Справа №490/6819/13 к 01.12.2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах :
Головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8
на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2016 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.12.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією ? частини належного йому майна;
засудженого за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією ? частини належного йому майна.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за ч.3 ст. 187 КК України та покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 11 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.
Визначено строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.12.2011 року:
- строк з 01.04.2011 року до 18.12.2011 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;
- строк з 19.12.2011 року до 19.06.2012 року із розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі;
- строк з 20.06.2012 року до моменту набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 23.04.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
05.10.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 днів, а з застосуванням вимог ст. 71 КК України остаточне покарання призначено у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,
засудженого за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією ? частини належного йому майна.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за ч.3 ст. 187 КК України та покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2011 року ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 9 років 6 місяців з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.04.2010 року та за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією ? частини належного йому майна.
Визначено строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2011 року:
- строк з 09.04.2011 року до 20.10.2011 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;
- строк з 21.10.2011 року до 26.03.2012 року із розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі;
- строк з 27.03.2012 року до 23.05.2014 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.10.2015 року до моменту набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Постановлено стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 на відшкодування спричиненої злочином шкоди 2160 грн.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
За вироком суду, приблизно у кінці лютого 2011 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили у змову між собою, яка була направлена на заволодіння чужим майном. У відповідності до домовленості вони повинні були із застосуванням пістолета, який пристосований для травматичної дії гумовими кулями, здійснити напад на один з інтернет-клубів, з метою заволодіти майном.
На виконання домовленості, 28.02.2011 року вони на автомобілі Мазда 626, державний номер НОМЕР_1 , направилися з м. Первомайськ у м. Миколаїв. При цьому ОСОБА_8 узяв з собою пістолет, що був пристосований для травматичної дії резиновими кулями.
01 березня 2011 року, біля 00.30 год., вони приїхали до м. Миколаєва, де у мікрорайоні «Соляні» почали шукати інтернет-клуб для вчинення розбійного нападу. У ході пошуку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під приводом гри у гральні автомати зайшли до інтернет-клубу у будинку №. АДРЕСА_3 , де упевнилися, що даний інтернет-клуб підходить як об`єкт нападу.
Остаточно реалізуючи спільний умисел, біля 02.00 год. інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зайшла до даного інтернет-клубу під приводом гри у гральні автомати.
ОСОБА_9 , яка працювала у клубі адміністратором, пішла за цією особою щоб заправити ігровий автомат. У цей момент до приміщення інтернет-клубу увійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Останній, з метою недопущення у приміщення клубу осіб, закрив двері на засувку. Охоронник інтернет-клубу ОСОБА_10 намагався словесно запобігти діям ОСОБА_7 та направився відкривати вхідні двері. Тоді ОСОБА_8 достав з кишені куртки раніше приготовлений пістолет, погрожуючи таким чином застосувати насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, тим самим подолав супротив зі сторони ОСОБА_10 . Після чого вимагав від останнього, щоб той ліг на підлогу.
У цей час інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, схопила ОСОБА_11 за волосся та нахилила її обличчям до підлоги, подолавши її супротив. Потім ОСОБА_7 вимагав від ОСОБА_9 передати йому ключі від каси інтерент-клубу та після чого її обшукав. У відповідь на повторну вимогу ОСОБА_9 віддала ключі від каси та попросила її не чіпати.
Після цього інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, тримаючи ОСОБА_9 за волосся, відвів її на середину залу до ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 підійшов до стійки у залі, де заволодів мобільним телефоном «Нокіа», а також належною ОСОБА_9 жіночою сумкою вартістю 160 грн., у якій знаходилися гроші у сумі 2000 грн. та мобільний телефон «Моторола» вартістю 1 200 грн., з картою пам`яті вартістю 70 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «МТС», що не представляє матеріальної цінності.
ОСОБА_10 словесно вступився за ОСОБА_11 , на що ОСОБА_8 , застосувавши небезпечне для життя та здоров`я потерпілого насильство, зробив постріл з пістолета в область лівого стегна ОСОБА_10 , внаслідок чого ОСОБА_10 спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани лівої нижньої кінцівки.
У подальшому ОСОБА_7 вимагав від ОСОБА_10 передати мобільний телефон для того, щоб той не міг подзвонити. ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 мобільний телефон «Нокіа-5228» вартістю 1500 грн. зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 15 грн. та картою пам`яті вартістю 90 грн., та гаманець вартістю 100 грн., в якому знаходилися гроші та карточки. ОСОБА_7 гроші та карточки повернув потерпілому, а гаманець залишив собі для приховування слідів злочину. Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися за своїм розсудом. Своїми діями ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інша особа спричинили потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1805 грн. та потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3430 грн.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_8 , як слідує з її змісту, просить вирок змінити та пом`якшити призначене покарання. Вважає призначене покарання занадто суворим. Просить врахувати обставини, які пом`якшують покарання: визнання ним вини та часткове відшкодування майнової шкоди, наявність у нього тяжких хвороб, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
В апеляції захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 просить вирок скасувати та, як слідує зі змісту його вимог, закрити справу.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_7 не вчиняв розбійного нападу, у той час перебував у м. Первомайську. Оспорює кваліфікацію злочину судом за ч.3 ст. 187 КК України, вважає правильною за ч.2 ст. 187 КК України. Просить врахувати, що клопотання ОСОБА_7 про дослідження доказів судом не задоволені, у зв`язку із чим неповно встановлені обставини справи.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 , як слідує з її змісту, просить вирок змінити та пом`якшити призначене покарання. Вважає призначене покарання занадто суворим. Просить врахувати наявність у нього тяжких хвороб, що стан здоров`я його значно погіршився під час тривалого перебування в умовах СІЗО, і що він потребує негайного лікування.
В доповненнях до апеляції обвинувачений ОСОБА_7 висловив вимоги, які аналогічні тим, що висловлені в апеляції захисника ОСОБА_5 . Зазначає про те, що злочин не вчиняв, оспорює кваліфікацію злочину судом за ч.3 ст. 187 КК України.
Під час судового засідання, яке відбулося у призначений судом першої інстанції час 17.11.2016 року, до суду був доставлений засуджений ОСОБА_7 , який через погіршення стану здоров`я просив продовжити апеляційний розгляд у його відсутність та змінив апеляційні вимоги, підтримавши подану апеляцію лише в частині вимог про пом`якшення призначеного покарання.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляції, захисника ОСОБА_5 , який підтримав апеляцію засудженого ОСОБА_7 щодо пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляції засудженого ОСОБА_8 та просив про залишення вироку без зміни у відношенні ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а апеляції захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_7 частковому задоволенню, з таких підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого злочину при обставинах, установлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які ретельно викладені у вироку. В цій частині засуджений ОСОБА_8 вирок не оспорює.
Що стосується доводів засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_5 про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу, оскільки останній злочин не вчиняв та має алібі, то ці доводи належним чином перевірені судом першої інстанції, і їм надана відповідна оцінка.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що 01.03.2011 року у нічний час саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інша особа вчинили на них розбійний напад у приміщенні інтернет-клубу, де вони працювали.
В основу вироку судом першої інстанції обґрунтовано покладена заява ОСОБА_8 про вчинений злочин від 15.04.2011 року (т.1, а.с. 210) та його показання як обвинуваченого від 06.07.2011 року, в якому ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_7 вчинив розбійний напад спільно з ним.
Окрім того, в ході досудового розслідування ОСОБА_7 не заперечував дану обставину, про що свідчить його явка з повинно (т.1, а.с. 202) та показання в якості обвинуваченого, виконані власноруч (т.1, а.с. 293).
Викладені ОСОБА_7 обставини вчиненого злочину, зокрема, те, що викрадений телефон він продав знайомому ОСОБА_12 , підтверджені заявою останнього та даними протоколу огляду, згідно яким ОСОБА_12 видав телефон «Нокіа», належний потерпілому ОСОБА_10 .
Крім того, судом першої інстанції досліджений протокол допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 28.02.2011 року близько 21:45 він на власному автомобілі «Мазда» за проханням ОСОБА_8 відвіз останнього, ОСОБА_7 та іншу особу з м. Первомайська в м. Миколаїв, і ті в нічний час пішли до інтернет-клубу, де перебували певний час (т.1, а.с. 219-220).
Отже, під час судового розгляду спростовано висловлене ОСОБА_7 алібі, та не знайшли свого підтвердження доводи захисника та засудженого ОСОБА_7 про непричетність останнього до вчиненого розбійного нападу.
Що стосується доводів захисника та засудженого ОСОБА_7 про неправильність кваліфікації дій останнього, то і ці доводи позбавлені підстав, оскільки під час розбійного нападу засуджені проникли у приміщення інтернет-клубу.
Тому кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 187 КК України є вірною.
Заявлені ОСОБА_7 клопотання судом першої інстанції розглянуті,та підстав для виклику та допиту свідків під час апеляційного розгляду немає.
Тому в цій частині подані захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 апеляції безпідставні.
Разом з тим, є обґрунтованими апеляції засудженого ОСОБА_7 та його захисника, та обґрунтованою апеляція ОСОБА_8 про призначення засудженим занадто суворого покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , суд першої інстанції послався на врахування ступеню тяжкості вчиненого ними злочину, який відноситься до особливо тяжких.
Крім того, у відношенні ОСОБА_8 враховано, що він за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітню дитину. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , визнано його явку з повинною та вчинення злочину вперше. Обставини, які обтяжують покарання, не встановлено.
Судом першої інстанції безпідставно щодо даних про особу ОСОБА_8 враховано вчинення ним інших злочинів, за які він засуджений за вироком від 01.12.2011 року, оскільки на момент вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_8 вважався таким, що не мав судимості.
Також не враховано такі дані про особу винного, як вчинення злочину у молодому віці та наявність у ОСОБА_8 тяжкої хвороби.
При призначенні покарання ОСОБА_14 судом враховані дані про особу винного, який характеризується позитивно. Обставиною, яка пом`якшує покарання, судом першої інстанції врахована явка з повинною ОСОБА_7 , а обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.
Але, при призначенні покарання не враховано такі дані про особу винного, як вчинення злочину у молодому віці та наявність у ОСОБА_7 ряду тяжких захворювань.
Крім того, призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , судом першої інстанції не дотримані вимоги ч.2 ст. 375 КПК України 1960 року, згідно яким при новому розгляді справи судом першої інстанції
застосування закону про більш тяжкий злочин та посилення покарання
допускається тільки за умови, якщо вирок було скасовано за
апеляцією прокурора або потерпілого чи його представника в зв`язку
з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин або
коли при скасуванні вироку визнано необхідним застосувати більш
суворе покарання, а також, коли при додатковому розслідуванні
справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжкий
злочин, або коли збільшився обсяг обвинувачення.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що у даній кримінальній справі, яка розглядалася в порядку, передбаченому КПК 1960 року, попередній вирок у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 09.11.2012 року був оскаржений засудженими та захисником, та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2013 року скасований з процесуальних підстав, а справа направлена на новий судовий розгляд (т.2, а.с.345-352).
При новому судовому розгляді прокурор відповідно до вимог ст. 277 КПК 1960 року змінила обвинувачення, та, як слідує зі змісту відповідної постанови (т.5, а.с.85-93), підставою для його зміни є уточнення фактичних обставин справи, а не збільшення обсягу обвинувачення, як зазначив суд першої інстанції при ухваленні вироку.
Таким чином, при ухваленні оскаржуваного вироку суд першої інстанції не врахував розмір покарання, який був призначений ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попереднім вироком, та при призначенні покарання за оскаржуваним вироком посилив покарання, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 375 КПК України 1960 року.
З огляду на наведене, враховуючи, що при ухваленні вироку судом недостатньо враховані дані про особу ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , обставини, які пом`якшують їх покарання, стан здоров`я кожного з обвинувачених, а також не враховані вимоги ч.2 ст. 375 КПК України 1960 року, колегія суддів вважає за необхідне пом`якшити призначене кожному з обвинувачених покарання до меж, які були визначені за попереднім вироком.
Призначаючи остаточне покарання засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожному, суд першої інстанції вірно застосував вимоги ч.4 ст. 70 КК України (про що зазначено в мотивувальній частині вироку) та ці вимоги закону фактично застосовані, про що свідчить застосований принцип призначення покарання. Тому посилання в резолютивній частині на застосування вимог ч.1 ст. 70 КК України є опискою.
Судом першої інстанції обґрунтовано зараховано у строк відбування покарання строк відбутого покарання ОСОБА_8 за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року, а також ОСОБА_7 за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2011 року, із розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі, що відповідає вимогам ч.4 ст. 70 КК України.
Також, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_7 судом вірно зарахований строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а :
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Апеляцію захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2016 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання за ч. 3 ст. 187 КК України та пом`якшити призначене основне покарання до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст. 187 КК України за даним вироком та ч.3 ст. 187 КК України за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року, шляхом часткового складання призначених основних покарань, ОСОБА_8 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією ? частини належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, тобто з 01 грудня 2016 року, та у строк відбування покарання зарахувати строк відбутого покарання у виді 10 років 10 місяців 24 дні позбавлення волі, а саме:

- відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати строк відбування покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.12.2011 року у період з 19.12.2011 року до 19.06.2012 року, із розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі, що становить 7 місяців;

- відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення: з 01.04.2011 року до 18.12.2011 року, з 20.06.2012 року до 01.12.2016 року, тобто 5 років 1 місяць 28 днів, із розрахункуодин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 10 років 3 місяці 24 дні.
З урахуванням відбутого покарання, вважати ОСОБА_8 таким, що на день винесення вказаної ухвали він відбув строк призначеного покарання у виді позбавлення волі строком 10 років, та у зв`язку із відбуттям призначеного покарання ОСОБА_8 звільнити з-під варти з зали суду негайно.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити призначене покарання за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст. 187 КК України за даним вироком та злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст. 185 КК України за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2011 року, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією ? частини належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.04.2010 року та остаточне покарання призначити ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією ? частини належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, тобто з 01 грудня 2016 року, та у строк відбування покарання зарахувати строк відбутого покарання у виді 8 років 1 місяця 5 днів позбавлення волі, а саме:

- відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати строк відбування покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2011 року у період з 21.10.2011 року до 26.03.2012 року, із розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі, що становить 5 місяців 5 днів;

- відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення: з 09.04.2011 року до 20.10.2011 року, з 27.03.2012 року до 23.05.2014 року, 08.10.2015 року до 30.11.2016 року, тобто 3 роки 10 місяців, у строк відбування покарання, із розрахункуодин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 7 років 8 місяців.

В решті зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3