АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 28 листопад 2016 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єреван Республіки Вірменії, вірмен, особа без громадянства, освіта середня, не працює, не одружений, місце реєстрації відсутнє, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (зі слів),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання внесене в кримінальному провадженні № 0010684 від 05 листопада 2016 року слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів, а саме до 03 год. 40 хв. 03 січня 2017 року включно, з визначенням застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахував те, що кримінальне правопорушення, щодо вчинення якого оголошено про підозру ОСОБА_6 є злочином середньої тяжкості за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема, те, що останній не має документів, які б посвідчували його особу, не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання. Оцінюючи в сукупності вказані обставини, слідчий суддя прийшов до висновку, що встановлені дані про особу ОСОБА_6 , щодо наявного місця проживання та стану здоров`я, про який зазначали підозрюваний та захисник не можуть свідчити зменшенню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в інтересах підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід - домашній арешт за його місцем проживання - АДРЕСА_1 - із застосуванням електронного засобу контролю та повернути заставодавцю - ОСОБА_10 заставу у розмірі 29 000 гривень, яка була нею внесена 09 листопада 2016 року на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за ОСОБА_6 .

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки при її прийнятті були порушені приписи ч. 2 ст. 177, 194 КПК України.
Так, захисник стверджує, що підозра в скоєнні діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України є не обґрунтованою, оскільки транспортний засіб не зазнав жодного пошкодження і знаходиться на зберіганні в органах досудового розслідування, а саме лише тяжкість покарання не може бути підставою для застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Також, просить взяти до уваги, що підозрюваний має місце постійного проживання, 22 роки проживає в Україні, має міцні соціальні зв`язки - проживає разом з хворою матір`ю ОСОБА_11 та доглядає за нею. Окрім цього підозрюваний має захворювання, що підтверджується довідкою, яка надана в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга непідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Голосіївським управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 05 листопада 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0010684, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в вчиненні незнаного заволодіння транспортним засобом, що спричинило значну матеріальну шкоду.

05 листопада 2016 року о 03 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

06 листопада 2016 року слідчий Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2016 року вищевказане клопотання слідчого задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 03 год. 40 хв. 03 січня 2017 року, з визначенням застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами судового провадження.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника ОСОБА_5 , дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наведені у клопотанні слідчого підстави не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки при її прийнятті були порушені приписи ч. 2 ст. 177, 194 КПК України, не знайшло свого підтвердження в наданих суду матеріалах, та не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доводи захисника підозрюваного, щодо необґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , є непереконливими, оскільки наявність обґрунтованої підозри підтверджується матеріалами судового провадження, яка була предметом дослідження суду першої інстанції.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме що він має місце постійного проживання, 22 роки проживає в Україні, має міцні соціальні зв`язки - проживає разом з хворою матір`ю ОСОБА_11 та доглядає за нею,має захворювання, що підтверджується довідкою, яка долучена до матеріалів провадження, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, визначив йому заставу в розмірі 20 розмірів мінімальних заробітних плат.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовується застава, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання внесене в кримінальному провадженні № 0010684 від 05 листопада 2016 року слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів, а саме до 03 год. 40 хв. 03 січня 2017 року включно, з визначенням застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4012/2016 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1