Єдиний унікальний номер № 285/2563/16-к
Провадження № 1-кп/0285/159/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 0000139 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе-Шарно, Народицького району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , є постраждалим ІІ категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
12.04.2014 року ОСОБА_4 призваний під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 та направлено для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 на посаді курсанта.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 19.04.2014 № 116 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу указаної військової частини на посаду механіка-водія - номера обслуги зенітного ракетного взводу 3 механізованого батальйону та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби за наступних обставин:

Реалізуючи задумане, 15.08.2014 близько 16 год. 00 хв., військовослужбовець призваний під час мобілізації військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 30, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, та самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд до 21.01.2016. За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи, або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

21.01.2016 солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 .

08.08.2016 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 184 солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби у запас.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що він був призваний на військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . 15 серпня 2014 року він без дозволу відповідних командирів та поважних причин припинив виконувати свій конституційний обов`язок, самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд. 21.01.2016 року він самостійно з`явився до військової частини. В скоєному щиро розкаюється.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти чого не заперечують всі учасники судового провадження.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання задовільно, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є постраждалим ІІ категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся в скоєному, обставини, що пом`якшують покарання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є постраждалим ІІ категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і обрати йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Даний вирок може бути оскаржений, не з підстав заперечення обставин, зазначених відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1