Провадження № 1-кп/760/309/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18.09.2012 за ч.2 ст.186, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, 19.08.2015 звільненого умовно достроково з місць позбавлення волі на 7 місяців 24 дні, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, 19.05.2016, приблизно о 20.40 год., на зупинці громадського транспорту «Площа Космонавтів» в м. Києві зайшов до маршрутного таксі №401. Перебуваючи в салоні маршрутного таксі, останній побачив поряд з собою потерпілу ОСОБА_5 у якої в правій кишені куртки знаходився мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, дістав з правої кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «LG» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 500 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Водафон» вартістю 50 грн. та переклавши в іншу руку намагався його сховати, однак в цей час його дії помітила потерпіла ОСОБА_5 , яка почала кликати на допомогу. В свою чергу, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії були помічені, випустив з рук вищевказаний мобільний телефон на підлогу маршрутного таксі, у зв`язку з чим не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та показав суду, що він ввечері 19.05.2016 на зупинці громадського транспорту «Площа Космонавтів» в м. Києві зайшов до салону маршрутного таксі №401, де помітив потерпілу ОСОБА_5 у якої в правій кишені куртки знаходився мобільний телефон. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він витягнув телефон, однак був помічений потерпілою, у зв`язку з чим кинув його на підлогу.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинені повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується задовільно.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , фактичні обставини, його критичне ставлення до вчиненого і відсутність цивільного позову, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 судом не обирався.

Речовий доказ мобільний телефон «LG» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій залишити у її володінні і користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: