АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/561/17 Справа № 201/6787/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

слідчого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2017 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого начальником служби безпеки охоронного агентства ТОВ «Спарта», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.294 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
11 травня 2017 року органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.294 КК України, за наступних обставин.

09 травня 2017 року близько об 10.00 годині ОСОБА_9 , разом з невстановленими особами, знаходився біля монументу Вічної слави, розташованому за адресою: пр-кт. Дмитра Яворницького у м. Дніпро, під час проведення урочистих заходів з нагоди Дня перемоги у Другій світовій війні. Перебуваючи у вказаний час і місці, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, умисно, перебуваючи у натовпі, активно приймав участь у масових заворушеннях, шляхом підбурювання інших осіб, яких спрямовував на насильницькі дії стосовно учасників зазначених масових заходів. В результаті протиправних дій невстановлених осіб громадянам спричинено тілесні ушкодження.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді до ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 липня 2017 року включно, з визначенням застави у розмірі 128 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 КК України, ч. 1 ст. 294 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_9 може, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також врахувавши тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, суд вирішив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 є не доцільним, оскільки вони не можуть виключити можливі ризики з якими прокурор обґрунтовує дане клопотання і суду не надано належних доказів, які б підтверджували можливість обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Разом з тим, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визнав за необхідне визначити розмір застави в сумі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави..

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя не звернув належної уваги на те, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні злочину, в результаті якого громадянам спричинені тілесні ушкодження, а отже застава щодо такої категорії кримінальних правопорушень може призначатися лише у виняткових випадках.

На дану апеляційну скаргу захисником ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 були подані письмові заперечення, в яких вона вважає апеляцію прокурора такою, що не підлягає задоволенню, та просить залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу прокурора і просили скаргу та клопотання задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення даної апеляції, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше ; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що під час судового розгляду наведені в клопотанні слідчого дані підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд враховує, що існують обґрунтовані ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дійшов передчасного висновку про необхідність визначення розміру застави та помилково визначив ОСОБА_9 альтернативний запобіжний захід у виді застави у сумі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб , а саме 128 000 гривень.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 26.03.1999 року «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду № 5 від 06.06.2003 року), застава замість тримання під вартою щодо осіб, які обвинувачуються у вчиненні тяжких насильницьких злочинів чи злочинів у складі організованих груп, а також щодо рецидивістів та осіб, які раніше намагались ухилитися від правосуддя, може

застосовуватись лише у виняткових випадках.

Оскільки ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.294 КК України, об`єктивна сторона якого полягає в організації масових заворушень, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівель або споруд, насильницьким виселенням громадян, опором представникам влади із застосуванням зброї або інших предметів, які використовувалися як зброя, а також активна участь у масових заворушеннях, колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному конкретному випадку наявний випадок, законодавчо закріплений нормами чинного кримінального процесуального законодавства, коли слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим доводи сторони обвинувачення в цій частині є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2017 року такою, що підлягає скасуванню з постановленням на підставі ч. 3 ст. 407 КПК України ухвали судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2017 року про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 липня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4