Справа № 522/5069/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника - представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування арешту накладеного 14.08.2015р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси на належний ОСОБА_5 автомобіль Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_6 вказує на той факт, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 14.08.2015р. задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на належний ОСОБА_5 автомобіль Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок тривалої хвороби, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування під вартою, ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 24.06.2016р.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 21.07.2016р., кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, - закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_4 . Роз`яснено порядок ст. 174 КПК України щодо вирішення питання стосовно майна ОСОБА_4 , на яке ухвалою Приморського районного суду від 14.08.2015 року накладено арешт.
У зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_6 просить суд скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2016р. на належний ОСОБА_5 автомобіль Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , підтримав клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судовому засідання не заперечував щодо задоволення вимог, викладених у клопотанні про зняття арешту з майна.

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, думку автора клопотання, який просив його задовольнити, вважаю що вимоги адвоката ОСОБА_6 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 22 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В судовому засіданні з пояснень представника власника майна та досліджених матеріалів встановлено, що 15 травня 2015 року слідчим Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеської області ОСОБА_7 проведено огляд транспортного засобу - автомобілю Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав підозрюваному, цивільному відповідачу ОСОБА_4 та його дружині - ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності, та передано автомобіль на тимчасове зберігання ПП «Альвір».

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 14 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на належний ОСОБА_4 та його дружині - ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності, автомобіль Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок тривалої хвороби, ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перебування під вартою, ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 24 червня 2016 року.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 21.07.2016р., кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, - закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_4 . Роз`яснено порядок ст. 174 КПК України щодо вирішення питання стосовно майна ОСОБА_4 , на яке ухвалою Приморського районного суду від 14.08.2015 року накладено арешт.
Власник майна, ОСОБА_5 не є, ані підозрюваною, ані обвинуваченою, ані особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. ОСОБА_5 не пред`являлося жодної підозри по кримінальному провадженню, в рамках якого накладено арешт на вилучене майно від 14.08.2015р., який належить їй на праві приватної власності.

Враховуючи приписи кримінального процесуального законодавства, вбачається, що у кримінальному провадженні №№000257 відсутні підстави для подальшого арешту автомобілю марки Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав підозрюваному, цивільному відповідачу ОСОБА_4 та його дружині - ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності.

Тому суд вважає, що при зазначених обставинах, під час подачі до суду адвокатом ОСОБА_8 клопотання про зняття арешту, відповідно до ст. 170,174 КПК України, ОСОБА_5 не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим арешт, накладений на автомобіль марки Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав підозрюваному, цивільному відповідачу ОСОБА_4 та його дружині - ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності, - не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на викладене, суд приймає клопотання адвоката ОСОБА_8 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту з майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2015р. на автомобіль марки Porsche Cayenne, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав підозрюваному, цивільному відповідачу ОСОБА_4 та його дружині - ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

02.02.2017