АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1013/17 Номер провадження 11-сс/786/334/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 червня 2017 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності від 19.08.2011.

Згідно ухвали слідчого судді прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання вказувала, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2017 року №0000402 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме відкритого заволодіння ОСОБА_8 , грошовими коштами шляхом обману і зловживання довірою потерпілих осіб на загальну суму 479 000 грн.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та задовольнив його.

У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовити.

На думку захисника судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та прийнято помилкове рішення про накладення арешту на майно підзахисного, оскільки в матеріалах клопотання, всупереч ч. 3 ст. 173 КПК України, відсутні будь-які дані щодо тимчасового вилучення майна на яке прокурор просив накласти арешт.

Крім того в ухвалі слідчого судді не зазначено тимчасово вилучене майно, яке підлягає поверненню особі у разі прийняття такого рішення.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про дату час і місце апеляційного розгляду у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд апеляційної скарги у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді, адвоката яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання прокурора, СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000402 від 29.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор Миргородської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , посилаючись на те, що арешт майна необхідно накласти з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) .

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області вказане клопотання було задоволено.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно ст. 171 КПК України, прокурор має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

Слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Матеріалами провадження підтверджено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України. Загальна сума матеріальної шкоди завданої ОСОБА_8 потерпілим складає 479 000 гривень. Потерпілими пред`явлено цивільні позови до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, що підтверджено матеріалами провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про те, що оскільки в рамках кримінального провадження, шкода потерпілим не відшкодована, необхідність накладення арешту на майно яке належить обвинуваченому, є виправданою.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження , з урахуванням розміру шкоди, завданої злочинами, у вчинення яких підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України та неправильне тлумачення закону слідчим суддею, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката без задоволення.

Керуючись ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 червня 2017 року, якою накладено арешт на 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності від 19.08.2011 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4