справа №619/1816/17
провадження №1-кс/619/657/17
Ухвала
Іменем України
13 червня 2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 07.03.2017 до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період з листопада 2016 року до 07.03.2017 невстановлені особи, шляхом пошходження запірних пристроїв на вхідних дверях будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , проникли до приміщення, де демонтували піч для твердого опалення та викрали металеві вироби з печі для твердого опалення (колосники в кількості 6 одиниць, верхню частину від печі на дві конфорки, дві двері, кутки 50х50 см довжиною 1,5 та 0,5м), мийник для рук, що належить ОСОБА_4 , чим спричинили їй матеріального збитку. В ході проведення досудового розслідування було встановлено особу, яка причетна до вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який вказав, що 05.03.2017 він спільно з ОСОБА_6 демонтували піч для твердого опалення з вказаного будинку, а її складові продали місцевому мешканцю на ім`я ОСОБА_7 .
До суду надійшло клопотання про арешт тимчасово вилученого майна посилаючись на те, що в ході огляду місця події від 10.06.2017 з ділянки, розташованої поряд з домоволодінням, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено і вилучено: колосники в кількості 6 одиниць та дві двері від печі для твердого опалення. Використання зазначеного майна необхідно в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без повідомлення підозрюваного, інших власників майна, захисника.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст.168 КПК України факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з портоколу огляду місця події від 10.06.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться в користуванні у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено колосники в кількості 6 одиниць та дві двері від печі для твердого опалення. Як пояснив ОСОБА_8 , 05.03.2017 він придбав дані предмети у місцевих мешканців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Відповідно до положень ст.ст.167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що старший слідчий довів необхідність арешту вилученого майна, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке було вилучене в ході огляду місця події від 10.06.2017 з ділянки, розташованої поряд з домоволодінням, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: колосники в кількості 6 одиниць та дві двері від печі для твердого опалення.
Ухвала про арешт майна в иконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1