АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1920/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 611/830/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 28.03.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сарань Карагандинської області республіки Казахстан, громадянин України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 11.03.1983 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 3, 9 ч. 2 Указу Пленуму ВС СРСР від 27.12.1987р. "Про амністію" строк скорочено до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
2) 07.05.1985 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
3) 04.01.1991 року Шахтинським районним судом Карагандинської області за ч. 1 ст. 93 КК Казахстану до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 02.12.1996 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 106 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років виправних робіт з утриманням 10% від доходу;
5) 19.08.1999 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
6) 15.09.1999 року звільнений з місць позбавлення волі відповідно до ухвали Дніпропетровського обласного суду від 14.09.1999 року;
7) 19.09.1999 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстроченням виконання вироку на 2 роки зі штрафом у розмірі 680 грн.;
8) 24.03.2004 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
9) 27 листопада 2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі;
10) 13 листопада 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1, ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;
11) 19 грудня 2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185. ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі,
засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - 3 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 185 КК України - 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 12 ( дванадцяти) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Початок строку відбування ОСОБА_7 покарання відраховано з моменту його затримання - 02 червня 2014 року.
Зараховано в строк відбуття покарання покарання, що відбуте за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за період з 02 червня 2014 року по 28 березня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання його перебування в установах попереднього ув`язнення за період з 02 червня 2014 року по 28 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вироку, 28 травня 2014 року приблизно о 10 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилися у приміщенні сараю, розташованого біля ставка поблизу села Самійлівка Близнюківського району Харківської області, де спільно вживали спиртні напої.
У зазначений час між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, яка переросла у бійку. Під час бійки у обвинуваченого виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .
Реалізуючи цей злочинний умисел, ОСОБА_7 взяв у руку власний мисливський ніж «Соndor» та умисно наніс ним два удари ОСОБА_9 в область грудної клітини та черевної порожнини, спричинивши останньому згідно висновку судово-медичного експерта № 121 -ЛЗт/14 від 08.08.2014 тілесні ушкодження у виді: колото різаної рани передньої поверхні грудної клітини зліва, в області проекції 3-го ребра між білягрудинною та середньо ключичною лініями з повним перетином хрящової частини 3-го ребра та пошкодженням по ходу раневого каналу пристіночної плеври, сердечної сумки, серця з наскрізним пошкодженням передньої та задньої стінки лівого шлуночка, з пошкодженням нижньої долі лівої легені та верхнього краю 10-го ребра по біляхребтовій лінії з масивним крововиливом м`яких тканин по ходу раневого каналу та масивний крововилив в ліву плевральну порожнину; колото-різаної рани передньої черевної стінки по умовно-середній лінії з пошкодженням по ходу раневого каналу підшкірної жирової клетчатки, м`язів черевної стінки, пошкодженням діафрагми та лівої долі печінки по діафрагмальній поверхні з масивним крововиливом м`яких тканин по ходу раневого каналу та масивним крововиливом у черевну порожнину; синців в лівій та правій біля окових областях, внаслідок чого ОСОБА_9 помер на місці події.
Після цього ОСОБА_7 , впевнившись, що ОСОБА_9 не подає ознак життя, з метою приховати сліди злочину, поклав труп ОСОБА_9 на ковдру, за допомогою якої витяг тіло з приміщення сараю та помістив його в гумовий човен. Потім ОСОБА_7 за допомогою мотузки прив`язав до шиї трупа ОСОБА_9 камінь, відплив на човні подалі від берега та скинув труп ОСОБА_9 у воду.
В цей же день приблизно о 10 годині після вчинення зазначеного злочину, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав з приміщення сараю, розташованого біля ставка поблизу с. Самійлівка Близнюківського району Харківської області, бензопилу марки «Урал» БП-45-3,0, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки у розмірі 399 грн.
28 травня 2014 року приблизно о 19 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, запропонував ОСОБА_11 вчинити крадіжку чужого майна з приміщення сараю, розташованого поблизу с. Самійлівка Близнюківського району Харківської області, на що останній дав свою згоду.
В цей же день приблизно о 20 години 10 хвилин ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 на автомобілі «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , виїхали з с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області та направилися в сторону с. Самійлівка Близнюківського району Харківської області.
В цей же день приблизно о 23 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на вказаному автомобілі під`їхали до ставка, розташованого поблизу с.Самійлівка Близнюківського району Харківської області, після чого, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, з приміщення вищезазначеного сараю винесли, перенесли, та розмістили в багажне відділення автомобіля «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належне потерпілому ОСОБА_13 майно, а саме: бензиновий генератор, надувнивний резиновий човен з двома веслами та 5-ть мішків з рибальською сіткою загальною довжиною 2500 метрів, загальною вартістю 9561 грн., яке намагались таємно, повторно викрасти, але не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їх волі , так як під час перевезення ОСОБА_11 був затриманий потерпілим ОСОБА_13 , а ОСОБА_7 зник.
Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю останнього.
Обвинувачений в апеляційній скарзі та доповненні до неї просить скасувати вирок та призначити по справі новий розгляд в суді 1-ї інстанції. При цьому зазначив, що судом при розгляді справи було порушено кримінальний процесуальний закон та закон про кримінальну відповідальність, в результаті чого не була допитана у якості свідка співмешканка ОСОБА_14 , а свідки-поняті, свідок ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_16 давали неправдиві покази, у зв`язку з чим він невірно засуджений. По справі не встановлений мотив, знаряддя, час вчинення злочину та час смерті потерпілого. Злочину він не вчиняв, обмовив себе на досудовому слідстві, у зв`язку з побоюваннями за своє життя, якому міг загрожувати ОСОБА_14 особа яка, на думку апелянта, вчинила вбивство. Слідство проведено неповно, з обвинувальним ухилом, порушено право на захист, факт його знаходження в стані алкогольного сп`яніння не підтверджений, на що не звернув уваги суд, по справі відсутні беззаперечні докази його вини у скоєнні вбивства. Також, при ознайомленні зі справою його обмежили в правах.
Заслухавши суддю доповідача, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок законним та обґрунтованим, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_7 за вказаним вище обвинуваченням засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.
Потерпілий ОСОБА_16 показав, що у нього в оренді ставок в селі Самійлівка, охоронцями якого були ОСОБА_9 та ОСОБА_7
28.05.2014 року йому на мобільний телефон подзвонила ОСОБА_17 та повідомила, що в сторону ставка рухається автомобіль «Газель», в якому вона бачила ОСОБА_18 . Він вирішив перевірити ці покази ОСОБА_15 та поїхав на ставок на автомобілі «Ніва» разом з ОСОБА_19 . Там вони побачили автомобіль «Газель».
В приміщенні охоронців ставку був відсутній бензиновий генератор, надувний гумовий човен, бензопила «Урал» та 5 мішків з рибальською сіткою. Вони побачили, як автомобіль «Газель» почав удалятися та поїхали за ними. Але водій «Газелі» на їхні сигнали не реагував. Через деякий час вони догнали автомобіль «Газель» та змусили водія зупинитися. З автомобіля «Газель» вискочив ОСОБА_18 та втік, а інші троє ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_11 залишилися. У вантажному відсіку «Газелі» виявили своє майно - бензиновий генератор, надувний гумовий човен та 5 мішків з рибальською сіткою. На його запитання ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_22 не бачив і де він не знає.
Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_23 .
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що від ОСОБА_16 дізналася, що охоронцями ставка є ОСОБА_22 та ОСОБА_18 .
28.05.2014 року побачила біля її двору зупинився автомобіль «Газель», там було 4 чоловіка, серед них ОСОБА_18 . ОСОБА_18 сказав, що ОСОБА_22 поїхав до себе до дому в Дніпропетровську область, а вони втрьох разом з ним поїхали відпочити на ставок. Про це вона подзвонила та сказала ОСОБА_16 .
Через деякий час дізналася, що на ставку знайшли труп ОСОБА_22 .
Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 пояснили, що 28.05.2014 р. на автомобілі «Газель» разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , який знаходився у нетверезому стані, поїхали на ставок. ОСОБА_18 пояснив, що необхідно на ставку забрати човен, який йому подарували. Біля ставка автомобіль застряв, а ОСОБА_18 та ОСОБА_14 пішли до ставка, а коли повернулися, принесли із собою гумовий човен, декілька мішків з майном та генератор. По дорозі їх догнав автомобіль «Ніва», ОСОБА_18 зупинятися заборонив, а коли їх догнали, вискочив на втік.
Свідок ОСОБА_26 пояснив, що 28.05.2014 року ОСОБА_15 сказала, що пропав ОСОБА_22 та на дзвінки не відповідає, через деякий час приїхали працівники міліції та знайшли на поверхні водоймища труп ОСОБА_22 з декількома ножовими пораненнями, а на шиї мотузку.
Згідно протоколу огляду місця події, у вантажному відділу автомобіля «Газель», який затримали потерпілий з водієм, працівники міліції виявили гумовий човен, рибальську сітку, бензиновий генератор.
Згідно слідчого експерименту, ОСОБА_18 в присутності захисника та судово-медичного експерта, та інших учасників показав, як між ним та ОСОБА_22 біля ставка виникла сварка, а потім бійка. Під час бійки ОСОБА_18 ножем «Кондор» наніс ОСОБА_22 декілька ударів. Після цього ОСОБА_18 ножі помив, один уронив у воду, а труп ОСОБА_22 загорнув у ковдру, помістив в човен, на якому відплив від берега та скинув у воду. Після цього ОСОБА_18 показав, як він прийняв заходи, щоб приховати сліди злочину, вимиваючи скатертину на столі.
Згідно висновку судово-медичної експертизи, на трупі ОСОБА_9 виявлені колото-різані рани грудної клітини з пошкодженням плеври, серцевої сумки, серця, колото-різані рани черевної стінки з пошкодженням м`язів черевної стінки, діафрагми, лівої долі печінки, масивним крововиливом. Причиною смерті стала гостра крововтрата, в результаті вищевказаних колото-різаних поранень та пошкодження внутрішніх органів. Колото-різані рани утворилися від дії гострого колючо-ріжучого предмета, яким міг бути наданий ніж «Кондор» (том 1, а.с. 231-235, 238-239).
Давши правильну оцінку цим та наведеним у вироку доказам, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_18 за наведеними вище статтями.
Наведені вище докази, у тому числі покази свідка ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_16 узгоджувалися між собою та з іншими доказами, в тому числі з показами свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , з якими в автомобілі «Газель» ОСОБА_18 намагався увезти викрадене біля ставка майно, тому суд їх визнав достовірними, а позицію обвинуваченого, який заперечував скоєння злочинів неспроможною.
А про механізм вчинення умисного вбивства ОСОБА_18 показав на слідчому експерименті за участю в тому числі захисника та судово-медичного експерта. При цьому показав, яким ножем наносив удари в життєво важливі органи потерпілого та розповів про спосіб, яким намагався приховати труп.
Наведені вище докази підтверджують, що ніж, яким були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_22 , знаходився у обвинуваченого та він їм наніс смертельні тілесні ушкодження, а також судом встановлений мотив злочину.
Ці докази спростовують доводи апеляції, що не був встановлений ніж, яким наносилися смертельні ушкодження, а також, що поняті дали неправдиві покази.
Районний суд повно перевірив покази свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , які знаходилися разом з обвинуваченим та які підтверджували, що в момент скоєння злочинів обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, чому дав правильну оцінку.
Районний суд повно та всебічно перевіряв доводи обвинуваченого та захисника, в тому числі покази обвинуваченого на слідчому експерименті. З матеріалів видно, що захисник приймав участь в розгляді справи, задавав питання потерпілим та свідкам, приймав участь в дослідженні доказів, що спростовує доводи апеляції про пасивну позицію захисника.
Доводи апеляції, що обвинувачений був обмежений при ознайомленні з матеріалами неспроможні. Як видно з матеріалів, клопотання обвинуваченого про надання йому матеріалів для складання апеляційної скарги районним судом було задоволено та він декілька днів знайомився з матеріалами з 16.05.2016 р. по 30.06.2016 року, в тому числі з технічним записом засідання, а потім почав зловживати своїм правом, тому йому був складений графік подальшого ознайомлення.
Наведене свідчить про те, що в цій частині право обвинуваченого на захист порушено не було.
Матеріали справи та звукозаписи спростовують посилання апеляції засудженого, що на нього та свідків чинився тиск при розгляді кримінального провадження.
Покарання призначено відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був судимим, скоїв особливо тяжкий злочин, внаслідок якого загинула людина, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому обставин для пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 28.03.2016 р. щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 29.03.2016 р. по 13.12.2016 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: