Справа № 639/2056/17
Провадж. № 1-кс/639/537/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м.Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка утримується в Харківській установі виконання покарань №27, про звільнення особи з під варти,
встановив :
Адвокат звернувся до слідчого судді із скаргою в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , яка утримується в Харківській установі виконання покарань №27, про визнання незаконним затримання останньої на території України, перевірку підстав її тримання під вартою та звільнення з під варти.
В обґрунтування скарги адвокат посилається на те, що ОСОБА_4 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 14, ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Із 12 вересня 2011 року ОСОБА_4 перебувала в СІЗО м. Сімферополя.
Вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року ОСОБА_4 було визнано винною у скоєнні злочину та призначено кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Зазначений вирок законної сили не набрав, оскільки був оскаржений в апеляційному порядку. Апеляційні скарги розглядалися Апеляційним судом АР Крим в той час як розпочалася окупація АР Крим та м. Севастополя Російською Федерацією.

З початком окупації Кримського півострову, офіційна влада України і її представники не здійснили належних заходів для переміщення на підконтрольну українській владі територію осіб, що утримувалися в СІЗО м. Сімферополя. ОСОБА_4 не з власної волі, а через насильницькі дії РФ залишилася на території АР Крим. У серпні 2016 року її було переміщено на територію РФ у Федеральну казенну установу ВК-28 Управління Федеральної служби виконання покарань по Волгоградській області.

17 березня 2017 року ОСОБА_4 передано компетентній владі України та переміщено до міста Харкова, де вона на даний момент утримується в Харківській установі виконання покарань №27 без відповідного судового рішення українського суду.
Підстави тримання ОСОБА_4 під вартою з 17 березня 2017 року їй не було роз`яснено, керівництво установи на вимоги затриманої не називає законних підстав затримання та її досі не ознайомлено з будь-якими процесуальними документами відповідного українського суду або компетентного суду РФ, визнаного у встановленому законодавством України порядку. Таким чином ОСОБА_4 , на думку захисника, з 17.03.2017 року, незаконно затримана на території України та утримується під вартою незаконно, за відсутності судового рішення, що набрало законної сили.

В судовому засіданні захисник та ОСОБА_4 підтримали вимоги скарги посилаючись на зазначені вище обставини.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував посилаючись на її необґрунтованість.

Представник адміністрації ХУВП №27 в судове засідання не з`явилася. про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечує посилаючись на безпідставність її вимог.

Суд, вислухавши пояснення осіб учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані адміністрацією Харківської установи виконання покарань №27 матеріали особової справи ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

При розгляді справи суд виходить з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, відповідно до яких, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що на розгляді у Сімферопольському районному суді АР Крим знаходилася кримінальна справа № 118/8398/12 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 14, ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та інших осіб.

В ході досудового слідства по кримінальній справі № 1290, за ознаками ч.2 ст.115 КК України, 12.09.2011р. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 115 КПК України, постановою Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 15.09.2011 року, відносно останньої обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В процесі досудового та судового слідства по справі ухвалами суду строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 був продовжений до 12.11.2012 року.

Вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року ОСОБА_4 було визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 14, ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та із застосуванням ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з дня фактичного затримання, а саме з 12.09.2011 року. До набрання вироком законної сили міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 залишена без змін у вигляді тримання під вартою. Вирок суду законної сили не набрав.

Відповідно до ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії узвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вироку Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року, який не набрав законної сили, на теперішній час стосовно обвинуваченої по кримінальному провадженню ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст.374 КПК України.

На вирок суду обвинуваченими, захисниками та потерпілою подані апеляційні скарги.

Особова справа ОСОБА_4 містить копії рішень суду апеляційної інстанції та Верховного суду АР Крим від 23.10.2014р. від 19.05.2016 року відповідно, якими були розглянуті апеляційні скарги сторін по справі на вирок Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року і вирок суду приведений у відповідність до Кримінального кодексу Російської Федерації.

Матеріали особової справи ОСОБА_4 не містять рішення суду апеляційної інстанції України з розгляду поданих на вирок апеляцій, а також даних про приведення у відповідність та визнання зазначених рішень судів окупованої території АР Крим на території України відповідно до вимог Глави 46 КПК України.

17 березня 2017 року ОСОБА_4 , за її особистою заявою, передано з території Російської Федерації компетентним органам України та переміщено до міста Харкова, де вона на даний час утримується в Харківській установі виконання покарань №27, на підставі вироку Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року, який не набрав законної сили.
Дані про зміну або скасування запобіжного заходу матеріали особової справи ОСОБА_4 не містять, при розгляді скарги не надано таке рішення і учасниками процесу.

Таким чином, на теперішній час підстав для задоволення вимог скарги та звільнення ОСОБА_4 з - під варти не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка утримується в Харківській установі виконання покарань №27, про визнання затримання незаконним та звільнення особи з під варти, - відмовити.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 21.04.2017 року о 14-07 год.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1