№ 1-кп/760/668/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді- ОСОБА_1
за участі секретаря- ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Дніпропетровської області, Синельниківського району,
с. Вербове, українця , громадянина України , освіта середня ,
працює ТРЕД №3 КП «Київпастранс», проживає в
АДРЕСА_1 , зареєстрований в
АДРЕСА_2 , не судимого ,-

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України ,-
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
представника потерпілої - ОСОБА_6
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
в с т а н о в и в :
25.11.2016 року біля 07 г.00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно справним тролейбусом « МАЗ-103Т » , бортовий номер НОМЕР_1 , який належить КП «Київпастранс» , виїжджав з прилеглої території , а саме ТРЕД № 3 по вул. Народного Оповчення , 14 на головну дорогу вул. Народного Оповчення в м. Києві.
Виїжджаючи з вказаної прилеглої території , наближався до тротуару . В цей час , вздовж вказаного тротуару ,справа наліво по ходу руху тролейбусу «МАЗ-103Т» , бортовий номер НОМЕР_1 ,рухався пішохід ОСОБА_10 .
Водій ОСОБА_5 під час руху допустив порушення вимог пунктів 1.5 , 2.3 підпункт «б», 10.2 Правил дорожнього руху :
- п.1.5 : дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян ,завдавати матеріальних збитків ;
- п.2.3 : для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний ( підпункт «б» - бути уважним ,стежити за дорожньою обстановкою , правильно реагувати на її зміни , не відволікатись від керування цим транспортним засобом у дорозі;
- п.10.2 : виїжджаючи на дорогу з житлової зони ,дворів,місць стоянки ,автозаправних станцій та інших прилеглих територій ,водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам ,що рухаються по ній ,а заїжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам , напрямок руху яких він перетинає.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виявилось в тому,що він керуючи технічно справним тролейбусом «МАЗ-103Т » бортовий номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території ТРЕД № 3 , проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін , при наближенні до тротуару, по якому рухався пішохід ОСОБА_10 , не зменшив швидкість і не зупинився ,щоб дати дорогу пішоходу , а продовжував рух далі, внаслідок чого на тротуарі ,який розташований навпроти виїзду з прилеглої території ТРЕД № 3 по вул. Народного Оповчення ,14 в м. Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 .
В результаті даної дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження , від яких помер на місці пригоди .
Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_10 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з розвитком крововтрати та шоку.
Порушення вимог п. 1.5,2.3 б ,10.2 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним і пояснив, що дійсно 25.11.2016 р. біля 07 г.00 хв. перебував на роботі і в якості водія тролейбусу виїжджав з території ТРЕД №3 ,що розташована по вул. Народного Оповчення ,14 в м. Києві. Транспортний засіб був у справному виді,стан його здоров`я був задовільний.
На вулиці було ще темно і він не побачив пішохода ОСОБА_10 і здійснив на нього наїзд .Визнає , що допустив порушення правил дорожнього руху, проявив неуважність при під`їзді до тротуару . Однак , про вчинене жалкує і розкаявся .Також обвинувачений визнав,що повинен нести матеріальну та моральну шкоду перед потерпілими.
Окрім визнання своєї вини обвинуваченим суд приходить до висновку що винність ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.
Потерпіла ОСОБА_7 в суді пояснила , що померлий ОСОБА_10 її чоловік. Про обставини пригоди дізналась тільки від працівників поліції.
Потерпілою заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди . Обгрунтовувала свій позов тим ,що понесла витрати на поховання чоловіка, похоронних обрядів , придбання ліків внаслідок погіршення свого стану здоров`я та неможливістю деякий час працювати ,а всього на суму 43 126 грн. ; також потерпіла вказала ,що витратила 14 000 грн. на отримання правової допомоги.
Крім того , потерпіла оцінила свої моральні збитки ,перенесені нею внаслідок втрати чоловіка в суму 300 000 грн.
В частині призначення покарання обвинуваченому покладалась на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 в суді пояснив,що є сином померлого потерпілого ОСОБА_10 . Також обставини смерті батька знає вже з матеріалів досудового розслідування.
Заявив цивільний позов про відшкодування йому 563 грн. витрат на придбання медикаментів ,37 500 грн. на отримання правової допомоги.
Також просив стягнути із обвинуваченого 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди , за перенесені душевні страждання внаслідок втрати близької людини. В частині призначення покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.
Відповідно до протоколу огляду місця пригоди від 25.11.2016 р. та додаткового огляду від 13.01.2017 було оглянуто місце пригоди по вул. Народного Оповчення в м. Києві, на виїзді з прилеглої території ТРЕД № 3 . (а.с.72-86, 100 ).
