Провадження № 11-кп/792/695/16
Справа № 676/7483/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: п.п.4, 13 ч.2 ст.115КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР №000936 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2016 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2016 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, батька малолітньої дитини, працюючого по найму, раніше судимого:

- 24 жовтня 2006 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 115, ст. 15 ч.2, п. 1 ч.2 ст. 115, ст. 70 КК України на 11 років позбавлення волі, 18 липня 2014 року звільненого умовно достроково на невідбутний строк - 2 роки 7 місяців 23 дні,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.13 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення невідбутої частини покарання у виді 2 років 7 місяців 23 днів позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2006 року, більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 16 жовтня 2015 року.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_8 близько 3 год. 15 жовтня 2015 року у АДРЕСА_1 , за місцем проживання, в ході суперечки із співмешканкою ОСОБА_9 , на грунті побутових конфліктних відносин, діючи умисно, з особливою жорстокістю, усвідомлюючи, що завдає потерпілій нестерпного болю і особливих фізичних страждань внаслідок великої кількості тілесних ушкоджень, бажаючи смерті потерпілої наніс ОСОБА_9 в різні частини тіла із прикладанням значної фізичної сили численні удари кулаками, а також шухлядами, меблями і їх уламками, з яких: не менше 17-ти ударів кулаками в область грудної клітки, гомілково-ступеневого суглобу, гомілки, кисті, сідниці та поперекової ділянки; не менше 27-ми ударів меблевою шухлядою і її уламками в область гомілки, стегна, ліктьового суглоба, плеча, передпліччя та життєво - важливого органу людини - голови, а всього завдав не менше 44 ударів з прикладанням значної сили. Знущаючись над потерпілою, ОСОБА_8 в час і за обставин описаних вище, коли потерпіла була у вертикальному положенні і лежала, умисно, маючи намір заподіяти смерть потерпілій з особливою жорстокістю, у швидкій послідовності одне за одним у незначний проміжок часу прижиттєво спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді:
- перелому 7- 8-9-10 ребер по середньо-підпахвовій лінії зліва, 5-6-7-8 ребер по задпьо-підпахвовій лінії зліва з ушкодженням парієнтальної плеври уламками ребер зліва: забою лівої легені по задній поверхні нижньої долі; крововиливу в міжреберні м`язи її 6-8-9 міжребір`ях по середньо-підпахвовій лінії та задпьо-підпахвовій лініях: крововиливу в підшкірно-жирову клітковину та широкий м`яз спини зліва на рівні 5-6 ребер по навколохребтовій лінії зліва: чотирьох синяків на задньо-боковій поверхні грудної клітки зліва на рівні 6-7-8-9 ребер по середньо-підпахвовій та задпьо-підпахвовій лінії: семи синяків в верхньо-зовнішньому квадранті правої сідниці та нижньо- зовнішньому квадранті лівої сідниці. на зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, на внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, на задній поверхні лівої гомілки в верхній третині, в поперековій ділянці справа; шести синяків на тильній поверхні правої та лівої кисті на рівні фаланг 2-3-4 пальців, тобто спричинив так звані тілесні ушкодження групи «А», які утворилися шляхом нанесення не менше 17 ударів кистю зібраною в кулак з прикладенням значної сили в область лівих відділів грудної клітки;
- шести синяків подовгастої форми на зовнішній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах з розповсюдженням на передню поверхню правого стегна; тобто, спричинив так звані тілесні ушкодження групи «Б», які утворилися шляхом шестиразової дії тупого твердого предмету з продовгастою травмуючою поверхнею по механізму «удар»;
- десяти ран лобній області ліворуч, в лобній області справа, в області спинки носа, в області підборіддя зліва, в тім`яних ділянках справа та зліва, на зовнішній поверхні правого передпліччя в середній третині, на зовнішній поверхні правого ліктьового суглоба, на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині; семи ран на передній поверхні правої гомілки в верхній, середній та нижніх третинах, на передній поверхні лівої гомілки в середній третині розташовані на фоні розповсюджених синяків м`яких тканин, чотирьох саден на зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, нижній третині та верхній третині, тобто спричинив так звані тілесні ушкодження групи «В», які утворилися шляхом двадцятиодноразової дії тупого твердого предмета з продовгастою травмуючою поверхнею з двохгранним ребром по механізму «удар»;
- двох саден на задній поверхні правого ліктьового суглоба, тобто спричинив так звані тілесні ушкодження групи «Г», які утворилися шляхом удару об тупі тверді предмети по механізму «тертя» .
