Справа № 464/861/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/566/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
у кримінальному провадженні № 0003842 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Львова,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

з участю :
секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції розглянула апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, і, з застосуванням ст. 71 КК, засуджено до трьох років шести місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про запобіжний захід, речові докази та судові витрати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій судом першої інстанції, просить вирок змінити та пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування зазначає, що суд не повністю врахував його щире каяття, та те, що він має на утриманні неповнолітню доньку і матір інваліда ІІ групи, частково відшкодував завдану шкоду.

В судовому обвинувачений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав.

Прокурор з апеляційною скаргою не погодився і просив залишити її без задоволення, а вирок без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про зміст вироку і доводи апеляційної скарги, виступи сторін щодо поданої апеляції, вивчивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляції доводи, встановила наступне.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, 24 листопада 2016 року в період часу з 10.00. год. по 18.45. год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, поєднане з проникненням в житло, повторно, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , шляхом віджиму пластикового вікна проник у квартиру АДРЕСА_2 , де з вітальні таємно викрав ноутбук марки «Dell» Моd Nо. РJ8РW s/n W4 чорного кольору, ринкова вартість якого станом на 24.11.2016 становила 6600 гривень, фотоапарат марки «Nікоn 0-90» s/n 6975037 чорного кольору, ринкова вартість якого станом на 24.11.2016 становила 7770 гривень, золоті сережки вагою 4 г вартістю 4000 гривень, срібний хрестик вагою 1 г вартістю 200 гривень, срібний ланцюжок вагою 2 г вартістю 400 гривень, срібну підвіску з голубим камінцем вагою 1 г вартістю 200 гривень; з спальні викрав телевізор марки «Оrіоn LED 1961», s/n S1310LED1961-0589 вартістю 1200 гривень, монітор « Асеr », ринкова вартість якого станом на 24.11.2016 становила 1800 гривень; у коридорі з шафи прихожої викрав 250 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 24.11.2016 еквівалентно 6395 гривень, 500 гривень, три флакони парфумів марки « Zаrа » по 400 гривень кожен, крем для рук невстановленої марки вартістю 100 гривень, 24 банки енергетичного напою марки «ХS» об`ємом 250 мл кожна, загальною вартістю 700 гривень, косметичний набір марки « Аrtуstrу » вартістю 1520 гривень, крем для волосся ТМ « Аmwау », ринкова вартість якого станом на 24.11.2016 становила 15 гривень, валізу сірого кольору з написом «АND», ринкова вартість якого станом на 24.11.2016 становила 850,4 гривень; з кухні викрав праску «Теfаl» вартістю 600 гривень, акустичні колонки з написом «Ніgh Fidelitу», ринкова вартість якого станом на 24.11.2016 становила 400 гривень, зелену сумку з червоними ручками та паперовий пакет синього і помаранчевого кольорів, які для потерпілих матеріальної цінності не становлять, спричинивши потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 34 450, 4 гривень, яка ним відшкодована частково в сумі 19 035, 4 гривень.
Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 районним судом за ч. 3 ст. 185 КК сторонами не заперечуються і сумнівів у суду апеляційної інстанції не викликають.

Що стосується покарання, то таке було призначено ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст. 65 КК, у межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне. Зокрема, як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому районний суд взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про його особу, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності і вчинив злочин під час іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню доньку. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав визнання вини обвинуваченим, щире каяття у скоєному та часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, тобто ті самі обставини на які покликається обвинувачений у своїй скарзі.

Згідно положень ст. 71 КПК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з вироку, за вчинення нового злочину суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі, тобто мінімальне покарання, яке передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК, та за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 05.02.2016, остаточно визначив йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі, яке за своїм розміром є наближеним до мінімального покарання, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, а відтак, з врахуванням тяжкості вчиненого правопорушення, обставин справи та даних про особу обвинуваченого не можна стверджувати про те, що призначене йому покарання є явно несправедливим унаслідок суворості.

Відтак, підстав для пом`якшення призначеного покарання, як просить ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу судом залишено без змін. Враховуючи зміни внесені Законом №2046-VІІІ від 18.05.2017 до ст. 72 КК ( набрав законної сили 20.06.2017 ) щодо порядку обчислення строків покарання особам, які перебувають під вартою, колегія суддів вважає необхідним уточнити цей строк обвинуваченому у своєму рішенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року щодо нього, без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 26.11.2016 по 20.06.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання її копії.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4