Справа № 401/519/17;
1-кп/401/117/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" липня 2017 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2017 року за № 0000057 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.05.2009 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 18.03.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185. ч. 3 ст. 187, ст. 70 ч. 4, ст. 72, ст. 71 ч. 5 KK України до 7 років 6 місяців позбавленні волі.

- 08.11.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186, ст. 70 ч. 4 КК України до 7 років 7 місяців позбавленні волі

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив навмисний корисливий злочин проти власності, за таких обставин:

За усною домовленістю з власником - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 працював на території пансіонату «Славутич» по АДРЕСА_2 на посаді різноробочого з 01.12.2016 по 10.01.2017 року

За вказівкою ОСОБА_6 . В з 01.12.2016 року по 13.12.2016 року ОСОБА_5 здійснював демонтаж сушарок для рушників для ванних кімнат та їх кріплень з кімнат на третьому та четвертому поверсі, після чого складав їх у кімнату № 110 на першому поверсі, до якої у останнього був вільний доступ.

У вечірній час 13.12.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 здійснював демонтаж сушарок для рушників для ванних кімнат та їх кріплень, після чого заніс їх до кімнати № 110 пансіонату «Славутич».

Перебуваючи у цій кімнаті, розуміючи протиправний характер своїх злочинний дій та бажаючи їх настання, переконавшись, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, таємно, повторно викрав 5 сушарок для рушників для ванних кімнат, промислового виробництва, виготовлених з латуні, вартістю 378 грн. за одну, загальною вартістю 1890 гривень та 40 кріплень для сушарок, виготовлених з латуні, вартістю 32 гривні за одне, загальною вартістю 1280 гривень. Викраденим ОСОБА_5 розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3170 (три тисячі сто сімдесят) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину щодо викрадення майна визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно, він працював на території пансіонату «Славутич», де власником є ОСОБА_6 . Спочатку він розраховувався вчасно, а потім почав затримувати заробітну плату. У зв`язку із цим він викрав п`ять сушарок, які він демонтував у приміщенні пансіонату «Славутич», та здав їх на пункт прийому металобрухту. В обвинувальному акті обставини вказані вірно. Погодився із сумою матеріальної шкоди та висловив бажання відшкодувати шкоду потерпілому. Щиро розкаявся та запевнив суд, що не буде у майбутньому допускати подібних діянь.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він є власником пансіонату « ОСОБА_7 ». ОСОБА_5 працював у нього неофіційно за домовленістю різноробочим. Розрахунок за виконані роботи він проводив щоденно. Заборгованості по оплаті не було. За його дорученням ОСОБА_5 демонтував сушарки для рушників та складав у підвалі. Одного разу він побачив пошкоджені двері та виявив крадіжку сушарок для рушників. На його запитання ОСОБА_5 відповів, що не причетний до крадіжки. Але коли він викликав працівників поліції, то ОСОБА_5 зізнався у вчиненні крадіжки. Викрадене майно йому не повернуте, шкода не відшкодована. Вважає що покарання ОСОБА_5 повинно бути призначено згідно закону. За умови відшкодування шкоди, до ОСОБА_5 у нього претензій не буде.

У зв`язку з визнанням обвинуваченими вини в повному обсязі, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмеживши його допитом обвинуваченого, та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, не працює, за місцем проживання щодо нього компрометуючих матеріалів не надходило, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся активно сприяв розкриттю злочину, запевнив суд, що не допустить в майбутньому подібних діянь.

Обставинною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєному, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, що пом`якшують покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Проте, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 наявність пом`якшуючих покарання обставин, думку потерпілого вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, і його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Призначення такого виду та розміру покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, а також принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року».

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) років
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1