Справа № 639/9344/16-к
Провадження №1-кс/639/1580/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Харківської УВП №27 ОСОБА_4 , слідчо-заарештованого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_5 , 1981 року народження на незаконність тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27,-

ВСТАНОВИВ:
12.12.2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_5 на незаконність тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_5 зазначив, що з 05.12.2016 року він тримається під вартою в Харківській УВП №27 без наявності судового рішення, що набрало законної сили.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали подану скаргу та просили звільнити слідчо-заарештованого з під варти, в зв`язку з відсутністю судового рішення, що набрало законної сили.

Прокурор та представник Харківської УВП №27 висловили думку, що подана скарга є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_5 тримається під вартою відповідно до вироку Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2016 року, яким відносно останнього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Заслухавши думку сторін, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.03.2015 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому, ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова та Московського районного суду м. Харкова дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 було продовжено. Зокрема, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2016 року строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 04.12.2016 року.

Так, вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 153, за ч. 2 ст. 186 КК України , ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 153 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Міру запобіжного заходу обрану відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Харківській УВП №27 залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання визначено відраховувати з 25.03.2015 року. На даний час вирок не набрав законної сили.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ч 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи. При цьому, дія запобіжного заходу у відношенні особи, щодо якої винесено обвинувальний вирок, може бути обрано та продовжено судом до моменту набрання судовим рішенням законної сили, тобто не обмежується визначеним строком застосування.

Оскільки при постановленні вироку судом першої інстанції прийняте рішення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , тому дія тримання під вартою у відношення слідчо-заарештованого є продовженою до набранням вироком законної сили.

Виходячи із вищевикладених обставин, доводи скарги ОСОБА_5 щодо незаконності його утримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27 не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеної скарги, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 206, 369-372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 , 1981 року народження на незаконність тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27 відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1