Дата документу Справа № 317/1257/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/200/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/1257/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.309 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», в апеляційному порядку, кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0000308, № 0005023, № 0003095, № 0003117, які об`єднані судом в одне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта середня, не працюючої, розлученої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1) 18.10.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин;

2) 18.05.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;

3) 21.06.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнилась 22.07.2014 року на підставі ухвали Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.07.2014 року;

4) 12.02.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України до арешту на строк 1 місяць. Звільнилась 30.04.2015 року;

5) 01.12.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 321 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;

6) 04.03.2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2015 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а:
вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання 05 вересня 2016 року.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 20 вересня 2016 року по 28 вересня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 644 грн. 94 коп.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 05 листопада 2015 року о 13 год. 40 хв., ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торгівельній залі супермаркету «Сільпо № 110», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 147, діючи з корисливих мотивів, повторно, з торгівельних вітрин таємно викрала пляшку алкогольного напою віскі «White Horse» об`ємом 0,35 л, арт. 4147, вартістю 161 грн. 66 коп. без ПДВ, яка належить ТОВ «Фоззі-Фуд», однак не змогла довести свій злочинний намір до кінця у зв`язку з тим, що виходячи з торгівельної зали та прямуючи до виходу була затримана співробітниками служби безпеки зазначеного супермаркету. Таким чином, ОСОБА_7 виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення свого умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Крім того, 26.11.2015 року о 19 год. 04 хв. ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торгівельному залі супермаркету «Сільпо № 117», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 171, діючи з корисливих мотивів, повторно, з торгівельних вітрин таємно викрала пляшку алкогольного напою ром «Capitan Morgan Jamaica» об`ємом 0,5 л, вартістю 160 грн. 00 коп. без ПДВ, яка належить ТОВ «Фоззі-Фуд», однак не змогла довести свій злочинний намір до кінця у зв`язку з тим, що виходячи з торгівельної зали та прямуючи до виходу була затримана співробітниками служби безпеки супермаркету. Таким чином, ОСОБА_7 виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення свого умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Крім того, 01.12.2015 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торгівельному залі супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64, діючи з корисливих мотивів, повторно, з торгівельних вітрин таємно викрала пляшку алкогольного напою ром «STROH» об`ємом 0,2 л, вартістю 165 грн. 83 коп. без ПДВ, яка належить ТОВ «Фоззі-Фуд», однак не змогла довести свій злочинний намір до кінця у зв`язку з тим, що виходячи з торгівельної зали та прямуючи до виходу була затримана співробітниками служби безпеки зазначеного супермаркету. Таким чином, ОСОБА_7 виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення свого умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Крім того, 04.12.2015 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу буд. 17, розташованого по вул. Орджонікідзе у м. Запоріжжі, переконавши раніше незнайомого їй ОСОБА_9 у необхідності здійснення телефонного дзвінка, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволоділа мобільним телефоном «Nokia Q 670» в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 2596 від 30.12.2015 року складає 240 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 06.12.2015 року о 16 год. 20 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі магазину «Єва» товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 15, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагалася таємно викрасти з верхнього прилавку побутового відділу магазину крем після гоління марки «Лореаль Мен Експерт» об`ємом 50 мл., вартістю 155 грн. 55 коп., тримаючи його у руках, попрямувала до виходу з вказаного магазину, але, пройшовши касову зону, була затримана працівниками магазину «Єва» при спробі виносу вказаного товару з приміщення магазину, чим могла спричинити ТОВ «РУШ» матеріальний збиток на вищевказану суму. Таким чином, ОСОБА_7 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення свого умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Крім того, 15.02.2016 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, повторно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», прибула на вул. Річну у м. Запоріжжя, де незаконно придбала за 200,00 грн. у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб у поліетиленовому пакеті. Після цього, цього ж дня, приблизно о 16 год. 00 хв., продовжуючи свій злочинний умисел, незаконно перевезла вказаний наркотичний засіб на громадському транспорті до приміщення продуктового магазину «Мак Маркет», що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Кірова, буд. 137, де поклала його разом із своєю жіночою сумкою до камери схову № 2 зазначеного магазину. В цей же день о 20 год. 10 хв., в ході проведення огляду місця події камери схову № 2 у приміщенні продуктового магазину «Мак Маркет», який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Кірова, буд. 137, працівниками поліції було виявлено та вилучено у жіночій сумці, яка належить ОСОБА_7 , вищезазначений поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 208 від 18.02.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 238,51 г, що згідно таблиці № 1, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року є наркотичним засобом, що знаходиться в незаконному обігу.
Крім того, 15.02.2016 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, у робочий час пройшла під виглядом покупця до торгової зали продуктового магазину «Мак Маркет» приватного підприємства «Компанія Маркет» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Кірова, буд. 137, де розуміючи, що за її діями не спостерігають сторонні особи, таємно з прилавку магазину викрала пляшку коньяку «Жванецький» об`ємом 0,5 л, вартістю 100 грн. 07 коп., у кількості 1 шт., яку поклала до своєї жіночої сумки. Після цього, з викраденим майном ОСОБА_7 пройшла повз касу, не розрахувавшись за вказаний товар.
15.02.2016 року, приблизно о 18 год. 15 хв., продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, у робочий час повернулась під виглядом покупця до торгової зали продуктового магазину «Мак Маркет» приватного підприємства «Компанія «Маркет» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Кірова, буд. 137, де розуміючи, що за її діями не спостерігають сторонні особи, таємно з прилавку магазину викрала ковбасу «Сервелат» торгової марки «Глобино», вагою 376 грамів, вартістю 74 грн. 42 коп., ковбасу «Кремлівська» торгової марки «Глобино», вагою 442 грами, вартістю 84 грн. 14 коп. Після цього, з викраденим майном ОСОБА_7 направилась до виходу з торгівельної зали продуктового магазину «Мак Маркет», однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана працівником служби безпеки магазину «Мак Маркет» приватного підприємства «Компанія Маркет».
В апеляційній скарзі обвинувачена вважає, що вирок підлягає зміні в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, оскільки: суд формально дав оцінку її особі, не з`ясував причини та умови, що спонукали її на вчинення кримінального правопорушення, не взяв до уваги соціально-економічне становище в країні, рівень безробіття; суд формально, необґрунтовано та невмотивовано не розглянув можливість застосування ст. 69 КК України; судом не було зараховано в строк призначеного покарання термін тримання її під вартою за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016 року до набрання вироком законної сили.

