Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/63/17
Провадження № 1-кс/670/28/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року смт. Віньківці

Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

старшого слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці клопотання слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 17.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВН ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Віньковецького районного суду Хмельницької області з клопотанням про арешт майна,у якому просив накласти арешт на майно - автомобіль марки «IVEKO 35С13», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , ключі від замка запалювання, свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ, яке вилучено із домогосподарства АДРЕСА_1 для подальшого вирішення по суті справи із забороною володіти цим майном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю смт. Віньківці, Віньковецького району, Хмельницької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції ГУПН в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000013 від 17.01.2017 року за ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що в середині листопада 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи в смт. Віньківці, Віньковецького району шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заволодів його автомобілем марки «IVEKO 35С13» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення, він розпорядився автомобілем марки «IVEKO 35С13» державний номерний знак НОМЕР_2 , надавши його у заставу ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_2 , чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду.

На підставі ухвали суду від 01.02.2017 року, 02.02.2017 року слідчим було здійснено вилучення автомобіля марки «IVEKO 35С13», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , ключів від замка запалювання, свідоцтва про реєстрацію даного ТЗ із домогосподарства АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_5 , які по даному кримінальному провадженні можуть бути використані як речові докази. Окрім того у кримінальному провадженні майнова шкода, яка була заподіяна кримінальним правопорушенням не відшкодована, тому виникає необхідність у накладенні арешту на майно із метою забезпечення майбутнього цивільного позову та з метою збереження речових доказів.
У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити із зазначених вище підстав.

Власник майна, ОСОБА_5 із клопотанням погодився частково. Не заперечував проти накладення арешту, але просив передати транспортний засіб йому на збереження.

Заслухавши доводи старшого слідчого, пояснення ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
За матеріалами досудового розслідування, в середині листопада 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи в смт. Віньківці, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_5 заволодів належним йому на праві власності автомобілем марки «ІVЕКО 35С13», державний номерний знак НОМЕР_2 , та в подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення розпорядився вказаним транспортним засобом, надавши його у заставу ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_2 , чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду.

17.01.2017 року по вказаному факту розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним участині другій статті 167 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Отже, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними, (яким у порядку, передбаченому, ст. ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру або які затримані за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Як пояснив у суді старший слідчий СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , у вказаному кримінальному провадженні підозра поки що не пред`явлена нікому.

Крім того, обгрунування слідчим клопотання тим, що у кримінальному провадженні майнова шкода, яка була заподіяна кримінальним правопорушенням, не відшкодована, тому виникає необхідність у накладенні арешту на майно із метою забезпечення майбутнього цивільного позову, не ґрунтується на законі, оскільки майнова шкода заподіяна ОСОБА_5 , тобто потерпілому, та автомобіль, на який просить слідчий накласти арешт, належить саме йому.

З огляду на викладене, враховуючи, що слідчий просить накласти арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає клопотання про накладення арешту на майно безпідставним, та вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, ст. 170, ст. 172, ст. 173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 17.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя
Віньковецького районного суду ОСОБА_1