Код суду 233 Справа № 233/5449/16-к
Вирок
Іменем України
18 квітня 2017 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 с.Олександрівка Близнюківського району Харківської області, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не працює, працездатної, розлученої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,-
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України
07 вересня 2016 року в ранковий час, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_10 знаходились за місцем їх спільного проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , де на кухні вказаного будинковолодіння разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали спиртні напої. Після розпивання спиртних напоїв ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли із вказаного будинковолодіння, а між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникла словесна сварка, в ході якої останній висловлювався на адресу обвинуваченої нецензурною лайкою, через що вона почала відчувати неприязнь до ОСОБА_10 і в процесі якої у обвинуваченої виник злочинний намір, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10
07 вересня 2016 року приблизно о 10 годині, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , знаходячись в коридорі будинку АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп*яніння, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з метою позбавлення життя ОСОБА_10 , на столі взяла кухонний ніж та утримуючи його правій руці, нанесла останньому один удар вказаним ножем в область грудної клітини зліва, заподіявши проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини зліва з пошкодженням серця, внаслідок чого смерть ОСОБА_10 настала на місці ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті ОСОБА_10 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця, що ускладнилось розвитком гострої крововтрати правостороннього гемоторакса та гемоперикарда.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнала частково, не заперечуючи того, що саме від її дій настали наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 , але вказала, що умислу на вбивство останнього не мала, удар ножем завдала обороняючись від спроб ОСОБА_10 задушити її. Пояснила, що на протязі 12 років перебувала із ОСОБА_10 у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання за наявності коштів, вживали з чоловіком спиртні напої, через що він часто припускався неправомірної поведінки відносно неї. 07 вересня 2016 року вранці вжили з чоловіком спиртних напоїв, яких виявилось недостатньо з огляду на що ОСОБА_10 пішов придбати горілку і повернувся додому через деякий час із двома чоловіками, з якими вони вчотирьох розпили принесену ОСОБА_10 пляшку горілки. Під час розпивання спиртних напоїв вона вдягла коротку сукню, з приводу чого між нею та чоловіком виникла словесна сварка. Намагалась піти з дому, але ОСОБА_10 , знаходячись в коридорі будинку, схопив її ззаду за сукню та штовхнув до підвіконня, а потім ліктем лівої руки прижав в області шиї та став душити. Вона знаходячись обличчям до ОСОБА_10 , взяла правою рукою ніж на столі, який стояв поруч, та завдала йому удар в область серця, після чого потерпілий вийшов з будинку та упав на сходинках. Вказала, що два незнайомі їй чоловіки, які приходили того дня до них під час заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 присутніми не були, оскільки пішли. Зазначила, що більше ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 того дня не завдавала, виявлені у нього ссадна лоба та носа могли утворитися під час його падіння у дворі. Намагалась допомогти та викликати швидку допомогу, але це виявилось безрезультатним. Щиро розкаюється у вчиненому.
Крім часткового визнання вини обвинуваченою, її вина у скоєнні злочину підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 07 вересня 2016 року за участю ОСОБА_9 та відеозапису вказаної слідчої дії, який був відтворений та досліджений судом, обвинувачена під час слідчого експерименту розповіла та місці показала про обставини завдання удару ножем потерпілому ОСОБА_10 , зазначивши, що вона захищалась від спроб співмешканця задушити її (а.к.п.43-45).
Потерпілий ОСОБА_7 , який батьком загиблого ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснив, що у його сина та ОСОБА_9 , яка мешкала з ним тривалий час без реєстрації шлюбних відносин, часто були сварки, в ході яких син бив дружину. 07 вересня 2016 року він знаходився в м.Лимані і з телефонної розмови дізнався про смерть сина.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 07 вересня 2016 року в ранковий час, приблизно о сьомій годині вони із ОСОБА_12 прийшли за місцем мешкання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , де разом із останніми вживали спиртні напої. Після того, як наявні спиртні напої були ними вжиті, ОСОБА_10 збирався відпочивати, а ОСОБА_9 дала їм 50 гривень на придбання горілки, після чого вони із ОСОБА_12 пішли за горілкою, але їх наздогнав ОСОБА_10 та попросив повернути гроші, пояснивши, це тим, що це останні гроші в їх родині. Повернувшись до оселі ОСОБА_9 приблизно через 40-50 хвилин, він побачив труп ОСОБА_10 . Пояснив, що того ранку в його присутності жодних конфліктів або сварок між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в тому числі і з приводу надягнутої на неї сукні, не було.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 07 вересня 2016 приблизно о сьомій годині ранку він із ОСОБА_11 вживали спиртні напої за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 разом із останніми. Після того як горілка закінчилась, хотіли купити ще, при цьому ОСОБА_9 дала їм гроші, але ОСОБА_10 проти цього заперечував. Після чого вони пішли і він особисто до будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 того дня не повертався. Зазначив, що в його присутності жодних конфліктів, неприязних відносин між обвинуваченою та ОСОБА_10 не було.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що мешкає по сусідству із обвинуваченою ОСОБА_9 , яка 07 вересня 2016 року в дообідній час прибігала до неї викликати швидку медичну допомогу. Зазначила, що ОСОБА_9 іноді викликала поліцію у зв*язку із неправомірною поведінкою ОСОБА_10 .
