Справа № 569/391/17
УХВАЛА

23 січня 2017 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
скаржника - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на бездіяльність слідчого яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Скаржник мотивує скаргу тим, що у слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Рівненської області радника юстиції ОСОБА_3 знаходиться заява Генеральному прокурору України про перевірку фактів злочинної діяльності слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 та експерта сектору авто технічних досліджень НДЕКЦ при УМВС в Рівненській області ОСОБА_6
01 серпня 2010 року, приблизно о 07 год 15 хв, у світлу пору доби, на 302 км + 200 м автодороги Київ - Чоп, що в межах с. Горбаків Гощанського району, Рівненської області, відбулося зіткнення легкового автомобіля « ЗАЗ - 1 10307», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та мопеда під керуванням ОСОБА_7 ..
У результаті ДТП водій мопеда від отриманих травм помер на місці події, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
11 серпня 2010 року за вказаним фактом порушено кримінальну справу № 20/68-10 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Проведення досудового розслідування у кримінальній справі доручено відділу ДТП СУ УМВС України в Рівненській області.
16 грудня 2010 року його притягнено як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
16 грудня 2010 року йому обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.
24 грудня 2010 року кримінальна справа щодо його обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України направлена з обвинувальним висновком на розгляд до Гощанського районного суду Рівненської області.
27 липня 2016 року постановою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області кримінальне провадження №0000043 від 13.12.2013 року, що розслідувалося за ч. 2 ст. 286 КК України закрите через відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Запобіжний засіб, обраний мені 16.12.2010 року у кримінальній справі № 20/68-10 у виді підписки про виїзд скасовано.
Вважає, що службова недбалість та халатне ставлення слідчим ОСОБА_5 до своїх посадових обов`язків привели до завдання збитків Державного бюджету України.
Ознайомившись з авто технічною експертизою № 387 від 13 грудня 2010 року він виявив ряд грубих помилок про що в клопотанні повідомив слідчого. Він на нього не зреагував і не повідомив його про відмову. Висновки цієї експертизи привели до багаторічної судової тяганини і подальшого досудового розслідування.
18. 05. 2011 року слідчим проведено відтворення обстановки та обставин подій з моєю участю. Копії протоколу і схеми йому не було надано.
12 лютого 2013 року в Гощанському районному судді Рівненської області слідчий давав завідомо неправдиві свідчення по кримінальній справі № 20/68-10 - ст. 384 - завідомо неправдиве показання свідка.
Експертом сектору авто технічних досліджень НДЕКЦ при УМВС України у Рівненській області ОСОБА_6 була проведена судова авто технічна експертиза № 387 від 13.12.2010 року, в якій були допущені грубі помилки, а також невірні висновки, які потім привели до багаторічної судової тяганини. Це підтверджено подальшими експертизами - № 7457 від 22.04.2013 року. Незважаючи на даний факт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, експерт наполягав в суді першої інстанції, що його висновки є вірними - ст. 384 КК України.
Експертом була проведена додаткова судова авто технічна експертиза № 23 від 27.01.2012 року, в якій не були зроблені висновки по основним питанням.
Службова недбалість, завідомо неправдиві висновки експерта та неправдиві свідчення, підробка документів привели до багаторічної судової тяганини, нанесли йому тяжкі матеріальні та моральні збитки.
Просить визнати рішення слідчого ОВС слідчого відділу прокуратури Рівненської області радника юстицію ОСОБА_3 таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та зобов`язати слідчого ОВС слідчого відділу прокуратури Рівненської області радника юстиції ОСОБА_3 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 366, 367, 384 КК України; внести до ЄРДР відомостей про вчинення експертом ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачуваного ст. ст. 367, 384, 385 КК України.
Скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення скарги. Пояснив, що скарга необґрунтована та до задоволення не підлягає.
Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, слідчий суддя вважає, що скарга до задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ст..367 КК України, вбачається, що службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових, обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі. Цей вид недбалості називають "чистою" бездіяльністю - службова особа повністю не виконує свої обов`язки.
Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби. Такий вид службової недбалості
4 "взивають "змішаною" бездіяльністю, за якої службова особа виконує свої обов`язки неналежне, діє не до кінця, не вчиняє всіх очікуваних від неї дій.
Відповідальність за ст. 367 настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, іншими словами, якщо обов`язок діяти відповідним чином юридичне був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.
Для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки. Визначення можливості (чи неможливості) виконання нею своїх обов`язків здійснюється за допомогою відповідних об`єктивних та суб`єктивних факторів. До об`єктивних факторів належать зовнішні умови, в які поставлена службова особа (забезпечення охорони матеріальних цінностей, наявність транспорту чи людських ресурсів), а до суб`єктивних - особливості цієї особи (її фізичні дані, ступінь інтелектуального розвитку, наявність спеціальних знань, досвіду роботи тощо).
При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісне ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (поверхово, неуважно несумлінно) або взагалі не виконує.
Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди. Про поняття цієї ознаки див. коментар, викладений у Загальних положеннях до цього розділу.
Для кваліфікації діяння за ст. 367 слід встановити, що воно вчинене службовою особою під час виконання владних, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій. Діяння, яке полягало у невиконанні чи неналежному виконанні професійних функцій, навіть якщо воно призвело до істотної шкоди, не може розцінюватись як службова недбалість (наприклад, застосування лікарем неправильного лікування, невдала операція тощо),
Шкода, заподіяна через недосвідченість, недостатню кваліфікацію службової особи або з інших обставин, що не залежали від неї і не давали можливості справитись належним чином з роботою, не дають підстав говорити про наявність злочинної службової недбалості. Так само не утворюють складу цього злочину шкідливі наслідки, що настали з причин, які службова особа не могла усунути,
Службова недбалість вважається закінченим злочином з моменту настання наслідків, зазначених у ч. 1 або ч. 2 ст. 367.
Службова недбалість - це єдиний злочин у сфері службової діяльності, який вчинюється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони він характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на "й відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті ЇЇ поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).
Кваліфікуючою ознакою злочину є спричинення тяжких наслідків. Про поняття тяжких наслідків див. коментар, викладений у Загальних положеннях до цього розділу.
Судом встановлено, що згідно листа від 29.12.2016 року № 17-1887-16 за підписом слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Рівненської області радника юстиції ОСОБА_3 вбачається, що прокуратурою області розглянуто заяву з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України, експертом сектору автотехнічних досліджень НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 та слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 . Отже, з вищевикладених положень закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Однак, у поданій ОСОБА_4 заяві не наведено жодних об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про наявність у діях ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ознак злочину, зокрема, часу, місця, способу та інших обставин вчинення злочину. За таких обставин, підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення експертом сектору автотехнічних досліджень НДЕКЦ при УМВС Рівненській області ОСОБА_6 та слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України не вбачається.
Відповідно до п. 1.2 Розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.
Також слідчий суддя враховуючи ст.ст. 2 ч.1, 11 КК України вважає, що в заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину.
Отже, за змістом заяви з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України, експертом сектору автотехнічних досліджень НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 та слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 не є заявою про кримінальне правопорушення, вчинене вказаними працівниками, оскільки в ній викладено власні міркування скаржника щодо вчинення правопорушень та висловлено незгоду з прийнятими рішеннями. Скарга не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого правопорушення і ґрунтується лише на припущеннях та суперечить відомостям внесеним до ЄРДР, з огляду на, що вона не може вважатись такою, яка підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що скарга не обґрунтована такою, тому в задоволенні скарги ОСОБА_4 - слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала слідчого судді, відповідно до ст.309 КПК України є остаточна та оскарженню не підлягає.
Ухвала набрала законної сили 23.01.2017 року.
Слідчий суддя підпис:
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1