Тобто, ОСОБА_8 , за вказаних обставин, маючи намір вбити потерпілу з особливою жорстокістю, спричинив ОСОБА_9 значну кількість тілесних ушкоджень, які в сукупності призвели до розвитку плевро-пульмонального і травматичного шоку, та мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння, та під час нанесення і після яких при житті потерпіла терпіла нестерпну біль. Невдовзі, тобто не пізніше години після спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а саме: внаслідок поєднаної тупої політравми - закритої травми органів грудної порожнини, переломів 7-8-9-10 ребер по середньо-підпахвовій лінії зліва, 5-6-7-8 ребер по задньо- підпахвовій лінії зліва з ушкодження парієнтальної плеври уламками ребер зліва, забою лівої легені, яка ускладнилась лівобічним гемопневмотораксом (скупчення повітря та крові в лівій плевральній порожнині), чисельних ран, крововиливів та синяків голови тулуба, верхніх та нижніх кінцівок з розвитком плевро-пульмонального та травматичного шоку, гострої легенево-серцевої недостатності набряку головного мозку, геморагічного набряку легень, зупинки серцевої діяльності. ОСОБА_9 померла на місці вчинення злочину, а ОСОБА_8 , не вживаючи заходів для порятунку потерпілої, покинув місце події та став переховуватись, проте, наступного дня був затриманий правоохоронними органами.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити і призначити йому більш м`яке покарання. Стверджує, що наміру вбивати ОСОБА_9 у нього не було.
Наполягає, що саме негативна та аморальна поведінка самої потерпілої, яка пиячила, не дивилась за дітьми та господарством спровокувала його на побиття, під час якого остання обзивала та принижувала його, зізналась у зраді. Після її криків не бити, зупинився, приніс їй води та допоміг помитися.
Після звільнення з місць позбавлення волі він намагався створити сім`ю і ні з ким не конфліктував.
Також вважає, що суд безпідставно взяв до уваги покази ОСОБА_10 , які не узгоджуються з іншими матеріалами справи, а також показами сина потерпілої ОСОБА_11 , який показав, що коли ОСОБА_9 милась, то розмовляла з ним, а на запитання, де був ОСОБА_12 , відповів, що той спав.
Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 на ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання в межах санкції цієї статті. Вважає, що вирок суду є несправедливим, необгрунтованим, незаконним та надто суровим.
На думку апелянта дії ОСОБА_8 помилково кваліфіковані за п.п. 4, 13 ч.2 ст.115КК України, оскільки досудовим розслідуванням під час розслідування кримінального провадження не здобуто жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 мав намір позбавити життя ОСОБА_9 .
Зазначає, що ОСОБА_8 не заперечує, що наніс потерпілій під час конфлікту невелику кількість ударів і то в ті частини тіла які не могли бути у причинному зв`язку з настанням смерті, оскільки удари наносились по ногах, руках, сідницях. Ці удари наносились в момент коли ОСОБА_8 перебував в особливому психічному стані, який викликала в нього саме потерпіла. А тому, вважає, що умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 в нього не було, він хотів її провчити за приниження, за надмірне вживання спиртного.
Також звертає увагу на те, що потерпіла ще після спричинення їй тілесних ушкоджень виходила помитись. після чого лягла спати і тільки через деякий проміжок часу проснулась, захотіла покурити та попити води і померла на руках обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого та його захисника про необхідність зміни вироку з підстав зазначених в апеляційних скаргах і пом`якшити покарання, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.
Висновок суду І інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за наведених обставин ґрунтується на доказах безпосередньо досліджених в судовому засіданні і належно оцінених судом.
Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину визнав частково, стверджував, що не мав умислу спричиняти смерть потерпілій, а хотів лише провчити її, оскільки потерпіла була поганою домогосподаркою, в той вечір була п`яною, не доглядала за дитиною, зізналась у зраді і обізвала його непристойною лайкою, що викликало в нього обурення, внаслідок чого він не міг контролювати свої дії і побив потерпілу.
Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні умисного вбивства за обтяжуючих обставин, встановлених судом підтверджена сукупністю досліджених доказів.
Так, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що 16 жовтня 2015 року, в п`ятницю ввечері, сусідка повідомила її, що ОСОБА_9 вбили. При цьому повідомила, що ОСОБА_9 проживала з ОСОБА_8 у цивільному шлюбі понад один рік, але відносини між ними були дуже погані. Влітку, в липні 2014 року, коли ОСОБА_8 звільнився з місць позбавлення волі він почав жити спільно з її дочкою та двома дітьми в с. Велика Слобідка. Вважає, що малолітня дитина вбитої - син ОСОБА_13 був очевидцем вбивства, отримав психологічну травму, після цих подій малює тумбочку і пилосос, якими ОСОБА_8 вбив потерпілу, розповідає, що ОСОБА_9 просила не вбивати її. Також потерпілій відомо, що її донька неодноразово зверталася до дільничного ОСОБА_14 через те, що ОСОБА_8 її бив.
Допитана у суді свідок ОСОБА_15 , сестра обвинуваченого, пояснила, що 14 жовтня 2015 року вночі, її чоловік ОСОБА_16 прийшов з рибалки і курив в дворі будинку. В той момент підійшов ОСОБА_8 і сказав їм піти до нього додому і забрати дитину, тому що ОСОБА_9 мертва. ОСОБА_8 був тверезий. Вона з ОСОБА_16 пішли до будинку брата. Чоловік зайшов першим і повідомив, шо діти сплять, а потерпіла мертва. В кімнаті була миска з водою і кров`ю, а на веранді плями крові. Вони забрали дітей додому. Про подію повідомили голові сільської ради. Свідок ОСОБА_15 характеризувала з негативної сторони відносини між обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Повідомила, що остання зловживала алкогольними напоями та не доглядала за дітьми.
Свідок ОСОБА_16 у суді пояснив, що 14 жовтня 2015 року після 15 год. з ОСОБА_8 поїхали на рибалку. Повернулись додому ввечері. О 3 год. ночі, коли він курив в дворі будинку до нього підійшов ОСОБА_8 і сказав, що побив ОСОБА_9 і попросив забрати з будинку дітей. Потім ОСОБА_8 пішов до мами. Він разом з дружиною зайшли в будинок до ОСОБА_8 і побачили, що у кімнаті безлад. Розбиті меблі, миска з водою і кров`ю. ОСОБА_9 лежала мертва на ліжку, її руки, ноги і обличчя були сині, діти спали, працював телевізор. Вони забрали дітей додому.
Свідок ОСОБА_17 , сусідка ОСОБА_8 вбиту ОСОБА_9 описала з негативної сторони, пояснила, що ОСОБА_9 не займалась господарством, не доглядала за дітьми і чоловіком.
З показань свідка ОСОБА_18 , батька малолітнього ОСОБА_19 2009 року, син розповів йому, що у ніч вбивства прокинувся і бачив як ОСОБА_12 бив ОСОБА_9 , яка лежала у крові і казала, що помирає.
Ці пояснення ОСОБА_18 визнані судом належними та допустимими показаннями з чужих слів у відповідності до ст. ст. 95, 97 КПК України.
Як вбачається з показань свідка ОСОБА_14 , який працював дільничним інспектором міліції, ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення адміністративного нагляду та насильства щодо ОСОБА_9 . Остання неодноразово скаржилася йому на ОСОБА_8 , який застосував насильство щодо неї і у конфліктних ситуаціях не контролював себе.
Як вбачається з показань у суді судово - медичного експерта ОСОБА_20 останній підтвердив висновки основної і додаткової судово медичної експертизи, що вбита ОСОБА_9 перед смертю відчувала значну і нестерпну біль, після нанесення їй не менше 44 ударів, що потягло настання травматичного шоку, а тому однозначно в цей період відчувала нестерпний біль.
Експерт стверджував, що виявлені переломи грудної клітки, ребер не є характерними для масажу серця, та утворились від нанесення ударів. Для врятування життя ОСОБА_9 медична допомога мала бути професійною і миттєвою, проте ОСОБА_8 таку допомогу не надав, швидку допомогу не викликав.
Експерти ОСОБА_21 (психіатр) та ОСОБА_22 (психолог) висновки первинної судово-психіатричної експертизи підтримали. ОСОБА_21 повідомив, що під час експертизи підозрюваний зізнався у побитті ОСОБА_9 . У суді ОСОБА_21 та ОСОБА_22 спростували доводи підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника та стверджували, що обвинувачений у момент інкримінованого злочину у стані афекту, фрустрації, стрес чи сильного душевного хвилювання не перебував.
Протоколом проведення слідчого експерименту зафіксовано загальні обставини, які відтворив на місці злочину ОСОБА_8 . Обвинувачений правильно вказав на місце злочину, способи нанесення тілесних ушкоджень, правильно зазначив і описав знаряддя злочину (планки від шухляд і тумбочки). Ці обставини зафіксовані на відеозаписі (додаток до протоколу), який досліджено судом (т.2 а.к.п.177-180).
Свідчення ОСОБА_8 на експерименті про те, що він наніс лише декілька ударів потерпілій по руках і ногах, що бив її тільки долонею по обличчі, про те, що не наносив ударів по голові, суд критично оцінював, оскільки ці показання спростовані висновками основної і додаткової судово- медичних експертиз.
Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 248 від 15 жовтня 2015 року доведено, що причиною смерті ОСОБА_9 була поєднана тупа політравма - закрита травма органів грудної порожнини, переломи 7 - 8 - 9 - 10 ребер по середньо-підпахвовій лінії зліва. 5-6-7-8 ребер по задньо-підпахвовій лінії зліва з ушкодженням парієнтальної плеври уламками ребер зліва, забій лівої легені, яка ускладнилась лівобічним гемопневмотораксом (скупчення повітря та крові в лівій плевральній порожнині), чисельні рани, крововиливи та синяки голови тулубу, верхніх та нижніх кінцівок з розвитком плевро-пульмонального та травматичного шоку, гострої легенево-серцевої недостатності набряку головного мозку, геморагічного набряку легень, зупинки серцевої діяльності, про що свідчать ушкодження вказані в описовій частині висновку експерта, дані судово-гістологічної експертизи.
Зафіксовані на тілі ОСОБА_9 численні тілесні ушкодження в області голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які призвели до розвитку плевро-пульмонального та травматичного шоку, свідчать, що потерпіла при житті під час нанесення їй тілесних ушкоджень відчувала значний біль, (т.2 а.с. 59-63).
Суд, оцінивши об`єктивні докази по справі обґрунтовано зробив висновок, що ОСОБА_8 діяв з особливою жорстокістю, що проявилось у нанесенні значної кількості ударів, яких було не менше 44. Тобто, позбавляючи потерпілу життя, він усвідомлював, що внаслідок численних ударів завдає їй особливих фізичних страждань та нестерпний біль.
Даними висновку судово-медичної експертизи спростовано версію захисту про вісутність умислу на позбавлення життя. Так, не зважаючи на те, що при наданні ОСОБА_9 кваліфікованої медичної допомоги здатність її до життя не виключалась. ОСОБА_8 не вжив жодних заходів для порятунку життя потерпілої, маючи реальну можливість викликати швидку медичну допомогу, повідомити рідних і сусідів, цього не зробив. Викладене свідчить, що ОСОБА_8 нанісши значну кількість тілесних ушкоджень. які в сукупності були небезпечні для життя в момент заподіяння, свідомо очікував наслідків своїх суспільно небезпечних дій,- тобто бажав смерті потерпілої.
Про умисел ОСОБА_8 на вбивство свідчить і той факт, що значна кількість ударів заподіяна в життєво важливі органи - голову і ліву частину тулубу (де серце), а сила ударів була значною і достатньою для переломів ребер.
Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 7 від 4 грудня 2015 року спростовано свідчення підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві про те, що переломи ребер утворились від непрямого масажу серця. Додатковою експертизою також спростовано версію захисту і свідчення ОСОБА_8 в суді, що він намагався врятувати життя потерпілій і нібито не мав наміру її вбивати. Так. судово-медичний експерт, враховуючи дані первинної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , а також беручи до уваги дані лабораторних методів дослідження, дані матеріалів справи (протоколу проведення слідчого експерименту від 19 жовтня 2015 року за участю ОСОБА_8 ) дійшов висновку, що переломи 7- 8-9-10 ребер по середньо-підпахвовій лінії зліва. 5-6-7-8 ребер по задньо-підпахвовій лінії зліва з ушкодження парієнтальної плеври уламками ребер зліва, забій лівої легені по задній поверхні нижньої долі, крововиливи в міжреберні м`язи в 6-7-5-9 міжребір`ях як по середньо-підпахвовій лінії так і по задньо-підпахвовій лініях, крововилив в підшкірно-жирову клітковину та широкий м`яз спини зліва на рівні 5-6 ребер по навколохребтовій лінії зліва, чотири синці на задньо-боковій поверхні грудної клітки зліва нарівні 6-7-8 -9 ребер по середньо- підпахвовій та задньо-підпахвовій лінії, виявлені при проведенні первинної судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму «удар». Утворення вказаних тілесних ушкоджень при непрямому масажі серця при натисканні на грудну клітку ОСОБА_9 в напрямку, спереду назад, виключається (т.2 а.к.п.72-78).
Висновком судово-медичної експертизи №805 від 19 жовтня 2015 року доведено, що на тілі ОСОБА_23 виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та легкі тілесні ушкодження, що утворилися при боротьбі з потерпілою (т.2 а.к.п.169-170). Виявлені на тілі ОСОБА_8 тілесні ушкодження доводять його участь у бійці з потерпілою. Проте, за своїм характером і локалізацією вони свідчать, що потерпіла намагалась захиститись від нападу ОСОБА_8 , а спричинені йому ушкодження не є співрозмірні тим, які наніс ОСОБА_8 потерпілій.
Висновки судово-медичних експертиз учасників конфлікту - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 свідчать, що побиття було одностороннім і жорстоким, при цьому, лише ОСОБА_8 наносив значну кількість ударів (понад 44) з прикладенням значної сили, в тому числі й твердими предметами з ребристою поверхнею.
Судово-психіатричні експертизи проведені у справі підтверджують, що ОСОБА_8 в момент вчиненого злочину був осудним, тобто усвідомлював свої дії і міг керувати ними.
Безпідставними є доводи захисту про перебування ОСОБА_8 в особливому емоційному стані, який нібито знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою цього стану є сильне душевне хвилювання, що раптово виникає внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Ці доводи захисту спростовані висновками судово-психіатричних експертиз.
Не ґрунтуються на матеріалах справи і досліджених у суді доказах доводи апеляційної скарги захисту про те, що дії ОСОБА_8 містять склад злочину, передбачений ч.2ст.121 КК України. При цьому, колегія суддів виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховується численність ударів (понад 44), які спричинені кулаками і твердими ребристими планками розламаної шухляди, нанесення їх з прикладанням значної сили, достатньої для перелому ребер з пошкодженням плеври, враховується і локалізація ушкоджень - розміщення їх на голові, обличчі, тулубі зліва, поведінку винуватого і потерпілої, що передувала події. Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що настання смерті охоплювалось умислом ОСОБА_8 , адже будь-якої адекватної і швидкої медичної допомоги після численних побоїв він не надав. Викладене свідчить, що ОСОБА_8 свідомо бажаю смерті ОСОБА_9 , а тому його дії містять ознаки саме умисного вбивства.
Попередня судимість ОСОБА_8 утворює кваліфікуючу ознаку, передбачену п.13 ч.2 ст.115 КК України, оскільки за цією ознакою кваліфікуються дії особи, яка раніше вчинила умисне вбивство (за винятком убивства, передбаченого статтями 116-118 КК України).
Позбавляючи ОСОБА_9 життя, ОСОБА_8 усвідомлював, що завдає їй особливих фізичних страждань та нестерпного болю, шляхом заподіяння великої кількості масивних тілесних ушкоджень, що прямо доводиться даними висновку судово-медичної експертизи. Обраний спосіб позбавлення потерпілої життя, механізм вчинення цих дій вказували на бажання ОСОБА_8 завдати особливих фізичних страждань у момент вбивства. Викладене утворює кваліфікуючу ознаку, передбачену п.4 ч.2 ст.115 КК України, тобто є умисним вбивством, вчиненим з особливою жорстокістю.
Призначене ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі відповідає загальним засадам передбаченим ст. 65 КК України.
При призначенні покарання суд враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного.
ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений п.п.4,13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто, будучи раніше судимим за вбивство і замах на вбивство двох осіб, звільнившись з місць позбавлення волі, в період умовно-дострокового звільнення знову вчинив вбивство з особливою жорстокістю. Викладене свідчить, про його підвищену суспільну небезпечність. Умисними діями він позбавив ОСОБА_9 життя, тобто посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається Державою. Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Цими найважливішими конституційними нормами ОСОБА_24 знехтував вдруге.
ОСОБА_8 повторно вчинив вбивство з кваліфікуючими ознаками в період умовно-дострокового звільнення за аналогічний злочин, не відбувши за нього повністю покарання, невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі та в період встановленого адміністративного нагляду, з врахуванням негативних характеристик та неодноразового притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутності бажання виправлятись на волі, з врахуванням жорстокості вбивства та викладеного вище, суд обґрунтовано визнав неможливим застосувати до ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Наведені обставини у їх сукупності давали суду підстави для висновку, що ОСОБА_8 становить підвищену небезпеку для суспільства і йому обґрунтовано призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
За таких обставин апеляційні скарги обвинуваченого і захисника не підлягають задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2016 року - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .