АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/395/17 Справа № 175/4929/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Дніпро

15 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

заявника ОСОБА_6

представників заявника ОСОБА_7

ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року та від 06 січня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на майно, а саме: житловий будинок , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер -05-010-0039.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що житловий будинок та земельна ділянка відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, що стане перешкодою для проведення розслідування вчиненого кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді того ж суду від 06 січня 2017 року роз`яснено вищезазначене судове рішення та в резолютивній частині зазначено: «роз`яснити, що відповідно до ухвали слідчого судці Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року у справі №175/4929/16 про накладення арешту на майно житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1986 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :05:010:0039, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 забороняється користування (проживання, вселення) будь-яким фізичним або юридичним особам (крім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітні діти: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ), до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні №0003046 від 27.12.2016 року.

На зазначені ухвали слідчого судді ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій остання просить скасувати ухвали слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, будинок та земельна ділянка не можуть бути та не є об`єктом або речовим доказом в зазначеному кримінальному провадженні, а його дослідження не може надати жодних відомостей, які б допомогли в розслідуванні вчинюваного кримінального правопорушення. Крім того, апелянт зазначає, що вона є власником майна, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, та жодним чином не причетна до кримінального провадження.

Щодо ухвали слідчого судді про роз`яснення судового рішення, ОСОБА_17 зазначає, що зазначена ухвала постановлена з порушенням кримінального процесуального закону, оскільки її зміст змінює судове рішення, яке роз`яснюється, що суперечить вимогам ст. 380 КПК України.

Також апелянтом в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що про оскаржувані ухвали їй стало відомо лише 30 березня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника та її представників, які просили поновити процесуальний строк, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі, пояснення представника потерпілих, який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвали слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що клопотання про накладення арешту на майно та заява про роз`яснення судового рішення розглянуті за відсутності заявника ОСОБА_17 . При цьому матеріали провадження не містять будь-яких відомостей щодо своєчасного направлення ОСОБА_18 та отримання останньою оскаржуваних ухвал слідчого судді. У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що заявницею процесуальний строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності судових рішень, колегія суддів приходить до наступного.

Обґрунтованими, на думку судової колегії, є доводи апелянта щодо того, що ухвала слідчого судді від 06 січня 2017 року, якою роз`яснено ухвалу слідчого судді від 29 грудня 2016 року, постановлена з порушенням вимог ст. 380 КПК України.

Так, в резолютивної частини ухвали слідчого судді від 29 грудня 2016 року зазначено: «накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер -05-010-0039». Між тим, роз`яснюючи зазначене судове рішення, слідчий суддя ухвалою від 06 січня 2017 року в резолютивній частині зазначив: «Роз`яснити, що відповідно до ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року у справі №175/4929/16 про накладення арешту на майно житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1986 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :05:010:0039, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 забороняється користування (проживання, вселення) будь-яким фізичним або юридичним особам (крім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітні діти: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ), до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні №0003046 від 27.12.2016 року».

Зазначене, на думку судової колегії, свідчить про порушення слідчим суддею положень ст. 380 КПК України, оскільки ухвалою про роз`яснення судового рішення, слідчий суддя змінив зміст самого судового рішення.

У зв`язку з чим, ухвала слідчого судді від 06 січня 2017 року підлягає скасуванню.

При цьому, у зв`язку з тим, що слідчий суддя роз`яснив свою ухвалу саме таким чином, змінивши її суть, то колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду про накладення арешту з постановленням нової ухвали.

Так, апеляційним розглядом встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року, відповідно до витягу з якого, 27 грудня 2016 року до Дніпровського районного ВП звернувся гр. ОСОБА_10 із заявою про те, що 19 грудня 2016 року не встановлені службові особи КП «БТІ`Дніпропетровського району, зловживаючи службовим становищем, здійснили перереєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили істотну шкоду ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ..
При цьому, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали перевіривши законність та обґрунтованість клопотання слідчого про арешт майна, колегія суддів приходить до висновку про необхідність арешту майна, з метою збереження речових доказів, оскільки, на думку судової колегії, зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчим та прокурором надано достатньо доказів, які вказують на те, що існує достатньо підстав вважати, що майно може бути втрачено або знищено, перетворено або відчужено третім особам.
При цьому не є обґрунтованими, на думку судової колегії, доводи Редьки щодо того, що накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, які належать їй на праві власності, є незаконним, оскільки вона жодного відношення до кримінального провадження не має. Так, арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст.376, 395,170-173, 404,405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року та 06 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року, про накладення арешту на майно та від 06 січня 2017 року, про роз`яснення рішення суду від 29 грудня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Накласти арешт на майно, а саме: житловий будинок , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер -05-010-0039.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: