АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене з начальником першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 09.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 369 КК України, -

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що клопотання органу досудового розслідування не містять доказів того, що ОСОБА_11 набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, що є обов`язковою умовою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_12 , а саме частку у статутному капіталі ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 113 452 044, 74 гривень

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення та вимоги закону щодо належного виконання з боку органу досудового розслідування повідомлення та вручення ОСОБА_12 підозри,( 42, 276-279, 135, 545 КПК, Закон України НАБУ) як і слідчим суддею не досліджено наявність підстав в накладенні арешту у відповідності до ст. 170 КПК України .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення представників власника майнаОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши доводи апеляції та вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливість конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя накладає арешт на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з поданого клопотання органом досудового розслідування розслідується внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 23.12.2014 року за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.369, ч.5 ст. 191 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_13 , оскільки останнєє метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за ч.3 ст.369, ч. 5ст.191 КК України.

З матеріалів судової справи вбачається, що органом досудового розслідування дотримані були вимогич. 5 ст. 170 КПК України, як і дотримані вимоги кримінально процесуального кодексу щодо вручення та повідомлення ОСОБА_13 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.369, ч.5 ст. 191 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Як видно з матеріалів провадження, щодо ОСОБА_14 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України. Що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України за якою повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Національним антикорупційним бюро України на підставі Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, Конвенції про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом 1990 року до компетентних органів Князівства Монако було підготовлено запит № 10-145/4580 від 07.02.2017 року про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, зокрема, вручення ОСОБА_12 повідомлення про підозру на території ОСОБА_15 та направленні підтвердження такого вручення на адресу Національного антикорупційного бюро України. 21.02.2017 року Генеральна прокуратура Королівства Монако отримало запит НАБУ про міжнародну правову допомогу.

31.05.2017 року на виконання запиту № 10-145/4580 від 07.02.2017 року щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_12 до Національного антикорупційного бюро України засобами електронного зв`язку надійшло повідомлення від слідчого судді Суду першої інстанції Королівства ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_17 відмовився від отримання будь яких документів.

Відповідно до положень ст. 545 КПК України, під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України, останнє здійснює функції центрального органу України. На підставі ст. 541 КПК України уповноважений (центральний) орган - орган, уповноважений від імені держави розглянути запит компетентного органу іншої держави або міжнародної судової установи і вжити заходів з метою його виконання чи направити до іншої держави запит компетентного органу про надання міжнародної правової допомоги. Дані норми закону повністю узгоджуються з правами Національного антикорупційного бюро України, що визначені ст. 17 Закону України «Про антикорупційне бюро України».

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що вимоги закону в частині вжиття заходів щодо вручення, повідомлення про підозру ОСОБА_12 органом досудового розслідування виконані в повному обсязі, та не суперечить вимогам закону.

За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, як і клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту.

Покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови в клопотанні органу досудового в накладенні арешту на грошові кошти ОСОБА_13 є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.98, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 про арешт майна, яке належить на праві власності ОСОБА_12 , а саме частку у статутному капіталі ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 113 452 044, 74 гривень скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене з начальником першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 09.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 369 КК України, - задовольнити

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_12 , а саме частку у статутному капіталі ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 113 452 044, 74 гривень

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3759/2017 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_18
Доповідач ОСОБА_1