Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
22 серпня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000544 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степангород Володимирецького району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із спеціальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А :
02 жовтня 2016 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_5 , керуючи незареєстрованим мотоциклом LIFAN, номер рами НОМЕР_1 , в нетверезому стані без посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, зі швидкістю приблизно 60 км/год, рухаючись автодорогою поблизу буд. № 28, що по вул. Центральній в с. Радижеве Володимирецького району Рівненської області, зі сторони с. Хиночі у напрямку с. Зелене Володимирецького району Рівненської області, у порушення вимог підпунктів а), б), г) пункту 2.1, підпунктів б), г) пункту 2.3, підпунктів а), в) пункту 2.9, п.п. 10.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, перевищив максимально допустиму для даної ділянки дороги швидкість, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, і допустив наїзд на велосипед марки ARDIS під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_9 помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.

Вироком Володимирецького районного суду від 07 червня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в три роки з покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації.

Судом вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів у справі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь КЗ Володимирецька ЦРЛ 2605,25 грн, на користь КЗ Центральна міська лікарня м. Рівне 2925,40 грн - витрат на лікування потерпілого; в дохід держави - витрати на залучення експерта в сумі 3342,48 грн.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації його дій, покликається на безпідставність застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, у зв`язку з чим просить скасувати вирок і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду залишити без зміни, як законний, мотивований та справедливий, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення. В обґрунтування своїх вимог покликається на те що, враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, думку потерпілої, яка не настоювала на позбавленні волі, та позицію прокурора про застосування положень ст. 75 КК України, судом призначене покарання, яке відповідає вимогам закону.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які вважають вирок законним і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за обставин, вказаних у вироку, підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в поданій апеляційній скарзі, і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції також дотримався вимог ст. 65 КК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину ( класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного ( вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, і призначив йому покарання, яке є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню особою інших злочинів, про що вказується і в заяві потерпілої ОСОБА_10 .

Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе лише тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання за наявності цілого комплексу обставин, що помякшують покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, позитивну характеристику та думку потерпілої ОСОБА_10 , якій добровільно в повному об`ємі відшкодована завдана злочином шкода, у зв`язку з чим потерпіла немає будь-яких претензій до обвинуваченого і просить не позбавляти його волі.

Однак, при цьому суд першої інстанції не правильно застосував щодо ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України в частині звільнення від відбування додаткового покарання, що, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, тягне за собою скасування вироку в цій частині і ухвалення нового вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 в частині звільнення від відбування покарання скасувати.

ОСОБА_5 засудити за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням - іспитовим строком в три роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3