Справа № 504/560/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2017 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в смт. Доброслав кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чугуїв Харківської області, громадянина України, українця за національністю, з повною вищою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, проходить військову службу за мобілізацією поза штатом у розпорядженні командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

встановив:
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом У країни від 17.03.2014 року №1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

31.08.2014 року капітан ОСОБА_4 був призваний у зв`язку з частковою мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня капітан ОСОБА_4 з військового комісаріату відкомандирований для комплектування (доукомплектування) в особливий період у розпорядження командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу являється день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 31.08.2014 року, тобто з дня відправлення капітана ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

01.09.2014 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №183 капітана ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини на військову службу за контрактом, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира взводу забезпечення 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно вимог п.п.1,3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 13.02.2015 року №31, 11.02.2015 року капітан ОСОБА_4 убув на лікування у зв`язку із хворобою з району виконання бойових завдань за призначенням в зоні проведення антитерористичної операції до лікарні м. Курахове.

В подальшому капітан ОСОБА_4 перебував на лікуванні в різних закладах охорони здоров`я до 29.04.2015 року. Відтак, на наступний після закінчення лікування день, тобто 30.04.2015 року, капітан ОСОБА_4 мав повернутись у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Проте, 30.04.2015 року військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за мобілізацією капітан ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення наведених вище вимог закону, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин - до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в зоні проведення антитерористичної операції поблизу АДРЕСА_3 , незаконно був відсутній за місцем проходження служби до 19.10.2016 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

19.10.2016 року капітан ОСОБА_4 був розшуканий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де повідомив про причини ухилення від військової служби. Того ж дня капітану ОСОБА_4 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 було роз`яснено та наголошено на необхідності на наступний день, тобто 20.10.2016 року, повернутись за місцем у проходження військової служби в пункт постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, 20.10.2016 року, капітан ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення наведених вище вимог закону, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин - до пункту постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно відсутній за місцем проходження служби до 11.40 год. 08.02.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

08.02.2017 року 11.40 год. капітан ОСОБА_4 з`явився у військову прокуратуру Одеського гарнізону та повідомив про причини ухилення від військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст.407 КК України винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно 31.08.2014 року він був призваний у зв`язку з частковою мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня його з військового комісаріату відкомандировано для комплектування (доукомплектування) в особливий період у розпорядження командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 він 11.02.2015 року убув на лікування у зв`язку із хворобою з району виконання бойових завдань за призначенням в зоні проведення антитерористичної операції до лікарні м. Курахове.

В подальшому він перебував на лікуванні в різних закладах охорони здоров`я до 29.04.2015 року. 30.04.2015 року, він мав повернутись у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Проте, 30.04.2015 року він діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин - до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в зоні проведення антитерористичної операції поблизу АДРЕСА_3 , незаконно був відсутній за місцем проходження служби до 19.10.2016 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

19.10.2016 року він був розшуканий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де повідомив про причини ухилення від військової служби. Того ж дня йому було роз`яснено та наголошено на необхідності на наступний день, тобто 20.10.2016 року, повернутись за місцем у проходження військової служби в пункт постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, 20.10.2016 року, він повторно, діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог закону, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин - до пункту постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно був відсутній за місцем проходження служби до 11.40 год. 08.02.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

08.02.2017 року 11.40 год. він з`явився у військову прокуратуру Одеського гарнізону та повідомив про причини ухилення від військової служби.

Пояснив, що вчинив дане кримінальне правопорушення при збігу обставин, оскільки втратив документи, хотів їх відновити, але процес затягнувся. Також, мав проблеми з фінансуванням, весь час перебував у Вінницькій області у батьків.

У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на військову службу без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо, хоча має державні нагороди, має на утриманні неповнолітню дитину, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був учасником АТО.

Згідно ст.12 КК України, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,

ухвалив:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1