У Х В А Л А
26.01.2017 Справа №607/16209/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 під час закритого судового засідання в залі суду в м.Тернополі з розгляду провадження стосовно ОСОБА_9 про обвинувачення за ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,-

встановив:
Судовий розгляд завершити неможливо з об`єктивних причин, що не залежать від суду, оскільки сторона захисту, в порядку ч.5 ст.364 КПК України, просить дослідити інші докази планшет із зображенням, який знаходиться у сторони обвинувачення і не наданий суду для дослідження у судовому засіданні, в порядку ст.359 КПК України. Також, захисник просить повторно повідомити Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про час і місце судового розгляду.

Судом клопотання захисника і обвинуваченого задоволено.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 4 лютого 2017 року.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, в порядку Глави 18 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.

Прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на те, що існують ризики, які було враховано під час обрання йому запобіжного заходу.

Захисник заперечень не заявив.

Обвинувачений заперечив клопотання прокурора, як безпідставне.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачено у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.
Колегія суддів прийшла до переконання, що перебуваючи на волі обвинувачений може здійснювати тиск на малолітню потерпілу ОСОБА_10 та її матір законного представника ОСОБА_11 , з якими проживав разом. Крім цього, ОСОБА_12 є громадянином Грузії, тобто може ухилитися від суду шляхом виїзду за межі України.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Отже, обвинуваченому слід продовжити дію строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і визначеної застави та покладених на нього обов`язків з часу їх закінчення на два місяці, тобто 60 днів.

Керуючись ч.4 ст.29, Главою 18, ст.331 КПК України, суд, -

постановив:
Продовжити до 4 квітня 2017 року строки тримання під вартою ОСОБА_9 та внесення застави визначеної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2016 року і покладених на нього обов`язків.

Після внесення застави ОСОБА_9 звільнити з-під варти.

У випадку звільнення ОСОБА_9 з-під варти на нього покладаються обов`язки:

- прибувати до Тернопільського міськрайонного суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу суду;

- повідомляти суду про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_13 , що у разі невиконання ним покладених на нього обов`язків внесені кошти будуть звернені в дохід держави.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і прокурору та надіслати в СІЗО №26 м.Чорткова Тернопільської області, Конвойній службі ВЧ № НОМЕР_1 .

У випадку подання обвинуваченим клопотання, перекладачу ОСОБА_14 здійснити переклад ухвали для вручення обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Судді ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3

Головуючий суддяОСОБА_1