Відповідно до протоколу огляду від 07 вересня 2016 року та фототаблиці до нього в ході огляду будинковолодіння АДРЕСА_1 на подвір*ї виявлено труп ОСОБА_10 із пошкодженням на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції восьмого міжребір*я по передній ключичній лінії, виявлено рану овальної форми розташовану косо-вертикально відносно осі тіла; на цеглі та 4,5 сходинках виявлені плями бурого кольору; на підвіконні в приміщенні веранди виявлено та вилучено ніж загальною довжиною 20 см, довжина рукоятки 10,5см, ширина клинка 17мм, довжина клинка 9,5см, на поверхні якого виявлені нашарування речовини бурого кольору (а.к.п.22-34).
08 вересня 2016 року за участю судово-медичного експерта було оглянуто труп ОСОБА_10 та виявлено колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця, яке ускладнилось розвитком гострої крововтрати, що підтверджується протоколом огляду трупа та фототаблицею до нього від 08 вересня 2016 року (а.к.п.46-48).
Відповідно до висновку експерта № 162 від 05 жовтня 2016 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 було виявлене проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини зліва з пошкодженням серця прижиттєвого характеру, що підтверджується наявністю крововиливів по ходу ранєвого каналу, яке утворилось незадовго до смерті від дії колюче-ріжучого предмета, можливо в строк та за обставин, зазначених в постанові та стосовно живої людини відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя. Виявлені ссадна лоба та носа утворились незадовго до смерті від дії тупих та тупо-загострених предметів, можливо в строк та за обставин, зазначених в постанові та стосовно живої людини відносяться до легких тілесних ушкоджень. Причиною смерті ОСОБА_10 є проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця, ускладнене розвитком гострої крововтрати правобічного гемоторакса та гемоперикарда. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в концентрації 4,04%, що відносно живої особи розцінюється як тяжка алкогольна інтоксикація (а.к.п.100-104).
Згідно висновку експерта № 24-162 від 14 жовтня 2016 року виявлене колото-різане поранення грудної клітини у потерпілого ОСОБА_10 утворилось від нанесення 1 удару колюче-ріжучим предметом. Виявлені при дослідженні його трупа ссадна лоба та носа утворились від нанесення не менш 7 впливів тупими предметами або внаслідок ударів об такі. Виходячи з морфологічних особливостей трупних явищ, встановлених при дослідженні трупа в морзі 08 вересня 2016 року (11.00-13.00) можна припустити, що його смерть настала за 24-26 годин до дослідження трупа. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися у вертикальному положенні тіла та був повернутий передньою поверхнею тіла відносно травмуючого предмета. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, після його завдання потерпілий не міг вчиняти будь-які самостійні дії. Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала в короткий проміжок часу після завдання тілесного ушкодження, який обчислюється хвилинами до розвитку гострої крововтрати та втрати свідомості. Сприятливий наслідок після завдання колото-різаного поранення грудної клітини неможливий, оскільки після поранення серця розвивається гостра крововтрата та втрата свідомості. Ренєвий канал має напрямок спереду назад, знизу вверх, проникає в ліву плевральну полость в шостому міжребер*ї пошкоджуючи шкіру, підшкірно-жирову клітчатку, міжреберний м*яз в шостому міжребер*ї проникає в ліву плевральну порожнину, пошкоджуючи околосерцеву сорочку та верхівку серця, проникаючи в порожнину лівого шлуночка серця, де сліпо закінчується. Довжина ранєвого каналу 7 см. Хід ранєвого каналу відповідає напрямку клинка травмуючого предмета. Виходячи з морфологічних особливостей колото-різаної рани і довжини ранєвого каналу можна припустити, що поперечне сечіння клинка травмуючого предмета становить не менше 1,5см, а довжина клинка становить не менше 7см. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 могли утворитися за обставин, зазначених ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за її участю (а.к.п.106-107).
Згідно висновку експерта № 963 МК від 18 жовтня 2016 року пошкодження на шматку шкіри з грудної клітини від трупа ОСОБА_10 є колото-різаною раною і заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом, із шириною клинка протягом поринулої частини не більше 17,3мм, маюче гостре лезо й обух, товщиною близько 1,3мм. Пошкодження на шматку шкіри з грудної клітини від трупа ОСОБА_10 могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа, який був вилучений 07 вересня 2016 року в ході огляду місця події будинку АДРЕСА_1 (а.к.п.62-66).
Відповідно до висновку експерта № 1689 від 16 вересня 2016 року кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п.69-70).
Відповідно до висновку експерта № 1690 від 19 вересня 2016 року кров ОСОБА_10 належить до групи В з ізогемаглютинином анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п.73-74).
Згідно висновку експерта № 1691 від 19 вересня 2016 року на марлевому тампоні із змиву з місця події (об*єкт №1 змив зроблений з четвертої сходинки до будинку АДРЕСА_1 ) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні у зазначеному об*єкті виявлений антиген В, що не виключає можливості походження крові на марлевому тампоні (об*єкт № 1) від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Отриманий результат серологічного дослідження не виключає можливості походження крові на марлевому тампоні зі змивом з місця події (об*єкт №1) від ОСОБА_10 , оскільки виявлений антиген В характерний його груповій характеристиці крові. Даних у відношенні походження крові у зазначеному об*єкті від іншої особи не отримано (а.к.п.77-79).
Згідно висновку експерта № 1692 від 19 вересня 2016 року на марлевому тампоні із змиву з місця події (об*єкт №1 змив зроблений біля ніг трупу ОСОБА_10 на подвір АДРЕСА_1 ) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні у зазначеному об*єкті виявлений антиген В, що не виключає можливості походження крові на марлевому тампоні (об*єкт № 1) від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Отриманий результат серологічного дослідження не виключає можливості походження крові на марлевому тампоні зі змивом з місця події (об*єкт №1) від ОСОБА_10 , оскільки виявлений антиген В характерний його груповій характеристиці крові. Даних у відношенні походження крові у зазначеному об*єкті від іншої особи не отримано (а.к.п.82-84).
Відповідно до висновку експерта № 976 від 30 вересня 2016 року в слідах на клинку ножа (об*єкт № 1), наданого на дослідження, встановлена наявність крові людини. В об*єкті № 2 на іншій поверхні клинка ножа наявність крові не встановлена. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини на клинку ножа не знайдені. При серологічному дослідженні крові на клинку ножа виявлено антиген В ізосерологічної системи АВ0. Кров на клинку ножа могла походити від особи (осіб) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0, такою особою в даному випадку є потерпілий ОСОБА_10 , беручи до уваги групову характеристику його крові (а.к.п.87-91).
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 мала місце 07 вересня 2016 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, обвинувачена, будучи в стані алкогольного сп*яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин вчинила умисне вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_10 .
Вина ОСОБА_9 у скоєнні злочину доведена повністю і її дії правильно кваліфіковані за ст.115 ч.1 КК України як умисне вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині.
На переконання суду, застосовуючи таке знаряддя злочину, як ніж, обвинувачена розуміла, що цим предметом можна заподіяти смерть і усвідомлюючи це, умисно завдала ним удар потерпілому з великою силою в область грудної клітини ліворуч в місце розташування життєво важливого органу людини - серця, і внаслідок цього заподіяла ОСОБА_10 тілесні ушкодження, зазначені у висновку судово-медичної експертизи, саме від яких настала його смерть, що свідчить про спрямованість умислу обвинуваченої саме на скоєння умисного вбивства потерпілого. Завдаючи одного удару в область грудної клітини ліворуч, ОСОБА_9 усвідомлювала небезпечний характер своїх дій, що посягають на життя потерпілого і передбачала, що наслідком таких дій може стати смерть останнього.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної й достатньої для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Таким чином, за кримінальним законом перевищення меж необхідної оборони можливе лише під час оборони, коли винний перебував у стані необхідної оборони і діяв з мотивів захисту.
Показання обвинуваченої ОСОБА_9 в судовому засіданні та під час слідчого експерименту за її участі стосовно того, що вона завдала ОСОБА_10 удар ножем, захищаючись від спроб задушити її суд розцінює як спосіб захисту, оскільки вони не підтверджуються об*єктивно та спростовуються висновком експерта № 105 від 08 вересня 2016 року, з якого вбачається, що будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 07 вересня 2016 року виявлено не було (а.к.п.98). До того ж, з показань допитаних судом свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не вбачається, що між обвинуваченою та ОСОБА_10 того дня був конфлікт, або потерпілий агресивно поводився відносно останньої чи висловлював на її адресу будь-які претензії, натомість свідки пояснили, що в їх присутності будь-якого конфлікту, сварки або неприязних відносин між ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_9 не було.