Також судом був оглянутий відеофайл на яких зафіксовано події наїзду на пішохода ОСОБА_10 25.11.2016 р.
Висновком експерта № 3308 від 25.12.2016 р. встановлено ,що при експертизі трупа ОСОБА_10 встановлено : наявність сполучної травми тіла:
А) садна та синці на обличчі та на волосистій частині голови, забійна рана на волосистій частині голови в тьмяно скроневій ділянці справа ;
Б) синець на передній поверхні грудей, садна на лівій бічній стінці живота; відшарування підшкірно-жирової клітковини на передній поверхні грудей зліва; забої та розриви обох легень ( ознаки струсу тіла) ; розрив перикарда : множинні переломи ребер з обох боків по переднім та заднім анатомічним лініям ,деякі з яких з ушкодженням пристінкової плеври , розрив хребта в грудному відділі по міжхребцевому диску між 8 та 9 грудними хребцями з розривом передньої повздовшної зв`язки ,без ушкодження спинного мозку; черезкапсулярні розриви селезінки та печінки, розмічення тканин печінки та селезінки, крововиливи в брижу кишечника ознаки струсу тіла ; повні розриви обох крижово-клубових зчленувань : багато уламкові переломи кісток тазу; черезкапсулярні розриви та розмічення тканини обох нирок ; розмічення та відшарування підшкірно-жирової клітковини в підлопаткових та поперекових ділянках.
Ці ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень ( небезпека для життя ) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Характер і особливості ушкоджень ,їх розташування ,ознаки струсу тіла ( множинні крововиливи на поверхнях та коренях легень) вказує на те ,що всі вони виникли від дії тупих предметів при автомобільній травмі зіткненні рухомого легкового автомобіля з пішоходом. При цьому потерпілий в момент зіткнення знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні та був повернута до транспортного засобу ,що рухався лівою половиною
Смерть ОСОБА_10 ,1966 р.н. настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів . (а.п. 89-94)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.01.2017 встановлено , що ОСОБА_11 ,яка знаходилась в момент наїзду на пішохода ОСОБА_10 в тролейбусі в якості кондуктора, показала обставини вчинення ОСОБА_5 наїзду на пішехода. (а.п. 105-113).
Із висновку експерта № 107 ат від 20.01.2017 р. встановлено , що в ситуації ,що склалась на дорозі перед дорожньо-транспортною пригодою , водій тролейбусу «МАЗ 103Т» , бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватись вимогами пунктів : 10.2 Правил Дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_5 мав технічної можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом виконання вимог п. 10.2 ПДР України.
В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_5 з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.10.2 ПДР України , які знаходяться в причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди і яка є причиною даного ДТП. (а.п. 115-119 )
Аналіз наведених вище доказів суд приводить до висновку про те , що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дії, що виразились у порушенні правил дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом , що спричинили смерть потерпілого.
Його дії суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину - відповідно до ст. 12 КК України який віднесений до тяжких , особу обвинуваченого і вважає, що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі ,з позбавленням права керування транспортними засобами на певний термін.
Однак, враховуючи обставини ,що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме розкаяння у вчиненому, те що він вперше притягається до відповідальності, позицію потерпілих , суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття основного покарання з випробуванням - іспитовим строком на певний термін і вважає ,що таке покарання буде достатнім для його виправлення . Між тим, враховуючи , наслідки ,що настали від дій обвинуваченого, застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом , суд вважає обов`язковим.
Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд вважає необхідним задовольнити частково .
Також суд вважає необхідним стягнути на користь потерпілої 150 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди , оскільки вважає ,що нею дійсно внаслідок загибелі її чоловіка перенесено стрес та душевні страждання .
Також суд вважає ,що цивільний позов ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню і вважає ,що знайшли своє підтвердження в суді вимоги потерпілого тільки в частині витрат на надання йому правової допомоги в сумі 37 500 грн. , в іншій частині будь яких документальних підтверджень суду не надано.
Також суд вважає необхідним стягнути на користь потерпілого із обвинуваченого 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішуючи цивільні позови , суд виходив з вимог законодавства про те,що цивільні позивачі повинні довести свої вимоги ,а також суд враховував при цьому і положення обвинуваченого , його матеріальне становище та принцип справедливості .
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України ,суд-
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді - 4 (чотирьох ) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з випробуванням-іспитовим строком на 2 роки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 14 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної, а всього 164 000 грн.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 37 500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди , а всього 87 500 грн.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 879,60 грн. за проведення експертизи по провадженню.(а.п. 114).
Речові докази відеодиск залишити на збереження в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження який не був присутній в судовому засіданні.

СУДДЯ :