнено на один рік з випробуванням, протягом якого зобов`язано її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, 16 січня 2017 року близько 16.00 год. ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: пр. Центральний 26-С, в місті Миколаєві, з корисливих мотивів таємно викрала товар з полиць ТОВ «АТБ-маркет», а саме: горілку «Воздух особлива» 0,7 л, в кількості 1 штука, вартістю 81 гривня 42 копійки; горілку «Хлібний Дар Класична» 1 л, в кількості 1 штука, вартістю 116 гривень 30 копійок; ковбасу 350 г. «Своя лінія Салямі Фінська н/к вектор п/амід» в кількості 1 штука, вартістю 31 гривня 63 копійки; сир твердий 285 г. «Звенигора Звенигородський Екстра 50 %» в кількості 1 штука, вартістю 39 гривень 04 копійок; яйце 20 г. «FerreroKinderSurprise» ліцензійна серія, в кількості 3 штуки, вартістю 21 гривня 25 копійок. Утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, та розпорядилась ним на власний розсуд, чим заподіяла ТОВ «АТБ-маркет» матеріальний збиток на загальну суму 332 гривні 14 копійок.
Крім того, 16 січня 2017 року близько 16.20 год. ОСОБА_7 , знаходячись у вказаному приміщенні супермаркету «АТБ», діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення товару з полиць ТОВ «АТБ-маркет», заволоділа товаром, а саме: горілкою «Хлібний Дар Класична» 1 л., в кількості 1 штука, вартістю 116 гривень 30 копійок; капцями-чешками в кількості 1 штука, вартістю 41 гривня 63 копійки; яйце 20 г. «FerreroKinderSurprise» Ліцензійна серія, в кількості 1 штука, вартістю 21 гривня 25 копійок; набір маркерів «Файн Лайн» - 10 шт., в кількості 1 штука, вартістю 33 гривні 29 копійок; вироби м`ясомісткі «Ковбасний ряд Домашні з сиром», в кількості 0,821г, вартістю 51 гривня 16 копійок, а всього на загальну суму 254 гривні 47 копійок. Утримуючи вказаний товар при собі, не оплативши за нього, ОСОБА_7 направилася повз касовий вузол до виходу з ТОВ «АТБ-маркет», але довести свій корисливий умисел до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки з викраденим товаром була затримана працівниками супермаркету.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить скасувати вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, ухвалити в цій частині свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного ) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України - призначити покарання до 1 (одного) року та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць.

На підставі ст. 75, 76 КК України, від відбуття призначеного покарання ОСОБА_7 звільнити на один рік з випробуванням, протягом якого зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання
Не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченої та доведеності її вини, вважає вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.

Зазначив, що суд першої інстанції, в порушення положень ч. 3 ст. 60 КК України, згідно якого арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років, призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту, в той час, коли обвинувачена має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто дитину віком до 7 років.
Мотиви ухваленого рішення.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, яка вирішення апеляційних вимог поклала на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, повторно за клопотанням прокурора в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України дослідивши обставини кримінального провадження щодо даних, які характеризують особу обвинуваченої, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції докази досліджені в порядку, передбаченому вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи, у тому числі, розмір матеріальних збитків, та кваліфікація злочинів за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України апелянтом не оспорюються, внаслідок чого, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.

Також апелянтом не оспорювалось призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України.

Водночас покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України призначено обвинуваченій ОСОБА_7 з грубим порушенням вимог закону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України зазначених вимог закону не дотримався, про що обґрунтовано порушує питання прокурор.

За матеріалами кримінального провадження обвинувачена на момент ухвалення судом першої інстанції вироку мала малолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до семи років.

Таким чином покарання у виді арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_7 не може бути застосовано в силу прямої дії закону ч. 3 ст. 60 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судових рішень, зазначених у ч. 1 ст. 392 КПК України, при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування кримінального закону.

У зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції зазначеного кримінального закону, що потягло у застосуванні закону, який не підлягав застосуванні, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України підлягає скасуванню з постановленням нового вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України в бік погіршення становища обвинуваченої.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості цього злочину, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка має на утриманні малолітню дитину, її посередню характеристику, не перебування на обліку у лікаря психіатра та нарколога, відсутність судимостей та обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття і вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70
КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні
покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, суд апеляційної інстанції враховує дані про особу обвинуваченої, її щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності, а також позицію з цього приводу прокурора і вважає необхідним застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
На підставі ст. 75 КК України, за наведених вище мотивів, обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та з визначенням іспитового строку терміном на 1 (один) рік і покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 413, 420, 424, 426, 532 КПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 у частині призначення покарання за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України скасувати.

Ухвалити в цій частині свій вирок.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 і ч. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням на 1 (один) рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий

Судді: