Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5609/17
Провадження № 1-кп/758/445/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2017 Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005879, внесеного до ЄРДР 18.08.2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , маючого на утриманні сина ОСОБА_8 , 2009 р.н., працюючого різноробочим, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.03.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання по даному вироку та вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
14.08.2015 приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебував за адресою: м. Київ, пр. Г. Гонгадзе, 24, де біля лавки спілкувався з потерпілим ОСОБА_5 , який вході їхнього спілкування зі своїх рук на лавку поклав мобільний телефон «LG G3 Stylus D690». В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, а саме мобільного телефону «LG G3 Stylus D690».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_6 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав мобільний телефон «LG G3 Stylus D690», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №288тв від 31.08.2015 на момент вчинення кримінального правопорушення складає 3233 грн. 33 коп. в якому знаходилась СІМ карта мобільного оператору «Київстар», на рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3233 грн. 33 коп.
Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 14.08.2015 близно 15 год. 30 хв., перебував за адресою: м. Київ, пр. Г. Гонгадзе, 24, де біля лавки спілкувався з потерпілим ОСОБА_5 , який вході їхнього спілкування зі своїх рук на лавку поклав мобільний телефон «LG G3 Stylus D690». Він впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав мобільний телефон «LG G3 Stylus D690» та з місця злочину зник, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.
ОСОБА_6 повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 185 КК України, що даний злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, працюючий, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , має на утриманні сина ОСОБА_8 , 2009 року народження, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпілий не має претензій до обвинуваченого ані матеріального, ані морального характеру та просив призначити покарання обвинуваченому у мінімальних межах, визначених санкцією статті.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, що передбачено ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , що він вчинив новий злочин після постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання по даному вироку та вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді реального позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 71 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 рахується за Дарницьким районним судом м. Києва у зв`язку з розглядом кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання по даному вироку та вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 Подільським районним судом м. Києва не обирався, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 рахується за Дарницьким районним судом м. Києва у зв`язку з розглядом кримінального провадження, та в даному кримінальному провадженні йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО.
Цивільний позов не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 245 грн. 52 коп.
Речові докази - відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_9