Справа № 526/1245/17
Провадження № 1-кп/526/161/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000253 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого в "Житлобудсервіс" в м. Кременчук робітником, неодруженого, раніше судимого:

- 20.03.1997 року Полтавським обласним судом за ст.ст. 93 П «А», 142 ч. 3, 42 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 06.07.2000 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 183-3 ч. 2 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Полтавського обласного суду від 20.03.1997 року у виді 10 років 11 місяців 27 днів позбавлення волі та остаточно призначено 13 років 11 місяців 27 днів ВТК суворого режиму;

- 20.10.2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 94 КК України до 11 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

05 квітня 2017 року ОСОБА_4 , будучи судимим 20.03.1997 року Полтавським обласним судом по ст. 93 П «А», ст. 142 ч. 3, ст. 42 КК України, перебуваючи на лікуванні в Гадяцькому обласному туберкульозному санаторії, розташованому в м. Гадяч по вул. Малобудищанській, 1/2, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи повторно і з прямим умислом, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, підійшов до ОСОБА_5 , який теж лікувався в даному санаторії і використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ними під час проходження лікування, шляхом обману та зловживаючи довірою переконав останнього передати йому для тимчасового користування мобільний телефон «Microsoft Lumia 640 Dual SIM RM-1077», без наміру повертати телефон потерпілому.

Після отримання мобільного телефону «Microsoft Lumia 640 Dual SIM RM-1077» ОСОБА_4 06.04.2017 року, близько 05 год. із санаторію зник у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 497 від 29.06.2017 року, матеріальної шкоди на суму 2 602 грн. 55 коп.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
10 серпня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, збитки завдані своїми діями ОСОБА_5 відшкодував останньому в повному обсязі. Будь-яких претензій до ОСОБА_4 щодо відшкодування шкоди потерпілий ОСОБА_5 не має.

Під час укладення угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 узгодили міру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого які не заперечували щодо затвердження судом угоди про примирення, суд приходить до висновку, що дана угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Зміст даної угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені в ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні, обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Матеріальну шкоду у сумі 2602 грн. 55 коп., завдану даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 , відшкодовано під час досудового розслідування шляхом повернення майна. Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у сумі 395,48 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 369-371, 373, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 10 серпня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000253, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази:

- мобільний телефон «Microsoft Lumia 640 Dual SIM (black) (модель - RM-1077; IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 », який передано на відповідальне зберігання під схоронну розписку ОСОБА_5 залишити у його власності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 395 грн. 48 коп.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1