ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 703/1635/13-к
провадження № 1-кп/691/97/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

13 липня 2017 рокум. Городище

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу, клопотання обвинувачених, захисників про зміну обраного запобіжного заходу, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 01.03.2013 року №0000179, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187, п. п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187, п. п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, -

встановила:

під час судового розгляду, у зв`язку з закінченням 15.07.2017 року строку дії тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , прокурором заявлено та подано письмові клопотання щодо продовження дії запобіжного заходу останнім, на 60 діб, з тих мотивів, що закінчується строк тримання під вартою, та враховуючи тяжкість покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення, оцінюючи та аналізуючи вік, стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан, наявність ризиків, що встановлені під час досудового слідства, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вказує, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.187 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу: щодо ОСОБА_9 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та покарання за нього, можливість вчинення спроби втечі з метою уникнення подальшого покарання; незаконного впливу на потерпілого, свідків, серед яких є його знайомі, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; можливістю перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення (1), щодо ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та покарання за нього, можливість вчинення спроби втечі з метою уникнення подальшого покарання; незаконного впливу на потерпілого, свідків, серед яких є його знайомі та співмешканка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; можливістю перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення (2).

Обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_6 , заперечують та клопочуть про зміну запобіжного заходу на більш м`який - домашній арешт зазначаючи, що обвинувачений за період перебування під вартою набув ряд тяжких хвороб та потребує довгострокового лікування в спеціальному медичному закладі, а умови СІЗО не сприяють цьому через відсутність спеціальних кваліфікованих медичних лікарів, відсутність медичних препаратів. Подальше перебування в умовах тримання під вартою, може мати тяжкі наслідки для життя та здоров`я. Хвороби: туберкульоз, гіпертонія ІІІ ст., ішемічна хвороба серця, дисметаболічна кардіоміопатія, неконтрольований тиск, хвороба серця потребує хірургічного втручання, та в умовах тримання під вартою вилікувати неможливо. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Прокурор не доводить причетність до злочину, ризики які б існували, нічим не підтверджуються, щоб надалі тримати під вартою, а суд бере до уваги не мотивовані, не обґрунтовані та недоведені ризики. Це є порушення закону, та навмисним знущанням над життям та здоров`ям, в т.ч. рідних, які потребують уваги та догляду. На протязі п`яти років ніяких погроз, чи впливу на свідків, експертів, потерпілого не було, в т.ч. і з сторони близьких та рідних. Вказують, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрацію: АДРЕСА_1 , дружину, неповнолітню дитину інваліда І групи інвалідності з дитинства ДЦП, похилого віку батьків пенсіонерів, інвалідів, які потребують уваги та догляду. Від тяжкості статті ніхто не може триматися під вартою, і те, що раніше судимий, не доводить причетність до даного злочину, який не скоював. Справа на даний час розглядається по суті, і належним чином вплинути на свідків, експертів, потерпілого є нікчемними. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 просив взяти до уваги всі обставини, надати можливість лікуватися в спеціальному закладі, та вразі неприйняття законного рішення звертатиметься до Вищої Ради правосуддя, щодо прийняття незаконного судового рішення, порушення суддями і прокурором вимог щодо несумісності.

Обвинувачений ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_7 заперечують, вважають клопотання прокурора необґрунтованим, та звернулися з клопотаннями про зміну обраного запобіжного заходу на більш м`який, на домашній арешт, так як прокурором не доведені ризики, які б могли давати достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, та при прийняті рішення врахувати стан здоров`я.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 підтримує думку прокурора, вважаючи, що тримання під вартою є достатнім запобіжним заходом для обвинувачених з огляду на обставини справи.

Колегія суддів, заслухавши доводи/думки прокурора, обвинувачених, захисників, представника потерпілого щодо внесених клопотань, ознайомившись з наданими довідками (Вих. №12/2389 від 13.06.2017 року за підписом начальника медичної установи Черкаського слідчого ізолятора, начальника СІЗО начальника арештного дому державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» про стан здоров`я ОСОБА_9 , 1976 року народження; №822 від 04.07.2017 року за підписом сільського голови Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області; Вих. №12/2826 від 11.07.2017 року за підписом начальника медичної установи Черкаського слідчого ізолятора, начальника СІЗО начальника арештного дому державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» про стан здоров`я ОСОБА_10 , 1980 року народження), та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

До спливу продовженого строку, за нормами ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд, своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За матеріалами провадження вбачається, що 13.07.2017 року розпочато процедуру судового розгляду, визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, з ухваленням: допит потерпілого, допит свідків, дослідження речових та письмових доказів, допит обвинувачених (вину не визнають, погодилися давати показання щодо кримінального провадження перед закінченням з`ясування обставин та перевірки їх доказами), судові дебати, останнє слово обвинувачених.

Дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відповідно до обвинувального акта, кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за п. п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, та ухвалою від 16.05.2017 року продовжено дію запобіжного заходу, тримання під вартою, щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

За відсутності в судовому засіданні потерпілого, заявлених свідків, судовий розгляд проводити в подальшому не можливо, та прийнято рішення про перенесення на іншу дату.

Тримання під вартою, як запобіжний захід, що продовжений обвинуваченим, закінчує свою дію 15.07.2017 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченим, питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів бере до уваги, що запобіжний захід може бути змінений, якщо суттєво змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу, або ж виникли нові обставини після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу про які не було відомо на час прийняття рішення, а також, що продовження строку тримання під вартою можливе тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справах «Белевитський проти Росії» від 01 березня 2007 року та «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Приймаючи рішення по заявленим клопотанням, береться до уваги тяжкість захворювання обвинувачених (погіршення стану здоров`я чи втрата здоров`я стала наслідком перебування в слідчому ізолятору), та інші обставини, які враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою з урахуванням вимог КПК України, практики за рішеннями ЄСПЛ, норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із наданих довідок вбачається, що ОСОБА_9 на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в блоці для хворих на туберкульоз медичної частини Черкаського слідчого ізолятора, постійно оглядається лікарями, проходив стаціонарні курси лікування в медичній частині та в закладах МОЗ, наявні захворювання потребують тривалого лікування в спеціальних закладах МОЗ, оперативне лікування в умовах медичної частини не проводиться, та, що ОСОБА_10 звертався до медичних працівників ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» зі скаргами на погіршення стану здоров`я, був консультований лікарями, начальником медичної частини, в усіх випадках звертання надавалась амбулаторно медична допомога з повноцінним виконання рекомендацій лікарів.

Доводи обвинувачених в частині щодо тривалого часу перебування під вартою є такими, що заслуговують на увагу, а щодо інших обставин не містять належного обґрунтування для їх задоволення. Колегія суддів залишає за собою право інформувати адміністрацію ДП «Черкаський слідчий ізолятор» про необхідність виконання вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 №3352-XII, «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», що затверджені наказом Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013, з наданням консультативного висновку (виписки) про стан здоров`я на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та неможливості надання необхідної медичної допомоги, з метою врахування їх при вирішення питання дії запобіжного заходу.

Вирішуючи заявлені клопотання щодо запобіжного заходу, колегія суддів бере до уваги вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, судову практику Європейського Суду з прав людини, закріплену в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, і національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, та з огляду на викладене, вважає, що у задоволенні клопотань ОСОБА_9 , захисника (адвоката) ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника (адвоката) ОСОБА_7 щодо зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, слід відмовити, так як останніми не доведено те, що обвинувачені позбавлені можливості лікування (як підтверджуються медичними документами про стан здоров`я, не виключається можливість надання належної медичної допомоги в умовах СІЗО), та те, що інша особа (член сім`ї) надала згоду на перебування обвинуваченого під домашнім арештом у житлі, що їй належить, інші докази на можливість застосування домашнього арешту.

Застосування інших запобіжних заходів, альтернативних утриманню під вартою щодо обвинувачених, не встановлено.

Ризики, які були враховані судом при обранні запобіжних заходів, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності і виправдовують подальше застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

Колегія суддів, розцінює посилання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо звернення до Вищої Ради Правосуддя на дії суддів, в разі не зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, як тиск з метою отримання бажаного йому вирішення питання, що є недопустимо.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором доведено, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перебувають в стійких зв`язках з криміногенними та соціально нестабільним елементом суспільства, як і те, що ризики, які існували та передбачені ст.177 КПК України на час продовження дії запобіжного заходу, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи дані про особу обвинувачених, які вказують на тенденції до скоєння кримінальних правопорушень, та обставини у справі, в т.ч. характер протиправного діяння, яке інкримінується обвинуваченим, серйозність звинувачень, відповідності особі обвинуваченим та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, ризик втечі, колегія суддів приходять до висновку, що слід задовольнити клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу - тримання під вартою, терміном на 60 діб.

Керуючись ч.5 ст.376, ст. ст. 27, 331, 186, 183, 178, 194 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гуляйка, Тальнівського району, Черкаської області, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 11.09.2017 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 11.09.2017 року.

Ознайомити, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , під розпис з ухвалою про продовження дії запобіжного заходу.

Повідомити родичів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Шляхом направлення ухвали, про прийняте рішення, повідомити ДП «Слідчий ізолятор», до виконання.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника (адвоката) ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника (адвоката) ОСОБА_7 щодо зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_2