Справа № 755/4386/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 , маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, 21.03.2017 приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в ТРЦ «Квадрат», розташованому в м. Києві, бул. Перова 36, а саме у магазині «Карі», де у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне викрадення чужого майна, що належить магазину «Карі».
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, з метою повторного викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , підійшов до торгівельної полиці магазину «Карі», звідки взяв чоловічі рукавиці закупівельною вартістю 316 гривень 75 копійок, які заховав під курточку, в яку був одягнутий та направився до виходу.
Продовжуючи свої злочинні діяння з метою викрадення чужого майна ОСОБА_7 , тримаючи при собі чоловічі рукавиці, що належать магазину «Карі», почав рухатись в сторону виходу магазину. Підійшов до виходу, останній побачив сигнальні рампи, але незважаючи на них та усвідомлюючи, що він не розрахувався за вказаний товар, з метою зникнення з місця вчинення злочину, вийшов із території магазину. В цей час працівниця магазину почала кричати ОСОБА_8 щоб він зупинився, але незважаючи на це будучи обізнаним, що його дії були викриті останній з місця вчинення злочину намагався зникнути, але в подальшому був затриманий працівником поліції.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними, для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
22.03.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: відеозаписом з магазину «Карі», протоколами допитів свідків, протоколом огляду місця події, протоколом допиту підозрюваного, рапортом, іншими матеріалами кримінального провадження.
Беручи до уваги ризики, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_7 , не працює, не має постійного джерела прибутку, є суспільно небезпечною особою, схильною до вчинення злочинів, може продовжувати злочинну діяльність, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування може свідчити здійснення особою погрози, підкуп, умовляння свідків, схилення їх до дачі неправдивих показань; спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; впливати на спеціалістів та експертів; вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить задовольнити клопотання.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в ньому.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні категорично заперечував проти даного клопотання, вважав необґрунтованою підозру у скоєнні злочину передбачену ст. 186 КК України та просив суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисника та зазначив, що має постійне місце проживання в м. Києві, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином впливати на кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про залишення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 без задоволення.
21.03.2017 року (час фактичного затримання о 12 годині 20 хвилин), в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України.
22.03.2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків або іншим чином впливати на кримінальне провадження.
Разом з тим, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, що дають підстави для застосування запобіжного заходу.
Вирішуючи питання застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приймає до уваги, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 6 років, проте із замахом на злочин, що не становить найвищого ступеню суспільної небезпеки, раніше судимий, не одружений, не працюючий, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, а також недоведеність слідчим, прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів недостатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, оскільки вважає, що даний вид запобіжного заходу забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за першою вимогою;
2) не покидати без дозволу слідчого, прокурора або суду, місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа буде передана до суду, на прокурора.
Звільнити ОСОБА_5 негайно з під-варти в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. А підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя