Справа № 573/686/17
Номер провадження 1-кп/573/74/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 березня 2017 року за №0000143, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно технічна, розлученого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту є протиправними діями, що тягнуть за собою кримінальну відповідальність, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день середини жовтня 2016 року, перебуваючи в денний час доби неподалік від покинутого приміщення бані, на вул. Заводській у смт. Миколаївка, Білопільського району, Сумської області, на смітнику в кущах побачив три дикорослі рослини коноплі. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел зірвати з вказаних рослин гілки з листям для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 зірвав п`ять верхівок гілок з листям та стеблом дикорослих рослин коноплі, поклав до полімерного пакету, незаконно придбавши таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 того ж дня середини жовтня 2016 року, з метою незаконного зберігання наркотичного засобу без мети збуту, приніс зірвані з рослин коноплі п`ять гілок до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де дві гілки рослини коноплі в поліетиленовому пакеті поклав у приміщенні кімнати біля дивану, а три гілки - поклав сохнути на полиці в приміщенні сараю, розпочавши таким чином незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

ОСОБА_4 незаконно зберігав придбаний ним наркотичний засіб у період з жовтня 2016 року до 05 березня 2017 року та періодично вживав його шляхом паління через цигарку.

05 березня 2017 року працівниками Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області проведено огляд квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , в ході якого у кімнаті №5 біля дивану, у полімерному пакеті виявлено та вилучено не подрібнену суху речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом масою в перерахунку на висушену речовину 52,12 г.

Виконуючи вказані протиправні дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування 29 березня 2017 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

30 березня 2017 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, а також повідомив про те, що ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_3 постійно вживає наркотичні засоби та може зберігати їх у себе вдома. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та захисник останнього ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

У відповідності з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 309 КК, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які можуть бути покладені на нього, у зв`язку з його звільненням від відбування покарання з випробуванням, про що домовилися сторони угоди, згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначається виключно судом. З цими положеннями обвинувачений також погодився.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, тяжких наслідків від вчиненого ним кримінально караного діяння не настало, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання. За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працює, є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання (а. с. 24-28).

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, а також звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у сумі 880 грн. 40 коп. (а. с. 29).

Відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази пакет НДЕКЦ №4045832, в який упаковано речовину рослинного походження канабіс загальною вагою в перерахунку на суху речовину 52,12 г, який знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, знищити (а. с. 30).

В ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2017 року, укладену між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок процесуальних витрат.

Речові докази: речовину рослинного походження канабіс загальною вагою в перерахунку на суху речовину 52,12 г, упаковану в пакет НДЕКЦ №4045832, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: