пр. № 1-кс/759/893/17
ун. № 759/3701/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погодженного прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001902, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 та п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
07.03.2017 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погодженного прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 , заявленого в межах кримінального провадження № 0001902 про накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон Sumsung Galaxy J7 жовтого кольору, імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться з сім- карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 та «водафон» - НОМЕР_4 .

Клопотання обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_5 , 04.03.2017, приблизно о 21:00 год., за попередньою змовою з гр. ОСОБА_6 , невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_8 , вчинили розбійний напад на гр. ОСОБА_9 , з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя потерпілого (розбій), із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.
Так, 04.03.2017 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_5 , у зв`язку з скрутним матеріальним становищем запропонував ОСОБА_6 , невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_7 та невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_8 , вчинити розбійний напад на особу турецької національності, при цьому розповів останнім заздалегідь розроблений ним план скоєння вказаного злочину, суть якого полягала в тому, що ОСОБА_6 використовуючи всесвітню мережу Інтернет, а саме сайти знайомства з іноземцями, познайомиться та зустрінеться з громадянином Турції - ОСОБА_10 , підсипе останньому снодійне, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_8 буде виконувати роль таксиста, а ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , після того як подіє снодійне на ОСОБА_9 , будуть здійснювати напад з метою заволодіння майном.
У подальшому, під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_8 , яка виконувала роль водія будуть повідомляти про час і місце зустрічей ОСОБА_5 та невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_7 , в подальшому в ході яких ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_7 , здійснюватимуть напад з метою заволодіння майном громадянином Турції - ОСОБА_10 . На дану пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлені слідством особи на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодились, тим самим вступили з останнім в попередню злочинну змову та таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлені слідством особи на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розподілили ролі у вчиненні злочину.

У подальшому, 04.03.2017, ОСОБА_6 знаходячись по вул. Андріївській, 11/7 у м. Києві зустрілася із громадянином Турції - ОСОБА_10 , якому запропонувала разом відпочити в розважальних закладах м. Києва та вжити спиртні напої. На дану пропозицію ОСОБА_11 погодився, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 та інших.

Далі, 04.03.2017 близько год. 19:00, після відвідування ресторану, потерпілий та ОСОБА_6 на прозицію останньої на автомобілі марки «Фольксваген», за кермом якого перебував невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_8 прибули до квартири АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 умисно, з метою заволодіння чужим майном, виконуючи відведену їй роль, з метою приведення потерпілого ОСОБА_9 до безпорадного стану, підсипала в каву останньому невстановлену слідством речовину (одурманюючі засоби) та запропонувала проїхатись на вище вказаному автомобілі марки «Фольксваген», за кермом якого перебував невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_8 по місту, вважаючи, що потерпілий в автомобілі прийде до безпорадного стану, що надасть змогу ОСОБА_5 та невстановленому слідством чоловіку на ім`я ОСОБА_7 , які чекали сигналу від ОСОБА_12 відповідно до попередньої змови, заволодіти майном потерпілого ОСОБА_9 .

Однак, проїхавшись на вище вказаному автомобілі по місту потерпілий ОСОБА_11 продовжував перебувати у свідомості. Про вказані обставини ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 та невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_7 , які надали вказівку привезти потерпілого ОСОБА_9 назад до кв. АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_6 запропонувала потерпілому ОСОБА_13 повернутися до вище вказаної квартири та останній погодився. Після чого під`їхавши до вище вказаного будинку, ОСОБА_6 попросила потерпілого ОСОБА_9 пройти у квартиру до вище вказаної квартири АДРЕСА_2 , де зачекати її, на що потерпілий ОСОБА_11 погодився.

04.03.2017 близько 23:00 год., коли потерпілий увійшов в квартиру, ОСОБА_5 та невстановлений слідством чоловік на ім`я ОСОБА_7 , умисно, з метою заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_8 , відповідно до розподілених ролей, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_9 , під час якого завдали ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_7 почали наносити численні удари руками по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_9 , заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від який останній впав на підлогу та втратив свідомість, а ОСОБА_5 з метою доведення злочину до кінця обхопив правою рукою шию потерпілого ОСОБА_9 та почав душити останнього, маючи на меті заподіяти позбавити життя потерпілого ОСОБА_9 , а невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_7 в цей час почав діставати з кишень брюк потерпілого ОСОБА_9 особисте майно останнього: мобільний телефон «Айфон 5», ще один мобільний телефон, грошові кошти в сумі 1500 гривень та знімати золоті виробі в пальців рук останнього, а саме золотий перстень.

Потім, вважаючи свої злочинні дії закінченими, ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 винесли тіло потерпілого ОСОБА_9 на вулицю та погрузивши його до вище вказаного автомобіля, за кермом якого був невстановлений слідством чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , почали рухатись та проїзжаючи поряд з буд. №18-В по вул. Зодчих у м. Києві зупинились та викинули з даного автомобіля тіло потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , 04.03.2017, приблизно о 23 годин 20 хвилин, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , під час вчинення розбійного нападу на громадянина ОСОБА_9 , вчинили умисне вбивство останнього з корисливих мотивів.

04.03.2017 близько год. 19:00, після відвідування ресторану, потерпілий та ОСОБА_6 на прозицію останньої на автомобілі марки «Фольксваген», за кермом якого перебував невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_8 прибули до квартири АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 умисно, з метою заволодіння чужим майном, виконуючи відведену їй роль, з метою приведення потерпілого ОСОБА_9 до безпорадного стану, підсипала в каву останньому невстановлену слідством речовину (одурманюючі засоби) та запропонувала проїхатись на вище вказаному автомобілі марки «Фольксваген», за кермом якого перебував невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_8 по місту, вважаючи, що потерпілий в автомобілі прийде до безпорадного стану, що надасть змогу ОСОБА_5 та невстановленому слідством чоловіку на ім`я ОСОБА_7 , які чекали сигналу від ОСОБА_12 відповідно до попередньої змови, заволодіти майном потерпілого ОСОБА_9 .

Однак, проїхавшись на вище вказаному автомобілі по місту потерпілий ОСОБА_11 продовжував перебувати у свідомості. Про вказані обставини ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 та невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_7 , які надали вказівку привезти потерпілого ОСОБА_9 назад до кв. АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_6 запропонувала потерпілому ОСОБА_13 повернутися до вище вказаної квартири та останній погодився. Після чого під`їхавши до вище вказаного будинку, ОСОБА_6 попросила потерпілого ОСОБА_9 пройти у квартиру до вище вказаної квартири АДРЕСА_2 , де зачекати її, на що потерпілий ОСОБА_11 погодився.

04.03.2017 близько 23:00 год., коли потерпілий увійшов в квартиру, ОСОБА_5 та невстановлений слідством чоловік на ім`я ОСОБА_7 діючи узгоджено, знаходячись в одній з кімнат квартири АДРЕСА_1 , вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_9 , під час якого вирішили вчинити умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел. направлений на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 діючи узгоджено із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , не попереджаючи про свої наміри ОСОБА_6 та невстановлену слідством особу на ім`я ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_9 , застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я, почали носити удари кулаками в область голови та тулубу потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній втратив свідомість та для того щоб довести свій злочинний умисл направлений на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 до кінця, ОСОБА_5 усвідомлюючи що потерпілий не може чинити опір, обхопив своєю правою рукою шию потерпілого ОСОБА_9 та почав душити останнього, внаслідок вище вказаних отриманих тілесних ушкоджень настала смерть останнього.

Потім, вважаючи свої злочинні дії закінченими, ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 винесли тіло потерпілого ОСОБА_9 на вулицю та погрузивши його до вище вказаного автомобіля, за кермом якого був невстановлений слідством чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , почали рухатись та проїзжаючи поряд з буд. №18-В по вул. Зодчих у м. Києві зупинились та викинули з даного автомобіля тіло потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми діями вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

06.03.2017 під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 109 у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон Sumsung Galaxy J7 жовтого кольору, з сім картою «лайф» НОМЕР_3 та сім картою «водафон» - НОМЕР_4 . (ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), телефон має пошкодження на передній частині екрану, а саме тріщини в вигляді «павутини». Під час огляду даного мобільного телефону було виявлено ряд повідомлень у змісті яких мається інформація щодо вчинення вище вказаних злочинів.

07.03.2017 слідчим Святошинського УП ГУ НПУ у місті Києві, було винесено постанову про визнання речовим доказом мобільний телефон Sumsung Galaxy J7 жовтого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 та «водафон» - НОМЕР_4 .

У судовому засіданні слідчий подав клопотання про доручення до матеріалів справи схему фото таблиць та підтримала клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, правовою підставою для арешту майна є можливість використання тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладений у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України. Майно на яке накладається арешт може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні. Вважаю арешт майна співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.
За протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.03.2017 року у ОСОБА_5 був вилучений у тому числі і вищезазначений телефон. Постановою від 07.03.2017 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу, мобільний телефон марки «Samsung Gaiaxy J7» був визнаний речовим доказом.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, а саме: каміння коричневого кольору, яке ззовні схоже на бурштин також заборони розпоряджатися та використовувати його.
Керуючись ст.ст. 100, 170, 173, 309, 371, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

В межах кримінального провадження № 0001902 накласти арешт на мобільний телефон ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон Sumsung Galaxy J7 жовтого кольору, імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться з сім- карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 та «водафон» - НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.
Ухвала виконується негайно. ЇЇ оскарження не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя
Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1