Провадження № 1-кс/308/4277/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2016 р. слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю володільця майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_3 на дії посадових осіб Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області щодо неповернення майна,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на дії посадових осіб Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області щодо неповернення майна.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 18.10.2016 р., біля 21.00 год., він віз на автомобілі «Івеко», н/з НОМЕР_1 для себе, придбані в с. Анталовці дрова і на дорозі в смт. Середнє Ужгородського району невідомі йому дві особи перекрили йому рух автомобілем «Тойота», джип чорного кольору і коли він зупинився і вийшов з автомобіля вони намагались його побити і він злякавшись втік до знайомих. Повернувшись на місце через дві години виявив відсутність автомобіля «Івеко». На другий день його знайомий ОСОБА_7 йому повідомив, що автомобіль доставлений на штрафмайданчик Ужгородського районного відділу поліції. Прибувши 21.10.2016 р. в поліцію в с. Оноківці, він побачив свій автомобіль, на якому хтось розбив вітрове скло, погнув ліві дверці, пробив праве переднє колесо. Звернувшись у слідчий відділ поліції про повернення автомобіля він не отримав там обґрунтованої відповіді. Окрім цього в автомобілі «Івеко» були його документи: посвідчення водія, техпаспорт, страховка, довіреність та його мобільний телефон «ЛЖ», які також знаходяться в поліції. 26.10.2016 р. він повторно звернувся з письмовими заявами до Ужгородського районного відділу поліції та Ужгородської місцевої прокуратури про повернення належного йому майна. Поліція на його заяву взагалі не зреагувала, а прокуратура 10.11.2016 р. надіслала відписку, хоча на підставі п. 1 ч. 1 ст. 169 КПК України зобов`язані були винести постанову про повернення йому майна. Крім цього, працівники поліції 18.10.2016 р. незаконного, без його письмового дозволу чи ухвали суду провели огляд та затримання його автомобіля «Івеко», н/з НОМЕР_1 , чим грубо порушили норми ст.ст. 233, 234, 237 КПК України та безпідставно внесли відомості до ЄРДР за ст. 246 КК України, не маючи будь яких відомостей про незаконну порубку дерев.
Враховуючи, що автомобіль «Івеко», н/з НОМЕР_1 , дрова, посвідчення водія, техпаспорт, страховка, довіреність, мобільний телефон «ЛЖ» знаходяться в Ужгородському районному відділі поліції і належать йому, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді слідчий поліції не звертався, йому обґрунтоване рішення за фактом затримання не надав, а тому, просить визнати дії посадових осіб Ужгородського районного відділення поліції, що виразилися у затриманні та неповерненні йому його майна незаконними, зобов`язати посадових осіб Ужгородського районного відділення поліції негайно видати йому його майно, а саме: автомобіль «Івеко», н/з НОМЕР_1 , дрова, мобільний телефон «ЛЖ», документи: посвідчення водія на його ім`я, техпаспорт на автомобіль «Івеко», н/з НОМЕР_1 , страховку на автомобіль «Івеко», н/з НОМЕР_1 , довіреність на його ім`я на автомобіль «Івеко», н/з НОМЕР_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні наведеним у скарзі та просили вимоги скарги задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти вимог скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим відділом Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001424 від 19.10.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, за фактом того, що 18.10.2016 р., о 21.45 год., надійшло анонімне повідомлення, що в смт. Середнє, вантажний автомобіль марки «Івеко», д/н НОМЕР_1 , перевозить дрова без відповідних документів, виїздом СРПП та СОГ встановлено, що мешканцями смт. Середнє зупинено автомобіль марки «Івеко», д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 , який не надавши жодних документів на деревину з місця події втік, автомобіль доставлено до Ужгородського РВП, проводяться заходи по встановленню місця знаходження водія.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.
Згідно приписам ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
18.10.2016 р. старшим слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області області під час огляду місця події, об`єктом якого є автомобіль марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився в смт. Середнє по вул. Борканюка, було виявлено та вилучено, а саме: на відстані близько 5 метрів від автомобіля з передньої його частини виявлено мобільний телефон марки «LG» чорного кольору, в салоні автомобіля марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , водійське посвідчення оформлене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 , страховий поліс до автомобіля марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу автомобіля марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , № 00269-00867-16, а також сам автомобіль марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , де у вантажному відділенні, а саме термобудці було виявлено деревину породи «Бук» у кількості близько 7 м.куб. загальна довжина кожної деревини складає орієнтовно 25-30 см.
Постановою слідчого від 24.10.2016 р. вказане майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні та вирішено речові докази, а саме: мобільний телефон марки «LG» чорного кольору, вантажний автомобіль марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , де у вантажному відділенні а саме термобудці було виявлено деревину породи «бук» у кількості близько 7 м.куб. загальна довжина кожної деревини складає орієнтовно 25-30 см, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 , страховий поліс до автомобіля марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу автомобіля марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , № 00269-00867-16 залишити на зберіганні в Ужгородського РВП для проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз. Посвідчення водія та дві довіреності оформлені на ім`я ОСОБА_3 повернути вказаній особі, а поліс обов`язкового цивільного страхування та протокол технічної перевірки, що стосуються вантажного автомобіля марки «ІVЕСО», д.н.з. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 повернути ОСОБА_9 .
ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського РВП із заявою від 26.10.2016 р. в якій просив повернути йому автомобіль «Івеко», н/з НОМЕР_1 , дрова, посвідчення водія, техпаспорт, страховку, довіреність, мобільний телефон «ЛЖ».
Листом слідчого на вказану заяву ОСОБА_3 повідомлено, що автомобіль марки «Івеко», н/з НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «LG», свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також дрова, які були завантажені у автомобіль по кримінальному провадженні № 0001424 визнано речовими доказами, і будуть повернуті законним власникам після прийняття остаточного рішення по справі. Одночасно слідчим повідомлено, що належні ОСОБА_3 водійські посвідчення він зможе отримати в Ужгородському РВП.
Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_3 надав нотаріально посвідчену копію довіреності на керування та розпорядження автомобілем від 26.05.2016 р., з якої вбачається, що ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_3 бути її представником в сервісних центрах МВС та всіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, пов`язаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації (керування) та продажу належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорту) ТХ серії НОМЕР_3 , виданого Центром 2141 26.05.2016 р. р., автомобілем марки IVECO, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна під час огляду місця події, а саме автомобіля марки IVECO, н/з НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_8 , в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного дня до суду не надходило та арешт не було накладено у передбаченому законом порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.
В силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги в частині щодо неповернення ОСОБА_3 автомобіля марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_8 , отже, дане майно підлягає поверненню скаржнику, оскільки правові підстави для його подальшого утримання відсутні і неповернення такого майна є порушенням вимог кримінального процесуального закону з боку слідчого, який здійснює розслідування кримінального провадження.
Що стосується інших вимог скарги, слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
З системного аналізу зазначених статей КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що особа, яка звертається із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, а у випадку відмови в його задоволенні із скаргою на бездіяльність слідчого або прокурора повинна достовірно довести наявність в неї суб`єктивного права вимоги на пред`явлення вказаного клопотання та скарги, а саме вона повинна довести, що вона є законним володільцем вказаного майна.
Слідчим суддею встановлено, що незважаючи на вимоги вказаних норм КПК України скаржником не доведено належними та допустимими доказами, що він є законним володільцем зазначеного тимчасово вилученого майна, а саме деревини та мобільного телефону.
Що стосується вимог скарги про повернення іншого майна, то, як було встановлено слідчим суддею, згідно постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами від 24.10.2016 р. посвідчення водія та дві довіреності на ім`я ОСОБА_3 вирішено повернути останньому, а поліс обов`язкового цивільного страхування на автомобіль марки «IVECO», н/з НОМЕР_1 повернути ОСОБА_9 . Оскільки скаржник не звертався до слідчого з вимогою про отримання водійських посвідчень та довіреностей, то зазначені вимоги є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати посадових осіб Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_3 наступне майно:
вантажний автомобіль марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 ;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_2 .
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1