За таких обставин, просить вирок суду першої інстанції змінити, призначивши покарання з урахуванням ст. 69 КК України, зарахувати в строк призначеного покарання термін перебування її під вартою за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016 року до набрання вироком законної сили згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинувачену, зокрема в останньому слові, та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Висновок суду про доведеність винності обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, правильність кваліфікації її дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, не переглядаються.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від її волі; за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, призначив його, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, не працює.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, а обставиною, що обтяжує покарання, рецидив злочинів.
Зваживши на вищезазначене, суд першої інстанції призначив покарання в межах санкцій інкримінованих злочинів, близько до їх мінімальних розмірів і згідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, і, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016 року, остаточно призначив їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги соціально-економічне становище в країні, рівень безробіття не дають підстав для зниження й так призначеного їй судом майже мінімального покарання.
Посилання в скарзі на формальність оцінки її особи безпідставні, оскільки суд врахував більшість позитивних якісних даних її особи і, оцінивши у сукупності всі обставини при визначенні покарання, тим не менш, не знайшов обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, які були б підставою для застосування ст. 69 КК України.

Порушень права ОСОБА_7 на захист колегія суддів не встановила.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення, призначеного ОСОБА_7 покарання, по доводах зазначених в її апеляційній скарзі, не вбачається.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для безумовного скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Разом з тим, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України колегія суддів зараховує ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення по цьому кримінальному провадженню з з 28 вересня 2016 року по 05 липня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прохання обвинуваченої про зарахування у строк покарання терміну попереднього ув`язнення по іншому кримінальному провадженню, по якому був винесений вирок 04.03.2016 року Ленінським районного суду м. Запоріжжя, колегія суддів залишає без задоволення, як таке, що не узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 28 вересня 2016 року по 05 липня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3