Справа № 642/362/16к
Провадження № 1-кп/642/192/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

перекладачів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саратова Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-10.11.2003 Артемівським міськрайсудом Донецької області за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України в силу ст.ст. 69, 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений 09.10.2004 за відбуттям строку покарання;
-15.09.2005 Артемівським міськрайсудом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України в силу ст.ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 17.02.2010 за відбуттям строку покарання;
-19.10.2010 Слов`янським міськсудом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17.02.2010 за відбуттям строку покарання;
-01.04.2011 Артемівським міськрайсудом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 22.07.2015 за відбуттям покарання;
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 01.04.2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість, повторно скоїв кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин:
Так, ОСОБА_9 15 січня 2016 року приблизно о 2 год. 00 хвил., перебуваючи в кафе «Мехіко Хаус», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 62, познайомився з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які мають виражені вади слуху та мовлення.
Під час спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив у ОСОБА_4 гроші та ювелірні вироби, і у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном та грошовими коштами ОСОБА_4
15 січня 2016 року приблизно після 2 год. 00 хвил. ОСОБА_9 , перебуваючи в вищезазначеному кафе «Мехіко Хаус», діючи повторно, реалізуючи свій злочинний намір, дізнавшись, що ОСОБА_4 потрібно придбати наркотичні засоби та їх аналоги для свого знайомого ОСОБА_10 , запропонував ОСОБА_4 проїхати разом з ним на автомобілі таксі за вказаною ним адресою начебто для придбання наркотичних засобів та їх аналогів, на що остання погодилась.
Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на автомобілі таксі під керуванням невстановленої особи прослідували на місце, вказане ОСОБА_9 , а саме до перехрестя вул. Муранова та пров. Крутогорського в м. Харкові. У вказаному місті ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 вийшли з автомобіля таксі та направились по провулку Крутогорському, де ОСОБА_9 , переконавшись, що поблизу відсутні сторонні люди, наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_4 , потім наніс їй ще один удар кулаком в область лівого вуха, після чого схопив її руками за вуха, намагаючись насильно зняти з неї сережки зі срібла, чим подавив волю потерпілої до супротиву, та потерпіла, усвідомлюючи, що її здоров`ю загрожує реальна небезпека, самостійно зняла з вух сережки зі срібла загальною вагою срібла 3 грама, вартістю 32 грн. 90 коп. згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 1315 від 04.04.2016, та передала ОСОБА_9 , після чого останній зняв з пальця її лівої руки кільце із срібла вагою 2,5 грама вартістю згідно з вищезазначеним висновком експерта 23 грн. 50 коп., які залишив при собі.
Продовжуючи реалізовувати злочинний намір, ОСОБА_9 розстібнув курточку ОСОБА_4 , шукаючи ювелірні вироби на шиї потерпілої та грошові кошти в кишенях. ОСОБА_4 , яка продовжувала перебувати під впливом застосованого до неї фізичного насильства з боку ОСОБА_9 та підкоряючись волі останнього, віддала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 800 грн., які мала при собі.
Після цього ОСОБА_4 , намагаючись втекти та покликати на допомогу, побігла та сіла в автомобіль таксі, який знаходився на перехресті вул. Муранова та пров. Крутогорського в м. Харкові, однак ОСОБА_9 , продовжуючи злочинні дії, наздогнав ОСОБА_4 , також сів в автомобіль таксі, та за вказівкою ОСОБА_9 водій автомобілю почав рух, слідуючи до вул. Котлова, 67 в м. Харкові.
Після зупинки автомобілю ОСОБА_9 , застосовуючи фізичний вплив, схопив ОСОБА_4 за руки та примусив вийти з автомобіля, після чого, утримуючи за руки, примусив прослідувати разом з ним в під`їзд №1 будинку №67 по вул. Котлова в м. Харкові, де піднявшись на другий поверх, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_4 , ставши позаду неї, продовжував висловлювати погрози на її адресу щодо застосування до неї насильства, наніс їй удар кулаком в область обличчя, після чого потерпіла передала ОСОБА_11 грошові кошти, які залишились у неї, в сумі 1 250 грн.
Згідно з висновком експерта №207-Ая/16 від 28.01.2016 ОСОБА_4 заподіяні такі тілесні ушкодження: синці в ділянці правого ока, на правій боковій поверхні шиї в середній третині, на розгинальній поверхні лівого передпліччя в середній третині, які утворились в результаті дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючої поверхні яких не відобразились, за механізмом удару - розтягнення. Синці викликають скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 1315 від 04.04.2016 станом на 15.01.2016 загальна ринкова вартість брухту срібла 925 проби - сережок, кільця загальною вагою 6 грамів складає 56 грн. 40 коп.
Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними протиправними діями спричинив ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 2 106 грн. 40 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе не визнав та пояснив, що 15 січня 2016 року він вживав спиртні напої зі своїм товаришем в кафе «У Галини» на вокзалі, де у його товариша виникла бійка з незнайомим чоловіком, який вибіг з кафе, та він - ОСОБА_12 - побіг за ним слідом. Шукаючи його, він опинився в кафе « ОСОБА_13 » на 2-му поверсі, однак його там не було, та він з товаришем продовжував сидіти в цьому кафе, замовив спиртне. В кафе сиділи раніше йому незнайомі ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , які мали вади слуху. ОСОБА_14 підійшла до нього та запитала, чи може він допомогти у придбанні її товаришу - ОСОБА_15 - наркотичного засобу -«травки», сказала, що ОСОБА_15 цікавив мак, опій. Він відповів, що у нього немає, однак він знає, у кого можна придбати. Він зателефонував та домовився з чоловіком про придбання наркотику, той зазначив місце, де буде знаходитись «закладка» - шприц з опієм. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 хотіли їхати з ним за наркотиком разом, а він наполягав, щоб їхала одна ОСОБА_14 , оскільки йому не потрібні були свідки придбання наркотичного засобу. Однак ОСОБА_15 сказав, що поїде також. Він - ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 втрьох вийшли з кафе, сіли в таксі, де була його - ОСОБА_12 - куртка, оскільки таксист чекав його біля кафе «У Галини», та поїхали. Агафонова дала йому 800 грн. для придбання наркотику, чотирма купюрами по 200 грн. По дорозі заїхали на автозаправну станцію, ОСОБА_14 дала 200 грн. для заправки, він- ОСОБА_12 - заплатив 100 грн. за заправку бензину, а решту 100 грн. повернув ОСОБА_14 . По дорозі вони заїхали в аптеку, придбали необхідне для вживання наркотичного засобу. На місті «закладки» не було, чоловік,який обіцяв покласти наркотик. сказав йому, що у нього нічого не вийшло. Після цього вони знову сіли в автомобіль, від`їхали недалеко, а потім всі втрьох вийшли з автомобіля, зайшли в арку, де він допоміг ОСОБА_15 зробити ін`єкцію наркотичного засобу, а ОСОБА_14 в цей час підсвічувала їм своїм мобільним телефоном. Після цього ОСОБА_15 пішов пішки, а вони сіли с ОСОБА_14 в автомобіль, разом доїхали до моста, де таксист сказав, щоб вони вийшли, оскільки йому зателефонували та він іде на замовлення. Він мав намір обманути ОСОБА_14 та заволодіти її грошима в сумі 800 грн., які вона дала на придбання наркотику, однак вона стала вимагати повернути гроші, погрожувала міліцією, тоді він дістав зі своєї кишені 800 грн. та кинув їй в обличчя. Вона залишилась підбирати гроші, а він сів в автомобіль та проїхав трохи далі, вийшов на мосту, постояв, та йому зателефонував чоловік та повідомив, що він може приїжджати за наркотиком, однак у нього не вистачало грошей на придбання наркотику, при собі було всього 110-120 грн., однак чоловік погодився йому дати наркотик в борг, та він мав намір поїхати на таксі за наркотиком. На стоянці на заправці «WOG» він побачив автомобіль такси, в якому водія не було, він постукав по автомобілю, однак на стук ніхто не вийшов. Він вирішив піти пішки, хотів скоротити шлях, спустився під міст, однак підійшли два чоловіка, попросили запалити, а потім поклали його на землю, кричали, де «ствол». Через 15 хвилин приїхав поліцейський патруль, його затримали та запитували, де у нього пістолет, повідомили, нібито він пограбував дівчину та намагався її зґвалтувати. Однак він нічого у неї не забирав, тілесних ушкоджень їй не наносив, не ґвалтував її. Він лише мав намір заволодіти її грошовими коштами у сумі 800 грн., а після її погроз, що вона звернеться до міліції, кинув їй ці гроші в обличчя.. Також зазначив, що дзвінки він здійснював з телефону свого товариша, та телефон залишив у таксиста. Ніякі дані про таксиста, який їх підвозив, йому невідомі. Цивільний позов не визнав
Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтвердилась наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила а в судовому засіданні, що 14 січня 2016 року увечері вона зустрілась в кафе біля вокзалу зі знайомим ОСОБА_16 , який, як і вона, має вади слуху та мовлення. У кафе був також раніше їй незнайомий ОСОБА_12 , який вживав спиртні напої. Подгайний попросив її довідатись, де можна придбати наркотичний засіб - «травку». Вона запитала про це ОСОБА_12 , та той сказав, що допоможе дістати, необхідно поїхати за наркотиком. Подгайний дав їй гроші у сумі 800 грн. для придбання наркотику. ОСОБА_12 наполягав, щоб лише вона одна поїхала з ним, без Подгайного. тому вона поїхала з ним одна, а ОСОБА_15 залишився. Біля кафе стояло таксі, де лежала куртка ОСОБА_12 , тому вона зрозуміла, що таксист є його знайомим. Вона- ОСОБА_14 - удвох з ОСОБА_12 сіли в таксі та поїхали за вказівкою ОСОБА_12 , назви вулиць вона не знала, однак змогла потім показати маршрут. Таксі зупинилось у незнайомому місті, вони вийшли з ОСОБА_12 , на вулиці нікого не було, та він став вимагати,щоб вона віддала йому гроші, вдарив її кулаком в обличчя, потім в ліве вухо, та намагався зірвати сережки з її вух, тому вона перелякалась та сама зняла їх та віддала йому, а він зняв з пальця її лівої руки кільце. ОСОБА_9 розстібнув її курточку, шукав ювелірні вироби на шиї та грошові кошти в кишенях, вимагав гроші, та вона віддала йому грошові кошти в сумі 800 грн., які мала при собі на придбання наркотику. Вона намагалась втекти, побігла та сіла в автомобіль таксі, який знаходився на перехресті, просила допомоги таксиста, однак той не допоміг, сказав, що все гаразд. ОСОБА_9 побіг за ній слідом, також сів в цей автомобіль, та за вказівкою ОСОБА_9 вони поїхали, потім він зупинив такси, схопив її за руки та витягнув силоміць з автомобіля, після чого, утримуючи за руки, затягнув в під`їзд будинку на другий поверх, став позаду неї, продовжував висловлювати погрози на її адресу про застосування до неї насильства. При цьому їй здавалось нібито якийсь твердий предмет він приставляв до неї ззаду, та вона думала, що це пістолет, однак вона не впевнена в цьому, пістолета не бачила. Він зняв та викинув її слуховий апарат, тому вона погано чула. Він наніс їй удар кулаком в область обличчя, після чого вона віддала ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1 250 грн, які залишались у неї в кишені. Після всього, що з нею сталося, вона побігла на вулицю, забігла на АЗС, набрала зі свого телефону номер поліції 102, у неї запитали адресу та вона передала телефон чоловіку з АЗС, щоб він назвав адресу, оскільки вона не знала свого місцезнаходження. Через декілька хвилин вона побачила ОСОБА_12 , який проходив вздовж АЗС, та показала на нього чоловіку, який повідомив інших чоловіків по телефону, куди пішов ОСОБА_12 , щоб його затримали. Потім прибув автомобіль поліції, її привезли на місце затримання ОСОБА_12 та вона підтвердила, що це саме він;

