Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

17 грудня 2016 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

особи, у якій вилучено майно ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання про арешт майна слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області молодшого радника юстиції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000200 від 13.10.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

У клопотанні зазначено, що досудовим слідством встановлено, що упродовж 2016 року службові особи ДП „Черкаське лісове господарство, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з приватними підприємцями здійснили розтрату майна, що перебувало у власності держави, шляхом заниження об`ємів деревини на ділянках, відведених для подальшої вирубки лісу, подальшого укладення прямих договорів про надання послуг для лісозаготівлі без проведення обов`язкового аукціону з продажу необробленої деревини, чим завдали збитки інтересам держави на суму понад 2 млн. гривень.

У свою чергу приватні підприємці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за попередньою змовою із службовими особами ДП „Черкаське лісове господарство без прийняття участі в аукціоні з продажу необробленої деревини укладають договори купівлі-продажу з вказаним державним підприємством, у подальшому здійснюють вирубку лісу та отримують деревину за зниженими об`ємами.

Під час досудового розслідування на підставі ухвали від 06.12.2016 Придніпровського районного суду м.Черкаси, 15.12.2016 проведено обшук у ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 .

За результатами обшуку виявлено та вилучено гроші у валюті США 44900 доларів США, в іноземній валюті Євро 29490 Євро, в національній валюті 251000 грн.

Прокурор просив накласти арешт на ці гроші, вказуючи, що незважаючи, що вони не були в переліку відшукуваного майна в ухвалі слідчого судді, але відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном. Прокурор стверджував, що ці гроші можна вважати такими, що одержані внаслідок вчинення правопорушення, посилаючись на те, що ці гроші ОСОБА_7 ховав (виявлені у прихованому місці), а тому вони підпадають під критерії п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, і відносно них необхідно допустити арешт.

Захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти арешту зазначеного майна, вказали, що ініціатор клопотання не довів, що це майно може бути речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, відсутні докази, що ці гроші набуті протиправним шляхом, не надано доказів ризиків щодо приховування, використання, передачі тощо. Просили відмовити у його арешті.

ОСОБА_7 в суді пояснив, що займається підприємницькою діяльністю з 2005 року, а тому мав можливість заощадити такі кошти. Крім того вказав, що має онкозахворювання, і так як лікування дуже коштовне, ці кошти йому необхідні в будь-який момент при наявності рецидиву хвороби. Також зауважив, що добровільно їх видав слідчому, який проводив обшук, і ніяким чином не приховував. В банківських установах їх не зберігає, так як існує ризик втратити їх під час встановлення неплатоспроможності Банку. Звернув увагу, що це гроші не тільки його, а й дружини, які набуті під час шлюбу. Просив повернути кошти.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисників, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні вказані гроші не були у списку відшукуваних речей в ухвалі слідчого судді від 06.12.2016, однак були виявлені та вилучені під час обшуку. Тому відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Слідчий та прокурор обґрунтовуючи клопотання про арешт доводив, що ці гроші підпадають під ознаки речових доказів як такі, що набуті протиправним шляхом, однак будь-яких доказів, які могли б переконати слідчого суддю в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення, не надали. Посилання на такі докази як в клопотанні так і в додатках до нього, відсутні. Відсутність достатності доказів підтверджує відсутність повідомлення про підозру ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування.

Таким чином вважати, що ці кошти отримані ОСОБА_7 внаслідок вчинення злочину на час розгляду клопотання, передчасно.

З огляду на викладене, підстав для арешту вилучених грошей під час обшуку 15.12.2016 слідчий суддя не вбачає.

Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 169, 170-175 КПК України,

у х в а л и в:

У клопотанні слідчого ОСОБА_4 про арешт грошових коштів відмовити.

Грошові кошти, в сумі 44900 доларів США, 29490 Євро, 251000 гривень, які вилучені у ОСОБА_7 під час обшуку 15.12.2016, негайно повернути особі, у якій це майно вилучено.

Копію ухвали після її постановлення вручити слідчому, прокурору, захисникам, ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1