ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3462/16-к
06 лютого 2017 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, українця, громаданина України, не одруженого, не працюючого, освіта: середня, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 11.11.2003 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, 2) 19.11.2014 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, 3) 25.05.2005 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 304, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 19.11.2004 року і остаточно до відбуття: 6 років позбавлення волі, 08.05.2009 року звільненого на підставі постанови Придніпровського райсуду м. Черкаси від 30.04.2009 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 21 день, 4) 07.06.2013 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 307 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Золотоніського міськрайсуду від 25.05.2005 року і остаточно до відбуття визначено 4 роки позбавлення волі; звільненого 12.12.2014 року в зв`язку з відбуттям терміну покарання,
що обвинувачується за ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16 травня 2016 року близько 21.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в спальній кімнаті домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4 , на грунті тривалих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, кулаком правої руки наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар в обличчя, в подальшому заштовхав останню в спальну кімнату вказаного домоволодіння, де наніс близько шести ударів кулаками правої та лівої рук по потиличній частині голови та обличчю потерпілої, а також наніс близько п`яти ударів ногами в область спини потерпілої, в подальшому незважаючи на спроби потерпілої припинити незаконні дії ОСОБА_5 , шляхом втечі, останній наздогнав її біля виходу із спальної кімнати та заштовхав назад вглиб вказаного приміщення, звалив потерпілу на підлогу та продовжуючи свій злочинний умисел, наніс близько п`яти ударів кулаками правої та лівої рук по потиличній частині голови та близько п`яти ударів ногами в область спини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця, садна шиї, синця грудної клітки, садна правого ліктьового суглобу, лівого ліктя, обох колін, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/367 від 13.10.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, травми голови зі струсом головного мозку, що згідно з вказаним висновом судово-медичної експертизи, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 16 травня 2016 року близько 21.00 год. він разом з дочкою потерпілої прийшли до будинку ОСОБА_4 , з якою він перебуває у тривалих неприязних відносинах, і в ході сварки він почав наносити потерпілій тілесні ушкодження, скільки вже точно не пам`ятає, погоджується з тим, що зазначено у обвинувальному акті. Просить вибачення у потерпілої, більше такого вчиняти не буде, обіцяє, що до будинку потерпілої більше не буде заходити, просить суд суворо його не карати.
Оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України враховуючи думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, якому роз`яснено, що при відмові дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, він буде позбавлений можливості оспорювати їх у апеляційному порядку, на що обвинувачений ствердив свою позицію щодо визнання вини та викладених обставин справи, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності їх позиції немає.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_5 у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Судом також встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на Д обліку у лікаря-нарколога, примусового лікування не потребує.
Судом встановлено, що на Д обліку у лікаря-психіатра ОСОБА_5 не перебуває.
Беручи до уваги обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується негативно, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді штрафу максимального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 370-374, 376, КПК України, суд ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700,0 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази: диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 , що знаходиться при матеріалаї кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_1