- фактом впізнання потерпілої ОСОБА_4 серед пред`явлених для впізнання 4-х осіб ОСОБА_9 , який з застосуванням погрози її вбити забрав у неї грошові кошти, та фототаблицею до протоколу (а.с.80-83, т.1);
- висновком судово-медичної експертизи №207-Ая/16 від 28.01.2016, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодження: синці в ділянці правого ока, на правій боковій поверхні шиї в середній третині, на розгинальній поверхні лівого передпліччя в середній третині. Синці утворились в результаті ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючої поверхонь яких не відобразились. Указані тілесні ушкодження могли бути отримані протягом 1 доби до проведення огляду(огляд проведено 15 січня 2016 року). За ступенем тяжкості синці викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до п. 2.3.2 «б», 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. (а.с.151-153, т.1).
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1315 від 04.04.2016, проведеної ХНДЕКЦ із застосуванням порівняльного методу, відповідно до якого ринкова вартість брухту срібла 925 проби, а саме сережок вагою 3,5 гр. становить 32 грн.90 коп., кільця вагою 2,5 гр. - 23 грн.50 коп., а всього загальною вагою 6 гр, станом на 15.01.2016 складає 56грн.40коп., а саме.(а.с.337, т.1);
- показаннями свідка ОСОБА_17 , інспектора патрульної служби, допитаної в судовому засіданні, яка пояснила, що в ніч з 14 на 15 січня 2016 року заступила в нічне патрулювання разом з інспекторами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .. О 3 год.10 хвил надійшло повідомлення про те, що невідома особа погрожує зброєю дівчині. Вони прибули за викликом на територію АЗС ««WOG» на вул. Котлова, де перебувала потерпіла ОСОБА_14 , яка плакала, була у шоковому стані. Працівник АЗС розповів, що зі слів дівчини їй чоловік погрожував зброєю. Він сказав, що цей чоловік у одязі з білим капюшоном. Водії, які були на заправці, поїхали його шукати. Потім їх повідомили, що таксист затримав цього чоловіка біля ОСОБА_20 залізничників, та вони поїхали з екіпажем на це місце. Біля БК залізничників вони побачили, що чоловік тримав на землі раніше їй невідомого ОСОБА_12 , який за зовнішністю відповідав опису потерпілої. ОСОБА_12 сидів на землі. Вона - свідок привезла з АЗС ОСОБА_14 для впізнання на місце. Потерпіла, побачивши ОСОБА_12 , почала плакати, у неї сталась істерика, вона була у стресовому стані. Отже, вона його відразу впізнала. Дівчина мала вади слуху, слуховий апарат був у неї зламаний, вона пояснила, що він на неї напав, та нібито у нього була зброя, однак зброї вони не знайшли. ОСОБА_12 заперечував, що вчинив злочин, казав, що нічого не робив, а потерпіла нібито вживає наркотики. Вона - свідок - оглянула потерпілу, та побачила на її руці свіжий синець, однак ніяких слідів ін`єкцій не було;
- показаннями свідка ОСОБА_18 , інспектора патрульної служби, який пояснив в судовому засіданні, що у січні 2016 року він у складі екіпажу з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 здійснював патрулювання та виїхав на виклик за повідомленням про те, що невідомий погрожує дівчині пістолетом. Вони прибули на АЗС «WOG» на вул. Котлова, де побачили потерпілу ОСОБА_14 в приміщенні АЗС, яка плакала,у неї була істерика. Поруч з нею перебував паркувальник, який повідомив прикмети чоловіка у чорній куртці з білим капюшоном, напав на дівчину, погрожував пістолетом, та направився на вул. Котлова. Приїхав таксист, повідомив, що вони шукають цього чоловіка,потім повідомили, що знайшли нападника біля ДК залізничників. Прибувши на місце, вони побачили, що затримано раніше невідомого ОСОБА_12 , який сидів на землі, його тримав чоловік. Провели огляд ОСОБА_12 , у нього були мілкі гроші, старий телефон. ОСОБА_12 був у стані алкогольного сп`яніння. Коротка привезла потерпілу з АЗС, по реакції якої стало зрозуміло,що вона його впізнала. З потерпілою спілкувалась ОСОБА_21 , він з потерпілою особисто не спілкувався. У потерпілої була проблеми з мовленням, вона писала на аркуші..У ОСОБА_14 були синці на руці. Приїхав ще один екіпаж, працівники поліції шукали пістолет, однак не знайшли. Чистякова дотавали в відділ поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_19 , інспектора патрульної служби, який пояснив в судовому засіданні, що у січні 2016 року він у складі екіпажу з ОСОБА_17 та ОСОБА_19 здійснював патрулювання та виїхав на виклик за повідомленням про те, що невідомий погрожує дівчині зброєю. Вони прибули на АЗС «WOG» на вул. Котлова, де побачили потерпілу ОСОБА_14 у стані шоку, поруч з нею перебував паркувальник, який повідомив, що цей чоловік побіг в напрямку вул. Котлова, він у чорній куртці з білим капюшоном. Таксист також його шукав, та повідомив, що знайшов біля Будинку залізничників схожого за описом. Вони приїхали туди та побачили, що таксист тримав раніше невідомого ОСОБА_12 , який сидів на землі. Відразу під`їхав екіпаж 410, ОСОБА_21 поїхала за потерпілою, а він зі ОСОБА_22 залишились біля ОСОБА_12 . Коротка привезла потерпілу, та коли остання його побачила, у неї сталася істерика, вона його впізнала. ОСОБА_12 вину заперечував, пояснював, що проходив поруч, чи гуляв чи випивав. Дівчина не розповідала нічого, оскільки була глухонімою;
- показаннями свідка ОСОБА_23 , інспектора патрульної служби, який пояснив в судовому засіданні, що 15 січня 2016 року він у складі екіпажу прибув на ділянку біля АЗС «WOG» на вул. Котлова на виклик за повідомленням про озброєне пограбування. Таксист вже затримав ОСОБА_12 , який сидів на землі, там знаходились також працівники поліції з першого екіпажу ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 . Таксист сказав, що дівчина знаходиться на а АЗС, просила про допомогу, та затриманий відповідає описаним нею прикметам. У ОСОБА_12 запитували, де зброя,однак він сказав, що це помилка, він нібито йшов додому. Коротка привезла потерпілу,яка мала вади мовлення. Чистякова затримали та повезли в відділ поліції.
- показаннями свідка ОСОБА_25 , який пояснив в судовому засіданні, що у січні 2016 року вночі він разом зі своїм напарником таксистом приїхав на автозаправку, де знаходилась потерпіла, яка не могла розмовляти, плакала, була у стресі, нібито на неї напав чоловік. Вона вже викликала поліцію, яка розпочала пошук нападника. Він з напарником - таксистом, поїхав шукати нападника, по дорозі вони зустріли машину поліцейського патруля, які повідомили їм, що він у білому капюшоні. Біля ОСОБА_20 залізничників вони побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_12 , який відповідав прикметам, був у куртці з білим капюшоном, та затримали його. Другий таксист тримав його на землі, а він поїхав за поліцейськими. Приїхали поліцейські та затримали ОСОБА_12 ;
- показаннями свідка ОСОБА_26 , який пояснив в судовому засіданні, що працював оператором АЗС «WOG». У січні 2016 року о 3 год ночі прибігла раніше незнайома потерпіла ОСОБА_4 , попросила допомоги, вона не могла толком щось розповісти, кричала,щоб викликали поліцію. Їй допомогли викликати поліцію. Дівчина була перелякана, він її заспокоював, дав води. Дівчина говорила з трудом, мова у неї незрозуміла. Потім вона побачила чоловіка, який проходив повз стоянки, вона стала на нього показувати, запанікувала, та він заховав дівчину за себе, а чоловік пішов за заправку. Він пішов шукати цього чоловіка, але більше не побачив,та показав таксисту, який був на заправці, в яку сторону пішов цей чоловік. Таксист поїхав його шукати. Він погано розумів дівчину, однак як змогла вона пояснити, вона кудись їхала разом з цим чоловіком, хтось почав до неї чіплятись, вона убігала. Потерпіла казала,що у нього був пістолет,та що він украв у неї гроші. Потім приїхали працівники поліції та дівчину забрали;
- даними слідчого експерименту, проведеного 22 лютого 2016 року з участю потерпілої ОСОБА_4 , в ході якого потерпіла ОСОБА_4 показала місце подій та розповіла про обставини, за яких ОСОБА_9 , заподіявши їй тілесні ушкодження, заволодів її сережками, кільцем та грошовими коштами (а.с.111-128);
- речовим доказом DVD-диском з відеозаписом вказаного слідчого експерименту, оглянутим в судовому засіданні, де зафіксовані вказані дані (а.с.115, т.2);
- фактом впізнання свідком ОСОБА_10 серед пред`явлених для впізнання 4-х осіб ОСОБА_9 , з яким потерпіла уїхала та таксі з бару «Мехико» згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16 січня 2016 року, та фотознимками до протоколу (а.с.76-79, т.1);
- речовими доказами - дисками DVD-R з інформацією об`ємом 7,81 ГБ, з відеозаписами з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , оглянутими в судовому засіданні, де зафіксовано виїзд вказаних поліцейських 15 січня 2016 року близько 3 год. на виклик на вул. Котлова у м. Харкові, затримання ОСОБА_9 та доставлення його до відділу поліції (а.с.109-110,т.1).
- даними, зафіксованими в протоколі огляду місця події від 15 січня 2016 року о 17 год. 30 хвил., відповідно до якого в кабінеті слідчого в приміщенні Ленінського ВП ГУНП в Харківській області у присутності понятих у ОСОБА_9 вилучено одяг: джинси синього кольору, кофта з капюшоном білого кольору, футболка червоного кольору, труси чорного кольору, які поміщені в поліетиленовий пакет, який опечатано биркою. Також вилучено мобільний телефон «Сименс А57» з сім-картою оператора МТС № НОМЕР_1 , який також опечатано биркою, та фотознімками до протоколу (а.с.86-88, т.1). Опис вказаного одягу, зокрема, куртки з білим капюшоном, був повідомлений потерпілою свідкам, які за цими прикметами в подальшому і затримали ОСОБА_12 ;

- даними огляду та визнання речовим доказом мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_9 , з номером сім-карти НОМЕР_1 (а.с.92-95, т.1);
- даними, зафіксованими на CD-R диску «Videx» LH6109ТА23163712 D6 оператора мобільного зв`язку, визнаним речовим доказом, та роздруківкою інформації з даного диску, отриманої на підставі ухвали слідчого судді(т.2, а.с.1-82),з яких вбачається, що 15 січня 2016 року з номеру сім-карти мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_2 на номер сім-карти мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_3 в період з 2 год. 05 хвил. по 4 год. 45 хвил відправлено 30 sms-повідомлень та телефонних дзвінків(а.с.49-51, т.2), а з номеру ОСОБА_4 зафіксований в цей період о 2 год 05 хвил лише одне вихідне sms- повідомлення на номер ОСОБА_10 (а.с.4-5 т.2), після чого зв`язку з її номеру не було, та лише о 3 год. 02 хвил зафіксований телефонний дзвінок з її номера на номер НОМЕР_4 в азимуті базової станції мобільного зв`язку, розташованої по вул. Котлова, 29(а.с.5 т.2),.

Базові станції операторів мобільного зв`язку, в зоні дії яких перебували номери сім-карт ОСОБА_30 та ОСОБА_4 , є різними, розташовані за іншими адресами, що узгоджуються з показаннями ОСОБА_4 щодо маршруту її пересування, та щодо того, що ОСОБА_10 залишився в кафе в районі Південного вокзалу, а вона перебувала в цей час з ОСОБА_9 .

Вказаним спростовуються доводи ОСОБА_9 в тій частині, що ОСОБА_10 разом з ним та ОСОБА_4 їздив за наркотичним засобом.

З сім-карти за телефонним номером ОСОБА_9 НОМЕР_1 в період з 18 год. 14 січня 2016 року по 5 год. 29 хвил. 15 січня 2016 року будь-який зв`язок не зафіксований, та лише з 5 год. 29 хвил зафіксовані вихідні smsповідомлення (а.с.21-22, т.2).
ОСОБА_4 підтвердила належність їй та ОСОБА_10 вказаних номерів сім-карт мобільних телефонів, зазначала, що ОСОБА_10 надсилав їй чисельні повідомлення, оскільки, хвилювався через те, що вона довго не повертається, а вона в цей час не мала можливості відповісти йому внаслідок подій, що відбулися.

Належність вказаного номеру сім-карти мобільного телефону ОСОБА_9 підтверджено даними щодо вилучення у нього мобільного телефону.

Судом також проведено прослуховування диску з аудиозаписом показань потерпілої ОСОБА_4 , допитаної в порядку ст. 225 КПК України на підставі ухвали слідчим суддею, які збігаються з показаннями, даними нею в судовому засіданні (а.с.117, т.2).
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.

Показання ОСОБА_4 щодо вчинення ОСОБА_9 грабежу з застосуванням насильства об`єктивно підтверджуються як висновком судово-медичної експертизи, так і іншими зазначеними вище доказами.

Посилання ОСОБА_9 на протиріччя в показаннях потерпілої спростовані в судовому засіданні.

Так, в заяві, поданої о 3 год. 15 хвил. 15 січня 2016 року начальнику Ленінського ВП в Харкові ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 повідомила про те, що близько 3 год. по вул. Котлова невідома особа заволоділа її коштами у розмірі 1 250 грн. (а.с.72, т.1);
Згідно довідки Луганської МСЕК № 164643 ОСОБА_4 є інвалідом 2-ї групи з дитинства по слуху (а.с.110, том 2).
Крім того, зі слів ОСОБА_4 , 800 грн. їй дав ОСОБА_31 для придбання наркотику, а 1 250 грн. були її особисті кошти. Саме вказаними обставинами, а також труднощами у спілкуванні з потерпілою обумовлені неточності у її показаннях щодо суми викраденого, які усунуті в ході судового розгляду.

Та обставина, що у ОСОБА_9 після затримання не вилучено майна, належного потерпілій ОСОБА_4 , не спростовує вищенаведених доказів обвинувачення. Так, враховуючи, що потерпіла втекла, ОСОБА_9 припускав, що вона може звернутись до поліції, деякий час після вчинення злочину він вільно пересувався, вийшов з під`їзду будинку, пройшов повз АЗС та зайшов під міст, що свідчить про його намагання уникнути затримання. Отже, до моменту його затримання пройшов деякий час, та він мав можливість позбутись предметів злочину.

