УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 зазначає про незаконність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції та порушує питання про її скасування.

Перевіривши касаційну скаргу та долучену до неї копію ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України регламентовано, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення. Одночасно, ч. 3 вказаної статті передбачено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. При цьому, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

При цьому, як видно з ухвали, апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_4 подав 24 квітня 2017 року, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження.

Мотивуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2016 року, засуджений посилався на те, що він у строк апеляційного оскарження вказаного судового рішення, знаходився в ДІЗО, а тому був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу. Також засуджений зазначав, що вже звертався з апеляційною скаргою та аналогічним клопотанням до апеляційного суду, однак через юридичну неграмотність не міг викласти їх відповідно до норм чинного процесуального законодавства, та йому було відмовлено у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції від 08 лютого 2016 року, а скаргу повернуто.

Як видно з ухвали, суд перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в клопотанні, зазначив про те, що згідно з даними, що містяться у розписці засудженого, копію ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_4 отримав 07 квітня 2016 року, а тому саме з цього дня необхідно рахувати семиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, постановленої 08 лютого 2016 року, який закінчився 13 квітня 2016 року відповідно. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив на тому, що згідно з постанови про переведення засудженого ОСОБА_4 в приміщення камерного типу (окрему камеру) установи виконання покарань, ОСОБА_4 перебував в окремій камері з 03 лютого по 03 квітня 2016 року, а тому доводи засудженого про те, що він в межах визначеного законом строку апеляційного оскарження ухвали місцевого суду від 08 лютого 2016 року перебував у ДІЗО та не міг подати апеляційну скаргу є безпідставними.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що у розписці ОСОБА_4 про отримання ним копії ухвали суду першої інстанції від 08 лютого 2016 року були чітко вказані порядок та строки оскарження даного судового рішення, з огляду на що доводи засудженого про його юридичну неграмотність та не знання строку апеляційного оскарження є необґрунтованими.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що засуджений дійсно вже звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 08 лютого 2016 року та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження даного судового рішення, у якому вказував аналогічні обставини, які вважав поважними причинами для поновлення пропущеного строку. Проте колегією суддів суду апеляційної інстанції дані обставини були перевірені та також визнані безпідставними.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що з урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 22 травня 2017 року зробив правильний висновок про те, що засуджений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про порядок і строки апеляційного оскарження судового рішення, свідомо не скористався своїм правом апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції. Окрім того, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки обставини, на які засуджений ОСОБА_4 посилався, мотивуючи своє клопотання, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2016 року. Ухвала суду апеляційної інстанції належним чином мотивована та відповідає положенням статті 419 КПК України.

При цьому, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не наведено обґрунтованих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали місцевого суду від 08 лютого 2016 року.

Окрім того, засудженим не зазначено про наявність таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, підстав для її задоволення не вбачається.
Враховуючи викладене та керуючись ч.2 ст.428 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3