У Х В А Л А
03.03.2017 Справа №607/2897/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
під час відкритого судового засідання в залі суду у м. Тернополі з розгляду об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
у судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, мотивуючи його тим, що і надалі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та встановлені ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2016 року. А саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності та може вчинити новий злочин. Також, просить суд звернути увагу на обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Адвокат, підтриманий обвинуваченим, у свою чергу заявив клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, цілодобово. В його обґрунтування зазначає, що суттєво зменшились ризики, котрі існували на час обрання апеляційним судом Тернопільської області його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а належну процесуальну поведінку обвинуваченого цілком може забезпечити м`якший запобіжний захід домашній арешт, цілодобово. Під дією цього запобіжного заходу його підзахисний уже перебував з 14 по 23 червня 2016 року у виконував його умови. Перебуваючи під ним зараз він не зможе переховуватись від суду, знищити чи спотворити будь-які речі, документи, що мають значення для справи, оскільки не зможе покидати житло. Також, звернув увагу не те, що у справі відсутні докази того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може вчити інший злочин, а той факт, що уже допитані потерпілі та декілька свідків в чергове вказує на зменшення ризиків, які існували раніше.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього питання, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою ще на 60 днів, та відповідно відмови у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт виходячи з наступних міркувань:

продовжений ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2017 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 закінчується о 00 год. 00 хв. 04 березня 2017 року.

Завершити судове провадження до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо.

ОСОБА_3 обвинувачується, зокрема, у вчиненні замаху на тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, застосований до нього запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє його можливості продовжувати свою злочинну діяльність та перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду. Будь-яких даних, зокрема, документально підтверджених про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою за станом здоров`я, про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 може забезпечити і більш м`який запобіжний захід суд до уваги не бере оскільки обвинувачений уже ухилявся від суду і ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2016 року, постановленою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 03 січня 2016 року, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, був оголошений в розшук.
Окрім цього, одне із інкримінованих кримінальних правопорушень він вчинив під час розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області обвинувального акту про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а тому об`єктивним є і ризик, того, що він, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Говорити про те, що дані ризики зникли чи зменшились, не приходиться, а тому доводи адвоката ОСОБА_5 про зворотнє, до уваги судом не беруться.
Оцінюючи посилання захисника ОСОБА_5 на те, що нові ризики, визначені ст. 177 КПК України не виникли, суд вважає, що даний факт якраз і є наслідком застосованого щодо ОСОБА_3 належного запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 331, 392 КПК України, суд,
постановив:
продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 01 травня 2017 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддяОСОБА_1