Провадження № 1-кп/161/81/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 02 лютого 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001050 від 12.11.2016, який надійшов до суду 02.12.2016 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 10 листопада 2016 року, близько 16 год. 30 хв., знаходячись в с.Радомишль, Луцького району, по вул.Рокинській, переслідуючи корисливу зацікавленість та мету таємного викрадення чужого майна, умисно, шляхом відгинання металевого дроту, яким зачинялися дерев`яні двері з тильної сторони недіючого дерев`яного млина, проник всередину вказаного приміщення, звідки таємно викрав належне на праві власності майно громадянина ОСОБА_4 , а саме бувший у використанні електричний двигун потужністю 15 кВт, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 4266 гривень 67 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаними із проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду дав показання, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, проник всередину дерев`яного млина, звідки викрав належний потерпілому ОСОБА_4 електричний двигун, вартість якого не заперечив. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт викрадення 10.11.2016 належного йому електричного двигуна, вартістю 4266 гривень 67 копійок, який знаходився у недіючому дерев`яному млині. На суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкий корисливий злочин, однак вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, де характеризується без посилання на негативні риси, потерпілий до нього претензій не має, на суворому покарані не наполягає, а тому врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати, що підтверджені документально, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , а речові докази, згідно ч.9 ст.100 КПК України - залишити за належністю потерпілому.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: електричний двигун потужністю 15 кВт- залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_4 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий