А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11- кп/777/364/2017 щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, не судимого, підозрюваного у злочинах, передбаченихч.1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2017, якою обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін 07.04.2011 до КК України редакції 2001), а саме: у використанні завідомо підробленого документа, та ч.1 ст. 190 КК України, а саме: заволодінні чужим майном шляхом обману.
Підставою для повернення обвинувального акта в ухвалі суду зазначено те, що він на порушення вимог п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить формулювання обвинувачення.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2017 та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції. Зазначається, що «наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою». «З огляду на це, - вважає прокурор, конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_8 , не викликає сумнівів». Окрім цього, прокурор вказує, що перед цим суд першої інстанції безпідставно, на його думку, залишив без задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи апеляційної скарги, промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевірив обвинувальний акт і додані до нього матеріали, обговорив доводи суду першої інстанції і апеляційної скарги та вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК. Пунктом п`ятим частини другої цієї статті передбачено, що він має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ наданих в інформаційному листі «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України: зокрема якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Попри відсутність в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації в ньому дотримано. Обставини, які, відповідно до ч.1 статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) твердження про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з певними мотивом і метою викладено чітко і конкретно. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з правовими нормами, порушення яких обвинуваченому інкриміновано.
З журналу судового засідання і запису судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу, вбачається, що і обвинувачений і захисник про незрозумілість пред`явленого обвинувачення не заявляли і просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду (а.п. 76-77).
Отже судження про те, що формальне недотримання вимог п.5 частини другої статті 291 КПК України обмежило право обвинуваченого на захист і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, «яке в майбутньому перешкодить чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення», є безпідставним.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2017, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокуророві, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: