Справа № 192/1075/17
Провадження № 1-в/192/380/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" серпня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, наданий час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 10 лютого 2011 року за ч.2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 січня 2011 року по 10 лютого 2011 року,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника СВК №21 ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 .

Початок строку: 23.12.2014 року
Кінець строку: 22.04.2018 року
В С Т А Н О В И В :
Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України та голова спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, посилаючись на те, що він, на даний час відбув 2/3 частини строку покарання, до праці ставиться сумлінно: працевлаштований до ТНП прибиральником, має чотири заохочення, стягнень не має. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення». Визнає провину в скоєному злочині.

Представник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України в судовому засіданні подання підтримав, а прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Представник спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином.
Враховуючи, положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомленої особи, яка не з`явилась.
Суд, вислухавши представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 на момент розгляду подання відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 з січня 2015 року до ТНП прибиральником.
Згідно довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_3 має чотири заохочення, застосовані до нього 20 жовтня 2016 року, 20 січня, 18 квітня, 20 липня 2017 року (а.с.3).
Суд вважає, що відсутність стягнень у засудженого та наявність заохочень доводить лише те, що засуджений стає на шлях виправлення, проте на час розгляду подання не довів свого виправлення, оскільки за передніми судимостями ОСОБА_3 двічі звільнявся умовно-достроково, проте не зробив для себе належних висновків та знову вчиняв злочини.

Застосування до засудженого заохочень протягом 2017 року свідчить про наявність позитивних змін в його поведінці, яких однак не достатньо для висновку про сумлінність такої поведінки.
Суд зазначає, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, а не за останній період відбування покарання.
Враховуючи те, що засуджений спочатку строку відбування покарання не мав заохочень, а після цього його поведінка змінилася, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що сумлінною поведінкою довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений ОСОБА_3 на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Суд посилається на те, що відбуття певної частини призначеного покарання не є безумовною підставою для застосування ст. 81 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання начальника Держаної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.
Головуючий: суддя ОСОБА_1