Справа № 149/1283/17
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
31.05.2017 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора Калинівської місцевої прокуратури - ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 ,
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 ,
потерпілої - ОСОБА_11 ,
представника служби у справах дітей Хмільницької РДА ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000098 в м. Хмільнику про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не є депутата, раніше не судимого,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, освіта н/середня, не одруженого, учня ДПТНЗ «ХАЦПТО», не депутата, раніше не судимого,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , гр. України, українця, освіта н/середня, не одруженого, учня ДПТНЗ «ХАЦПТО», не депутата, раніше не судимого,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2017 року о 21:00 ОСОБА_4 та неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, прийшли до домогосподарства по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 .. Діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, таємно, через паркан проникли на територію вищевказаного домогосподарства та, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, викрали бувший у використанні електродвигун марки А42-4 2,8-1500, вартістю відповідно до довідки ПП «Електроцех ОСОБА_13 » - 900 грн. У подальшому із викраденим майном, з місця вчинення злочину, зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що зимою 2017 року вечером їхав разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який сказав, що йому потрібен двигун на січкарню. Він сказав, що бачив такий у ОСОБА_11 коли купували в неї січкарню. Вони через паркан залізли на територію домоволодіння ОСОБА_11 , звідки викрали електродвигун. В скоєному розкаюється та просить суд, не застосовувати відносно нього сувору міру покарання.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні свою вину визнав повністю, та вказав, що взимку 2017 року разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 їхали із села Семки. Він сказав, що йому потрібен двигун на січкарню, після чого ОСОБА_4 сказав, що знає де його взяти. Перелізши через паркан, та потрапивши на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_11 , вони викрали електродвигун, який в подальшому в трьох завезли до нього додому в с. Торчин. В скоєному розкаюється та просить суд, не застосовувати відносно нього сувору міру покарання.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він має вплив на сина, який належним чином поводить себе в сім`ї, послушний, допомагає йому по господарству, він може здійснювати за ним відповідний нагляд та не допускати в майбутньому скоєння правопорушень, тому просить передати сина під його нагляд.
Допитаний в судовому засіданні не повнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину визнав повністю, та суду вказав, що вкінці зими 2017 року, він разом із ОСОБА_6 , та своїм братом ОСОБА_4 їхали з с. Семки, в яке везли сіно. ОСОБА_6 сказав, що йому потрібен електродвигун, на що він сказав, що знає, де такий є. В подальшому вони зайшли на територію, де проживає ОСОБА_11 , звідки викрали електродвигун, який перекинули через паркан та завезли до ОСОБА_6 додому в с. Торчин. В скоєному розкаюється та просить суд, не застосовувати відносно нього сувору міру покарання та передати під нагляд батькові.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснив, що він має вплив на сина, він належним чином поводить себе в сім`ї, послушний та запевняє суд, що він може здійснювати за ним відповідний нагляд та не допустити в майбутньому скоєння ним правопорушень, тому просить передати його під свій нагляд.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні, вказала що претензій до обвинувачених ні матеріального ні морального характеру не має, не наполягає на суворій мірі покарання, щодо неповнолітніх обвинувачених то вважає, що є можливість звільнити їх від кримінального покарання.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 та неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, а саме:
- протокол огляду місця події від 01.03.2017 року, яке належить ОСОБА_11 , відповідно до якого, оглянуто домогосподарство, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , звідки було викрадено електродвигун марки А42-4 2,8-1500, а також, фото таблицею до протоколу огляду.

- протоколом огляду місця події від 06.03.2017 року, відповідно до якого проводився огляд підсобного приміщення, належного ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено на підлозі викрадений електродвигун марки А42-4 2,8-1500. А також, фото таблицею до протоколу огляду.

- постановою про визнання речових доказів від 07.03.2017 року, відповідно до якого електродвигун марки А42-4 2,8-1500 визнано речовим доказом, який зданий на зберігання в кімнату речових доказів Хмільницького ВП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання,особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, його позитивну характеристику за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку з 10.09.2015 року з діагнозом: легка розумова відсталість у лікаря психіатра КУ «Хмільницької ЦРЛ», але згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 33 від 20.04.2017 року ОСОБА_4 на день вчинення злочину міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними, на хронічне душевне захворювання не страждає. Відповідно до висновку досудової доповіді центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації до ОСОБА_4 можливо призначити покарання із застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують вину обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують вину обвинуваченого - відсутні.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання,особу винного те що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, навчається у ДПТНЗ «Хмільницький аграрний центр ПТО», виховується у сімї з одним одним із батьків. А також, те, що згідно висновку досудової доповіді центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації до ОСОБА_6 можливо призначити покарання із застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень.

Обставини, які згідно п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.
Враховуючи викладене, його відношення до події та її наслідків, суд вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 можливе з призначенням йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. Суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання і застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру, у відповідності до ст. 105 КК України, а саме передати неповнолітнього обвинуваченого під нагляд батькові, оскільки неповнолітній обвинувачений розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, після скоєння кримінального правопорушення неодноразово просив вибачення у потерпілої, запевнив суд, що в майбутньому не буде допускати будь яких правопорушень, тобто своєю поведінкою довів, що його виправлення можливе без застосування кримінального покарання.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх, вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статей 97 і 105 КК України .

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться в постанові від 5 травня 2006 р. № 2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України) допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання,особу винного, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває. А також, те, що згідно висновку досудової доповіді центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації до ОСОБА_5 можливо призначити покарання із застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень.

Обставини, які згідно п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 можливе із призначенням йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. Відповідноі до ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього обвинуваченого від призначеного покарання, застосувавши відносно нього примусові заходи виховного характер, а саме передати неповнолітнього обвинуваченого під нагляд батькам, оскільки неповнолітній обвинувачений розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, після скоєння кримінального правопорушення своєю поведінкою довів, що його виправлення можливе без застосування кримінального покарання.

Згідно ч.3 ст. 88 КК України особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не обиралась.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власнику.
Витрати на проведення експертиз підлягають стягненню солідарно із обвинуваченого ОСОБА_4 та законних представників неповнолітніх обвинувачених у дохід держави.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 105 КК України, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373-376, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

На підставі ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від призначеного покарання, застосувавши відносно нього примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд батькові ОСОБА_8 , на строк один рік.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

На підставі ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від призначеного покарання, застосувавши відносно нього примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд батькові ОСОБА_7 , на строк один рік.
Витрати на проведення товарознавчої експертизи експертизи в сумі 87, 96 грн. стягнути солідарно із обвинуваченого ОСОБА_4 та законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у дохід держави.

Речові докази, електродвигун марки А42-4 2,8-1500, який зданий на зберігання в кімнату речових доказів Хмільницького ВП КВП ГУНП у Вінницькій області, повернути у власність ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1