Справа 688/1883/17
№ 1-кс/688/331/17
Ухвала
Іменем України
18 липня 2017 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Шепетівці скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову слідчого ОСОБА_4 від 23 червня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання,

встановив:

Захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000547, звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи.

В обґрунтування скарги зазначив, що в процесі розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_6 надав показання щодо обставин його затримання працівником поліції, отримання ним та працівником поліції тілесних ушкоджень. По справі була призначена та проведена судово-медична експертиза. Згідно висновку експерта підтверджено факт отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у зазначений ним період, однак поставлено під сумнів механізм виникнення даних тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних у показаннях ОСОБА_6 , які він надав під час допиту як підозрюваний. Посилаючись на те, що експерт у своєму висновку не конкретизував та не обґрунтував неможливості отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних ним у показаннях підозрюваного, захисник ОСОБА_3 20 червня 2017 року заявив слідчому клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи. 23 червня 2017 року у задоволенні клопотання йому відмовлено. Вказуючи на те, що механізм заподіяння тілесних ушкоджень має значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин події, просив скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого призначити додаткову судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1.Чи могло виникнути у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді синця у лівій височній ділянці, коли він спиною лежав на тілі працівника поліції, який в свою чергу знаходився лежачим спиною на землі та кулаком лівої руки наніс ОСОБА_6 удар у ліву височну ділянку. Якщо при таких обставинах виникнути у ОСОБА_6 тілесне ушкодження не могло, то обґрунтувати чому; 2. Чи могло виникнути у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді гематоми та розсічення губи, коли він спиною лежав на землі, працівник поліції знаходився на ньому та наносив удари кулаками рук в обличчя. Якщо при таких обставинах виникнути в ОСОБА_6 тілесне ушкодження не могло, то обґрунтувати чому; 3. Чи могло виникнути в ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді забою голови, струсу головного мозку, коли йому наносилися удари кулаком руки у ліву височну ділянку та в передню частину обличчя при обставинах вказаних у двох попередніх запитаннях. Якщо при таких обставинах виникнути в ОСОБА_6 тілесні ушкодження не могли, то обґрунтувати чому.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав скаргу з підстав, викладених у ній. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 дав показання про те, що вважав, що його наздогнав потерпілий та напав на нього, а тому завдав удар поліцейському, намагаючись відмахнутися від нападника, не усвідомлюючи, що завдав удар працівнику поліції, а тому з`ясування вказаних питань має значення для повноти досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження в тому числі по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Слідчий СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Вказав, що в матеріалах кримінального провадження міститься акт СМЕ та висновок експерта, відповідно до яких у підозрюваного ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження характерні для легкого ступеня тяжкості, тому не вбачає необхідності призначення додаткової СМЕ, оскільки механізм отримання ним тілесних ушкоджень не впливає на кваліфікацію інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_5 вважає скаргу безпідставною і просить у задоволенні такої відмовити.

Заслухавши захисника, слідчого, прокурора, розглянувши долучені до скарги матеріали та матеріали кримінального провадження №0000547, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, обставини, які впливають на тяжкість кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані, у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2017 року захисник ОСОБА_3 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України подав слідчому ОСОБА_7 клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи, з метою визначення механізму отримання тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_6 , з метою підтвердження чи спростування його показань як підозрюваного.

Постановою слідчого від 23 червня 2017 року у задоволенні клопотання захисника відмовлено.
Відповідно до ст.101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Зі змісту ст. 92 КПК України слідує, що обов`язок доказування обставин, що мають значення для кримінального провадження, покладається на слідчого, прокурора.
Призначаючи судово-медичну експертизу, слідчий ОСОБА_4 у постанові від 15 червня 2017 року доручив експерту встановити тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_6 , їх характер, кількість, локалізацію механізм та час утворення, а також з`ясувати чи виникнення тілесних ушкоджень відповідає показанням підозрюваного ОСОБА_6 .
З висновку експерта від 16.06.2017 року слідує, що ушкодження на тілі ОСОБА_6 за механізмом та властивостями не відповідають його показанням, зазначеним у протоколі допиту від 12.06.2017 року, але їх виникнення не виключається під час травмування 23.04.2017 року.

Підставою для відмови у задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи стало те, що ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих підозрюваним ОСОБА_6 під час події 23.04.2017 року, як обставина, що підлягає доказуванню, встановлена експертним шляхом.

Своє клопотання про необхідність призначення додаткової експертизи захисник обґрунтовує тим, що питання щодо механізму отримання тілесних ушкоджень підозрюваним мають значення для встановлення наявності у його діяннях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Разом з тим, зі змісту питань, які захисник пропонує винести на розгляд додаткової судово-медичної експертизи, слідує, що підозрюваний фактично вважає неправомірними дії працівника поліції, який завдав йому тілесних ушкоджень, що не є предметом доказування у даному кримінальному провадженні, і може бути вирішено в іншому порядку (звернення до ГУНП в Хмельницькій області про проведення службової перевірки по факту заподіяння підозрюваному тілесних ушкоджень працівником поліції, тощо).

Таким чином, оскільки обставини, на які посилається захисник у своїй скарзі та клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи не є предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні, а сторона захисту намагається дати оцінку діям працівника поліції (потерпілого), під час виконання ним службових повноважень щодо їх перевищення, що також не є предметом доказування у даному провадженні, тому постанова слідчого ОСОБА_8 від 23.06.2017 року про відмову у задоволенні клопотання не підлягає скасуванню, а скарга захисника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, -

ухвалив :

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову слідчого ОСОБА_4 від 23 червня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді

Слідчий суддя: ОСОБА_1