Зібраними по справі доказами не підтверджується, що ОСОБА_10 07 вересня 2016 року застосовував насильство, яке могло б становити об`єктивну загрозу для життя чи здоров`я обвинуваченої і викликати необхідність у негайному відверненні такої загрози шляхом заподіяння потерпілому фізичної шкоди. Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б давали підстави для висновку, що потерпілий вчинив будь-які дії, що становили загрозу життю та здоров*ю ОСОБА_9 та що обвинувачена мала підстави діяти з метою негайного відвернення чи припинення посягання.
Отже, аргументи сторони захисту про заподіяння ОСОБА_9 смерті потерпілому при перевищенні меж необхідної оборони є неспроможними, оскільки суперечать встановленим обставинам справи та дослідженим доказам, які узгоджуються між собою, з огляду на що зазначені доводи сторони захисту суд розцінює яка засіб захисту.
Показання потерпілого ОСОБА_7 , який є батьком загиблого та свідка ОСОБА_13 про те, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 доволі часто траплялись конфлікти під час яких останній завдавав тілесних ушкоджень обвинуваченій та те, що раніше обвинувачена зверталась до поліції із заявами про неправомірну поведінку потерпілого відносно неї (а.к.п.180,185) не спростовують висновків, яких дійшов суд, оскільки не стосуються безпосередньої ситуації, яка мала місце саме 07 вересня 2016 року.
Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 975 від 16 вересня 2016 року ОСОБА_9 є психічно здоровою, виявляє ознаки емоційної нестійкості. В момент скоєння інкримінованого діяння могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_9 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебувала, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відповідає скоєному правопорушенню, перебувала у стані звичайного алкогольного сп*яніння. У ОСОБА_9 відсутні будь-які виражені індивідуально-психологічні характеристики, які суттєво впливають на її поведінку, в тому числі і в ситуації, яка досліджується. ОСОБА_9 в момент скоєння правопорушення не перебувала в стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання). Будь-яких ознак вираженого емоційного стану в ситуації, яка досліджується у ОСОБА_9 не відмічалось. В теперішній час ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п.51-56).
Отже, факт скоєння ОСОБА_9 злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірною поведінкою потерпілого також не найшов свого підтвердження під час розгляду справи; відсутність будь-яких протиправних дій з боку потерпілого безпосередньо перед заподіянням йому смерті, виключають можливість кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст.116 КК України
Натомість нанесення удару ножем в місце розташування життєво важливого органу серця на переконання суду переконливо свідчить про спрямованість умислу обвинуваченої саме на вбивство.
07 вересня 2016 року із застосуванням експрес-тесту «Hemo-Plan» було оглянуто одяг та взуття ОСОБА_9 , в які вона була одягнута та взута того дня, але залишків речовин, які б вступили у видиму реакцію виявлено не було (а.к.п.36-37), але це не спростовує висновків, яких дійшов суд про винність обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину.
При призначенні ОСОБА_9 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч.1 ст.115 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який посягає на життя людини, що є найвищою соціальною цінністю, обставини його вчинення, непоправні наслідки у виді смерті людини, дані про особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_14 суд визнає щире каяття, оскільки не зважаючи на те, що обвинувачена не згодна із кваліфікацією її дій, вона щиро шкодує про вчинене, не намагається уникнути відповідальності за скоєне.
Суд не може визнати обставиною, що пом*якшує покарання наявність у ОСОБА_9 трьох малолітніх дітей, оскільки по-перше, ця обставина не може вагомо знижувати ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, а по-друге, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2017 року ОСОБА_15 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у зв*язку з ухиленням від виконання батьківських обов*язків.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 суд визнає вчинення обвинуваченою злочину у стані алкогольного сп*яніння, оскільки з висновку від 07 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_9 07 вересня 2016 року перебувала у стані алкогольного сп*яніння (а.к.п.125-126), що крім того визнано обвинуваченою в судовому засіданні.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов потерпілим не заявлений, процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Строк дії обраного обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплив і сторона обвинувачення не ініціювала питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винною у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази по справі два змиви речовини бурого кольору, металевий ніж, футболку, спортивні брюки, плавки ОСОБА_10 , лоскут шкіри з пошкодженням ОСОБА_10 , зразки нігтів, волосся та крові ОСОБА_10 , зразки крові ОСОБА_9 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знищити; зразки крові ОСОБА_10 та лоскут шкіри з пошкодженням ОСОБА_10 , передані в архів ВСМК м.Дніпро знищити; DVD-R диск Datex із відеозаписом допиту підозрюваної ОСОБА_9 та слідчого експерименту за її участі від 07 вересня 2016 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Роз*яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Судді