Справа № 740/276/17
Провадження № 1-кс/740/62/17
УХВАЛА
про дозвіл на затримання з метою приводу

25 січня 2017 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора Ніжинської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 26.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 про дачу дозволу на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.142 КК України в редакції 1960 року, з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
в с т а н о в и л а :
25 січня 2017 року прокурор звернувся із зазначеним з клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що в 22.11.1998 близько 18 години ОСОБА_4 в складі організованої злочинної групи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою з метою заволодіння чужим майном на автодорозі «Москва Київ» в районі села Хотинівка Носівського району Чернігівської області вчинили напад на автомашину «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадян Таджикистану, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які здійснювали перевезення сухофруктів (кураги) з міста Канібадан до міста Києва в кількості 25958 кг на загальну суму 2 109 300 грн.

В подальшому, під погрозою застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинили заволодіння автомобілем КАМАЗ з причепом та всім вантажем.

Виконуючи заздалегідь розроблений план, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 проти їх волі посадили в два автомобілі марки «Форд» та «Ваз 2106» і привезли до квартири АДРЕСА_1 , де насильно утримували їх до 18 години 24 листопада 1998 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), тобто розбій, вчинений за попереднім зговором групою осіб з метою заволодіння індивідуальним майном громадян.

Про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ОСОБА_4 повідомлено 18.03.2013, але оскільки місця проживання самого підозрюваного та його родичів досудовим слідством не встановлено, то підозра не вручалась у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Досудовим слідством встановлено наступне:

ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановленою слідством особою 22.11.1998 року близько 18 години на автодорозі «Москва Київ» в районі села Хотинівка Носівського району Чернігівської області вчинили напад на автомашину «Камаз» з причепом під керуванням громадян Таджикистану, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які здійснювали перевезення сухофруктів.

ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 після заволодіння автомашиною «Камаз» в с. Григоро-Іванівка Ніжинського району спільно з іншими учасниками групи перевантажили мішки з сухофруктами на найманий ними автомобіль «Камаз», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 та перевезли вантаж в с. Брусилов Житомирської області, а саме: до дачного будинку ОСОБА_12 - тещі ОСОБА_13 .

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 придбали сухофрукти в кінці листопада 1998 року у незнайомого чоловіка, якого в подальшому вони знали як ОСОБА_17 .

Викладені фактичні дані дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні розбою за попереднім зговором групою осіб з метою заволодіння індивідуальним майном громадян.

Факт вчинення злочину за вказаних обставин знайшов своє відображення в матеріалах кримінального провадження, зокрема:

- протоколі додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_13 від 25.01.1999;

- протоколі додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_6 від 09.02.1999;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 12.01.1999;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 25.02.1999;

- протоколі допит свідка ОСОБА_15 від 25.02.1999;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 03.03.1999;

- вироку Ніжинського районного суду від 05.11.1999.

У ході подальшого здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні було встановлено, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 прописаним не був та зі слів свідка ОСОБА_18 не проживав.

У ході вжитих заходів відомості щодо місцезнаходження ОСОБА_4 не отримано. Таким чином, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 на даний час невідоме.

Викладені обставини підтверджуються наступними матеріалами:

- дорученням слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій від 29.04.2016 та рапортом щодо виконання даного доручення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 18.05.2012;

- довідкою начальника ВПР та МР Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280, ст. 281 КПК України досудове розслідування кримінального провадження потребує зупинення з оголошенням розшуку підозрюваного ОСОБА_4 , що, у свою чергу, обумовлює необхідність вирішення питання щодо обрання останньому запобіжного заходу негайно після встановлення місцезнаходження останнього.

При цьому, на даний час наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 здійснює спроби переховуватися від органів досудового розслідування, тобто має місце ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, враховуючи залишення підозрюваним місця свого проживання, запобігання вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, що остаточно вказує на існування достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, у зв`язку з тим, що на даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідомо, у кримінальному провадженні обумовлена необхідність затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що потребує дозволу слідчого судді.

Відповідно до ч.5 Розділу XI Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015, Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 визнано таким, що втратив чинність.
Згідно з ч.1, п.3 ч.3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. У складі поліції функціонують органи досудового розслідування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 за №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію Управління Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області та утворено Головне управління Національної поліції в Чернігівській області.
Відповідно до Наказу Національної поліції України №3 від 06.11.2015 «Про затвердження тимчасових штатів апаратів головних управлінь Національної поліції» у складі Головного управління Національної поліції в Чернігівській області функціонує слідчий відділ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.
25.07.2016 слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду було винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Термін дії ухвали шість місяців з дня її постановлення.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від п`яти до дванадцяти років. ОСОБА_4 ухиляється від слідства, чим перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні. Перебуваючи на волі, він може скоювати нові злочини.
Слідчий суддя вважає, що слід надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу його до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст.176-178, 183, 184, 190, 194 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Надати дозвіл старшому слідчому СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_19 на затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного за ч. 2 ст.142 КК України в редакції 1960 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Туркменістану, Черджоуської області, Фаранського району, с. Коромиш, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, з невстановленою на даний час адресою місця проживання.

Ухвала діє на протязі шести місяців з дня її постановлення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя Ніжинського
міськрайонного суду ОСОБА_1