Під час проведення слідчого експерименту 7 квітня 2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_9 з застосуванням фото та відеозйомки останній розповів та показав місце, де він ввечері 14 січня 2016 року спочатку перебував в кафе «У Галини», де вживав спиртні напої, а потім був в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де познайомився з ОСОБА_4 та хлопцем, у них виникла розмова про придбання наркотичних засобів. Вони вийшли з кафе, сіли з ОСОБА_14 та її знайомим в таксі та поїхали, зайшли в аптеку «Здоров`я» на вул. Слов`янській, де придбали необхідні інгредієнти для виготовлення ін`єкцій, далі на таксі поїхали до пров. Крутогорського, де він мав намір придбати наркотичні засоби, однак не було чоловіка, з яким він домовився, тому наркотик він не придбав. Після цього вони втрьох поїхали на таксі по вул. Муранова до вул. Гиївської, де в арці будинку №8 ОСОБА_12 зробив ін`єкцію з завчасно виготовленої суміші знайомому ОСОБА_4 , після чого він ОСОБА_12 - сів в таксі та поїхав на міст, а ОСОБА_14 з товаришем залишились. Таксист довіз його до перехрестя з вул. Котлова, де висадив його, та він направився на АЗС «WOG» , де хотів сісти в таксі, щоб їхати додому, підійшов до автомобіля, який стояв на АЗС, однак не побачив водія в таксі та вирішив піти пішки в бік вул. Гиївської, показав напрямок вздовж моста від вул. Котлова на вул. Муранова, справа від мосту пішов пішки, однак біля СК «Залізничник» на вул. Котлова був затриманий невідомими особами, які заволоділи його майном, а саме грошовими коштами та ювелірними виробами. Після цього він залишався на місті, та був переданий працівникам поліції, які доставили його до відділу поліції(а.с.135-150, т.1, а.с.114, т.2).
Дані слідчого експерименту, проведеного з участю ОСОБА_9 щодо обставин події, не узгоджуються з його показаннями, даними в судовому засіданні,та свідчать про т,що він дає неправдиві показання.

Так, його показання в суді, що після ін`єкцій ОСОБА_10 пішов пішки, а він разом з ОСОБА_4 поїхав на таксі та повернув гроші ОСОБА_4 , кинувши їх в обличчя, спростовуються даними слідчого експерименту з його ж участю, де він таких показань не давав, та взагалі зазначав, що ОСОБА_4 наодинці з ним не перебувала, весь час вони були разом з ОСОБА_10 .

Однак доводи обвинуваченого щодо перебування ОСОБА_10 разом з ним та ОСОБА_4 спростовуються об`єктивними даними - інформацією оператора мобільного зв`язку, яка свідчить про пересування абонентів мобільного зв`язку, про що зазначено вище.

Вказаним слідчим експериментом підтверджуються час та місце подій, місце його затримання, що об`єктивно підтверджується вищенаведеними показаннями свідків.

Суд приходить до висновку, що вказані доводи свідчать про обраний обвинуваченим спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та наведені ним з метою уникнення покарання за тяжке кримінальне правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, не викликають у суду сумнівів, та повністю викривають обвинуваченого у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, повторно, а доводи сторони захисту про недоведеність вчинення ним вказаного злочину суперечать дослідженим доказам та є неспроможними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, повторно, та його вказані дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_9 також обвинувачується у тому, що 15 січня 2016 року близько 3 год. 00 хвил. після скоєння грабежу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи злочинні дії відносно ОСОБА_4 , знаходячись на другому поверсі в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_4 , погрожуючи позбавленням життя, застосовуючи фізичне насильство з метою пригнічення волі потерпілої ОСОБА_4 , яке виразилось в нанесенні їй ударів руками в область голови, чим останній спричинені згідно висновку експерта №207-Ая/16 від 28.01.2016 синці, які викликають скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого, стоячи позаду потерпілої ОСОБА_4 , зняв з потерпілої до колін брюки та нижню білизну та проти її волі одноразово вступив з потерпілою в статеві зносини природним способом.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні зґвалтування, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, погрозою його застосування.
Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 15 січня 2016 року після 3 год. 00 хвил., діючи повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи злочинні дії відносно ОСОБА_4 , знаходячись на другому поверсі в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, погрожуючи позбавленням життя, застосовуючи фізичне насильство з метою пригнічення волі потерпілої ОСОБА_4 , яке виразилось в нанесенні їй ударів руками в область голови, чим останній спричинені згідно висновку експерта №207-Ая/16 від 28.01.2016 синці, які викликають скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після скоєння зґвалтування, проти волі ОСОБА_4 вступив з нею орогенітальний статевий контакт, та діючи повторно, вступив з ОСОБА_4 в аногенітальний статевий контакт, чим насильницьким способом задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом,
Згідно висновку експерта №207-Ая/16 від 28.01.2016 у ОСОБА_4 мають місце наступні тілесні ушкодження: тріщина слизової оболонки прямої кишки в ділянці радіальної складчастості анусу, яка викликає скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України? тобто у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом їз застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України не визнав, пояснив, що не вступав з ОСОБА_4 у статевий контакт ні природним, ні неприродним способом, ніяких тілесних ушкоджень їй не спричиняв, та докази цього обвинувачення відсутні. Вважає, що потерпіла оговорює його з метою безпідставного вимагання від нього грошових коштів.. Крім того, на одязі, у тому числі на нижньої білизні ОСОБА_4 не виявлено будь-яких його слідів, а у її піхві виявлено сперматозоїд іншого чоловіка.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила в судовому засіданні, що після того, як ОСОБА_9 затягнув її на 2-ї поверх будівлі за вищенаведених нею обставин, він погрожував та бив її. ОСОБА_12 стояв позаду неї, вона через спину віддала йому гроші. Вона відчувала, що він якісь твердий предмет приставляв до її спини, та припускала, що це міг бути пістолет. Після цього він наніс їй удари, погрожував їй, кричав, однак вона погано чула без слухового апарату. Потім ОСОБА_12 зняв з неї джинси до колін, нижню білизну, з себе приспустив джинси, поставив її навколішки та зґвалтував її ззаду природним способом, а потім насильно вступив з нею в орогенітальний та аногенітальний статевий контакт. При цьому він отримав задоволення та заспокоївся. Пояснити, з яких причин не виявлено генетичних ознак ОСОБА_11 на її білизні, не змогла. Зазначила, що після зґвалтування, до здійснення туалету статевих органів, була оглянута судовим експертом. Також пояснила, що перед зґвалтуванням, вдень 14 січня 2016 року мала статевий контакт природним способом зі своїм хлопцем.
На підтвердження вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 153 КК України, сторона обвинувачення посилається на показання потерпілої ОСОБА_4 , дані слідчого експерименту з її участю, її показання, дані при допиті слідчим суддею, показання вищезазначених свідків та протокол допиту свідка ОСОБА_10 , висновки судово-медичних, судово-імунологічних, судово-цитологічних експертиз, речові докази.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №207-Ая/16 від 28.01.2016 у ОСОБА_4 виявлені, крім описаних вище, такі тілесні ушкодження: тріщина слизової оболонки прямої кишки в ділянці радіальної складчатості анусу. У ОСОБА_4 встановлена гостра анальна тріщина. Дане ушкодження утворилось в результаті дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились, за механізмом удару-розтягнення. Вказані тілесні ушкодження могли бути отримані протягом 1 доби до проведення огляду. За ступенем тяжкості анальна тріщина та синці викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Видимих тілесних ушкоджень в області статевих полових органів у ОСОБА_4 не виявлено. Згідно висновку експерта № 185г-И/16 відділення судово-медичної імунології в мазке на тампоні зі змістом піхви ОСОБА_4 виявлені сперматозоїди. В мазку зі змістом прямої кишки виявлений один сперматозоїд з початковою частиною хвоста та дві головки сперматозоїдів. В тампоні зі змістом прямої кишки і в мазку і тампоні зі змістом порожнини рота ОСОБА_4 сперматозоїди не виявлені (а.с.151-153, т.1).
22 лютого 2016 року з участю потерпілої ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході якого потерпіла ОСОБА_4 , крім обставин, про які зазначено вище, розповіла та показала місце,де ОСОБА_12 силою витягнув її з автомобіля, та, утримуючи її за руку, завів її на 2-й поверх під`їзду будинку АДРЕСА_2 , після чого примусив її стати навколішки та намагався задовольнити свою пристрасть неприродним шляхом, однак вона відмовилась, тоді він перевернув її до себе спиною та приставив до шиї якийсь предмет, який на її думку був пістолетом, запропонував вступити в сексуальні стосунки, з чим вона не погодилась, тоді ОСОБА_12 насильно стягнув з неї брюки та нижню білизну, опустив її на підлогу на навколішки та насильно вступив з нею у статевий зв`язок неприродним способом, наносячи їй 2-3 удари долонею по обличчю. Потім він підняв її руками, нахилив біля перил, та знову вступив насильно у половий зв`язок. Після завершення полового акту,коли він одягнув брюки, ОСОБА_14 наділа на себе брюки та вибігла на вулицю(а.с.111-128, т.1).
Судом оглянутий в судовому засіданні речовий доказ DVD-диск з відеозаписом вказаного слідчого експерименту, на якому зафіксовані вказані показання потерпілої ОСОБА_4 , а також прослухані її показання, зафіксовані на диску з аудиозаписом, дані слідчому судді в порядку ст. 225 КПК України, де вона також пояснила, що ОСОБА_9 зґвалтував її природним способом, а також здійснив з нею насильницький орогенітальний та аногенітальний контакт.

15 січня 2016 року о 17 год. 30 хвил слідчим складено протокол огляду місця події, в якому зазначено, що в кабінеті слідчого в приміщенні Ленінського ВП ГУНП в Харківській області у присутності понятих у ОСОБА_9 вилучено одяг: джинси синього кольору, кофта з капюшоном білого кольору, футболка червоного кольору, труси чорного кольору, які поміщені в поліетиленовий пакет, який опечатано биркою, які визнано речовими доказами. (а.с.86-88, т.1).
15 січня 2016 року о 18 год. 15 хвил. складено протокол огляду місця події, в якому зазначено, що в кабінеті слідчого в приміщенні Ленінського ВП ГУНП в Харківській області у присутності понятих у ОСОБА_9 вилучено шорти червоного кольору, які поміщені в поліетиленовий пакет, який опечатано биркою, та вказані шорти визнано речовим доказом. (а.с.89-91, т.1).
Стороною обвинувачення суду наданий ряд висновків судово-імунологічних та судово-цитологічних експертиз, проведених ХОБСМЕ.

Так, згідно висновку судово-імунологічної експертизи №205/И від 26.01.2016 кров потерпілої ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В (а.с.199, т.1).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №428/И від 25.02.2016кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемагглютининами анти- А, анти В (а.с.201, т.1).
Як вбачається з заяви потерпілої ОСОБА_4 , вона добровільно видала слідчому футболку, бюстгальтер, джинси, труси, які постановою слідчого від 15.01.2016 визнані речовим доказом у справі (а.с.84-85, т.1).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №434/И від 23.03.2016 на джинсових брюках (об`єкт №2- задня частина в області перехрестя серединних та шагових швів виворітної поверхні брюк) потерпілої ОСОБА_4 виявлені сліди сперми без домішок крови, в яких реакцією кількісної абсорбції виявлений антиген Н. Таким чином,можливо вважати,що сперма у вказаному об`єкті походить від чоловіка - виделітеля групового антигену Н, яким міг бути і ОСОБА_9 . На цих же джинсових брюках (об`єкт №1 - передня частина в області перехрестя серединних та шагових швів виворітної поверхні брюк), кров і сперма не виявлені (а.с.216-217, т.1).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №436/И від 17.03.2016 на футболці жіночій потерпілої ОСОБА_4 наявності крови та сперматозоїдів не виявлено(а.с.203-204, т.1).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №435/И від 14.03.2016 на джемпері жіночому потерпілої ОСОБА_4 наявності крови та сперматозоїдів не виявлено (а.с.206-207, т.1).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №437/И від 23.03..2016 на трусах жіночих потерпілої ОСОБА_4 виявлені незначні сліди сперми,з домішками крови і в реакції кількісної абсорбції виявлені антигени А і Н.Антиген Н притаманний крови самої ОСОБА_4 та може походити від неї. Сперма у вказаному об`єкті може походити як від чоловіка - виделітеля групового антигену Н, яким є ОСОБА_9 , так і від чоловіка виделітеля групових антигенів А і Н(а.с.219-221, т.1).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи, № 209-Ая/16,проведеної з 15.01.2016 по 11.02.2016, у ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні ушкодження, доступні для нанесення власною рукою, у вигляді крапкових ранок на правій руці, які можуть бути слідами ін`єкцій, утворились від дії гострих предметів, що мають колючі властивості, могли бути отримані за добу та більше до проведення огляду (огляд проведено 15 січня 2016 року). В області його полових органів слідів піхвового епітелію чи крові не знайдено, при дослідженні мазка-відбитка з його статевого члена даних про наявність клітин піхвового епітелію не отримано (а.с.154-155, т.1).
Згідно з висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 134-Ц/2016 р., проведеної в період з 01.03.по11.03.2016, при проведенні судово-медичної експертизи шортів червоних, вилучених у ОСОБА_9 , сліди крови та клітини піхвового епітелію не виявлені (а.с.159-160, т.1).
Згідно з висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 135-Ц/2016 р., проведеної в період з 01.03.по11.03.2016при проведенні судово-медичної експертизи футболки, вилученої у ОСОБА_9 , на правому рукаві виявлені сліди крови людини, в якій виявлений лише антиген Н, який притаманний для групи 0 (1) з ізогемагглютининами анти-А, анти-В. Встановити статеву належність крови не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крови. Сліди крови могли походити від людини з груповим диференціюванням крови 0 (1) з ізогемагглютининами анти-А, анти-В, у тому числі від самого ОСОБА_9 . Від ОСОБА_4 сліди крови походити не могли.

В результаті цитологічного дослідження футболки клітини піхвового епітелію не виявлені(а.с.161-167, т.1).
Згідно з висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 136-Ц/2016 р., проведеної в період з 01.03.по 11.03.2016 при проведенні судово-медичної експертизи трусів, вилучених у ОСОБА_9 , на зворотній стороні виявлені сліди крові людини, в якій виявлений лише антиген Н, який притаманний для групи 0 (1) з ізогемагглютининами анти-А, анти-В. Встановити статеву належність крови не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крови. Сліди крови могли походити від людини з груповим диференціюванням крови 0 (1) з ізогемагглютининами анти-А, анти-В, у тому числі від самого ОСОБА_9 . Від ОСОБА_4 сліди крови походити не могли.

В результаті цитологічного дослідження трусів клітини піхвового епітелію не виявлені (а.с.168-174, т.1).
Згідно з висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 137-Ц/2016 р., проведеної в період з 01.03.по 11.03.2016 при проведенні судово-медичної експертизи спортивної кофти білого кольору з капюшоном, вилученої у ОСОБА_9 , сліди крови та клітини піхвового епітелію не виявлені (а.с.175-180, т.1).
Згідно з висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 138-Ц/2016 р., проведеної в період з 01.03.по 11.03.2016 при проведенні судово-медичної експертизи джинсів, вилучених у ОСОБА_9 , виявлені сліди крові людини, в якій виявлений лише антиген Н, який притаманний для групи 0 (1) з ізогемагглютининами анти-А, анти-В. Встановити статеву належність крови не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крови. Сліди крови могли походити від людини з груповим диференціюванням крови 0 (1) з ізогемагглютининами анти-А, анти-В, у тому числі від самого ОСОБА_9 . Від ОСОБА_4 сліди крови походити не могли.

В результаті цитологічного дослідження джинсів клітини піхвового епітелію не виявлені (а.с.182-187, т.1).
Зразки крови та слини ОСОБА_9 та ОСОБА_4 отримані з дотриманням процесуальних норм згідно з постановами прокурора, про що складено протоколи (а.с.189-191, 196-197, т.1).
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи № 443-И/2016 р., проведеної в період з 17.03.по 24.03.2016 дослідженням зразка слини встановлено, що ОСОБА_4 є невиделітелем притаманного їй групового антигену А ізосерологічної системи АВО. Крім того, у її виділеннях (слині) міститься супутній антиген Н.

ОСОБА_9 згідно з результатами дослідження зразка слини є виделітелем притаманного йому групового антигену Н.

На тампоні зі змістом піхви ОСОБА_4 виявлена сперма без домішок крови. В цьому об`єкті реакцією абсорбції - елюції виявлені антигени А і Н, які походять з виділень самої потерпілої, і можуть також походити від сперми. Сперма в указаному об`єкті могла походити: від чоловіка - невиделітеля з груповою належністю крови А з ізогемагглютинином анти-В, незалежно від наявності в його крови і виділеннях супутнього антигену Н; від чоловіка -невиделітеля групового антигену Н.

Оскільки ОСОБА_9 є виделітелем групового антигену Н, який на тампоні зі змістом піхви не виявлений, сперма на тампоні зі змістом піхви ОСОБА_4 від нього походити не могла.

В мазку зі змістом прямої кишки виявлені слабкі сліди сперми без домішку крови. В цьому об`єкті, у зв`язку з малою кількістю матеріалу, що досліджується, реакцією абсорбції-елюціїї виявлений лише антиген Н. Таким чином, неможливо виключити походження цієї сперми від чоловіка, який може бути як невиделітелем, так і виделітелем вказаного антигену ,з груповою належністю крови О з ізогемагглютининами анти -А і анти-В, яким може бути і ОСОБА_9 (а.с.193-195, т.1.)
Допитана в судовому засіданні судовий експерт - імунолог ОСОБА_32 підтримала наведені висновки судово-імунологічних експертиз, та пояснила, що при проведенні дослідження було виявлено всі без виключення сліди на трусах, джинсах потерпілої, тампоні з піхви та прямої кишки. Із прямої кишки потерпілої був взятий мазок зі слабкими слідами сперми без домішку крові, та відразу перенесений на предметне скло для дослідження. Після перенесення на предметне скло на тампоні ніякого матеріалу не залишилось через його малу кількість, тому імунологом проводилось дослідження лише матеріалу на предметному склі, який в процесі імунологічного дослідження був знищений. Висновки судової молекулярно-генетичної експертизи щодо походження сперми від конкретної особи є більш точними, оскільки порівняльний аналіз проводиться за ДНК-профілем, за індивідуальними ознаками людини, а імунологічне дослідження проводиться лише за групою крові та не може дати категоричної відповіді на питання щодо походження сперми від конкретної особи. Також зазначила, що методики для експертного визначення давності утворення слідів сперми не існує.

Відповідно до наданого стороною обвинувачення в суді та відкритого як потерпілій, так і стороні захисту з дотриманням положень ст. 290 КПК України висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №117 від 02.09.2016, проведеної судовим експертом ХНДЕКЦ ОСОБА_33 , встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків крові ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_4 .Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) сперматозоїдів, виявлених на джинсових штанах ОСОБА_4 , та сперматозоїдів, виявлених на її трусах. Генетичні ознаки сперматозоїдів, виявлених на джинсових штанах та на трусах ОСОБА_4 збігаються між собою, належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_9 (а.с.30-50, том 3).
Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_34 підтвердив вказаний висновок, та зазначив,що однозначно генетичні ознаки сперматозоїдів, виявлені на трусах та джинсах ОСОБА_4 , не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 , отже виявлені сперматозоїди не ОСОБА_9 , а іншого чоловіка. При цьому виявлений саме чистий ДНК-профіль іншого чоловіка, а не змішаний. Якщо б ДНК-профіль був змішаний, можливо було б відокремити ДНК-профіль різних осіб, однак він був чистий одного чоловіка. Предметом його дослідження були лише труси та джинси потерпілої. Ніякого сенсу проводити молекулярне-генетичне дослідження тампону зі змістом з піхви потерпілої не було, оскільки ще імунологічна експертиза № 443-И/2016 р. виключила походження сперми на тампоні зі змістом піхви ОСОБА_4 від ОСОБА_9 .

Експерт ОСОБА_34 також роз`яснив, що провести молекулярне-генетичне дослідження мазка з прямої кишки ОСОБА_4 щодо наявності ДНК-профілю ОСОБА_9 в даний час неможливо через відсутність матеріалу, оскільки з висновку судово-імунологічної експертизи вбачається, що з прямої кишки потерпілої був взятий мазок зі слабкими слідами сперми без домішку крові, та відразу перенесений на предметне скло для дослідження. Після перенесення на предметне скло на тампоні ніякого матеріалу не залишилось через його малу кількість, тому імунологом проводилось дослідження лише матеріалу на предметному склі, який в процесі імунологічного дослідження був знищений.

Вказаний висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №117 від 02.09.2016 є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складений висококваліфікованим експертом, що має достатній досвід і стаж експертної роботи, на підставі ретельного дослідження об`єктів дослідження, не суперечить іншим доказам, відповіді та висновки експерта, його роз`яснення та уточнення висновку повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б додаткового роз`яснення, тому суд приймає його до уваги як належний та допустимий доказ.

Вказаним висновком судової молекулярно-генетичної експертизи, який повністю відповідає критеріям належного, допустимого, достовірного доказу, також спростовуються основані на припущеннях висновки судово-імунологічних експертиз №434/И від 23.03.2016, №437/И від 23.03..2016про можливість походження сперми на брюках, трусах ОСОБА_4 від ОСОБА_9 .

В обґрунтування обвинувачення за ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України сторона обвинувачення посилається також на показання свідків.

Так, свідок ОСОБА_17 , інспектор патрульної служби, пояснила в суді, що, прибувши з екіпажем на виклик, вона вела з ОСОБА_4 переписку на аркуші, та запитала, що сталось. Потерпіла написала, що чоловік на неї напав, зґвалтував її та вчинив з нею в аногенітальний статевий контакт.
Свідок ОСОБА_25 пояснив в суді, що дівчина не могла розмовляти, вона написала дівчині поліцейській, що її зґвалтували.
Свідок ОСОБА_26 пояснив в суді, що з пояснень ОСОБА_4 зрозумів, що хтось її намагався зґвалтувати та вона убігла.
Однак вказані свідки не були очевидцями подій, їх показання основані лише на поясненнях потерпілої.
Відповідно до ч.2 ст. 97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.
При прийнятті цього рішення суд зобов`язаний враховувати:, зокрема, значення пояснень і показань, у випадку їх правдивості, для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей; інші докази щодо вказаних питань, які подавалися або можуть бути подані.
Відповідно до положень ч.6 ст. 97 КПК України показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.
Враховуючи наявність висновку судової молекулярно-генетичної експертизи щодо належності генетичних ознак сперматозоїдів, виявлених на джинсових штанах та трусах ОСОБА_4 не ОСОБА_9 , а іншій особі, показання вказаних свідків зі слів потерпілої суд вважає недопустимими доказами вчинення ОСОБА_9 злочинів проти статевої свободи потерпілої.

Відповідно до ст. 358 КПК України судом за клопотанням прокурора оголошені в судовому засіданні також протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи.

Виходячи з вимог ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження показань, а також положень ч.4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, даними слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому суд не посилається на протоколи допиту підозрюваного, потерпілої, свідків під час проведення досудового розслідування.

Та обставина, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2016 року у клопотанні слідчого про арешт тимчасово вилученого майна під час огляду місця події 15.01.2016 року, а саме мобільного телефону марки «Сименс», з акумуляторною батареє та сім-картою оператора МТС, одягу, в який був одягнутий ОСОБА_9 джинсів, кофти з капюшоном білого кольору, футболки, трусів чорного кольору, шортів червоного кольору відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення до суду (а.с.222-224, т.1), на що посилається обвинувачений, не позбавляє доказового значення вказаних речових доказів, які виявлені, вилучені та зберігались у встановленому кримінально-процесуальному законодавству порядку, та одяг ОСОБА_9 у опечатаному виді наданий для експертного дослідження експерту.

Так, наслідки винесення ухвали слідчим суддею про накладення арешту викладені в ч.3 ст. 173 КПК України та полягають лише у негайному поверненні особі тимчасово вилученого майна, у накладенні арешту на який відмовлено.

Передбачених ст. 87 КПК України підстав для висновку про істотне порушення прав та свобод людини при отриманні вказаних доказів відсутні, а тому відсутні підстави для визнання вказаних речових доказів недопустимими.

Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що будь-яких об`єктивних даних на підтвердження показань потерпілої ОСОБА_4 щодо вчинення відносно неї ОСОБА_11 злочинів проти її статевої свободи, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України, стороною обвинувачення суду не надано.

Докази, надані стороною обвинувачення, не є достатніми для висновку про вчинення ОСОБА_9 злочинів проти статевої свободи ОСОБА_4 . Належних та допустимих доказів, що тілесне ушкодження у вигляді анальної тріщини заподіяно ОСОБА_4 саме ОСОБА_9 , суду не надано. Будь-яких слідів обвинуваченого на одязі потерпілої не виявлено, не виявлено і слідів потерплої на одязі ОСОБА_9 . Натомість у змісті піхви потерплої виявлена сперма іншого чоловіка.

Разом з тим, згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_9 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК та ч.2 ст. 153 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 1. ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», «кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...»

Згідно з положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду як джерело права. Згідно цієї практики принцип презумпції невинності вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який йому ставиться в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів повинен тлумачитись на користь підсудного (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgmentof 6 December 1988, Series A no. 146, р. 33 § 77).

За таких обставин суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України ОСОБА_9 і при цьому вказане обвинувачення має сумнівну основу, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського Суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Надані стороною обвинувачення докази не спростовують показань обвинуваченого про те, що він не вчиняв злочинів проти статевої свободи ОСОБА_4 .

Оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення вчинення ним вказаних злочинів стороною обвинувачення не надано, в зв`язку з чим суд вважає необхідним виправдати ОСОБА_9 за ч.1 ст. 152 КК, ч.2 ст. 153 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу ОСОБА_9 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжкого злочину. Не працює. Не має постійного місця проживання.

За місцем відбування покарання характеризується негативно, як злісний порушник режиму утримання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст.66 КК України, відсутні.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 186 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 К України, яке є тяжким,відсутність обставин,що пом`якшують його покарання, та обставин, що обтяжує покарання, ставлення його до вчиненого - вину він свою не усвідомив, а також вищезазначені дані про його особу.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2 106 грн. 40 коп. та моральної шкоди у сумі 10 000 грн.( а.с.137-139,т.3)
Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2 106 грн. 40 коп., заподіяної ОСОБА_9 потерпілій внаслідок відкритого викрадення її майна на вказану суму, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд вважає встановленим,що ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, оскільки вона є інвалідом дитинства, має вади слуху та мовлення, зазнала сильного нервового стресу, приниження, переляку, душевних страждань внаслідок неправомірних дій ОСОБА_9 , який відкрито викрав її майно, заподіявши їй тілесні ушкодження,було порушений звичайний уклад її життя.

Суд приходить до висновку, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, у розмірі 5 000 грн., доказів заподіяння моральної шкоди у більшому розмірі суду не надано, вчинення ОСОБА_9 злочинів проти статевої свободи потерпілої, на що вона також посилається в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1315 від 04.04.2016 року у розмірі 263 грн. 88 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави (а.с.211, т.1).
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України та ч.2 ст. 153 КК України та виправдати за недоведеністю, що вказані кримінальні правопорушення вчинені ним.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_9 перебування його під вартою з 15 січня 2016 року по день постановлення вироку їз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 , задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 2 106 грн. 40 коп., моральної шкоди 5 000 грн., а всього стягнути 7 106 грн. 40 коп., в інший частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати на користь держави у розмірі 263 грн. 88 коп.
Речові докази: футболку, бюстгальтер, джинси, труси, належні потерпілій ОСОБА_4 - повернути їй; мобільний телефон марки «Сименс», з акумуляторною батареєю та сім-картою оператора МТС, джинси, кофту з капюшоном білого кольору, футболку, труси чорного кольору, шорти червоного кольору повернути ОСОБА_9 ; DVD-диски з відеозаписами слідчих експериментів, з камер спостереження працівників поліції, записом протоколу допиту ОСОБА_4 слідчим суддею - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з дня вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1