Справа № 127/3713/16-к
Провадження №11-кп/772/133/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадженняза апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника -адвоката ОСОБА_6 на вирок Віницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року по кримінальному провадженні № 0003997, яким:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городня, Ічнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17 січня 2006 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовими строком на один рік; 15 вересня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі; 24 квітня 2012 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 22 вересня 2015 року по 09 жовтня 2015 року та з 28 січня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами
за участю секретаря: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
захисника: ОСОБА_10
В С Т А Н О В И В :

Вироком Віницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 22 вересня 2015 року по 09 жовтня 2015 року та з 28 січня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_5 17 червня 2015 року о 13.40 год. маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом чужими коштами, з корисливих мотивів, діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону зателефонував на стаціонарний номер телефону до ОСОБА_11 яка проживає у АДРЕСА_2 , телефон НОМЕР_2 , та шляхом обману представившись вигаданим ім`ям під приводом звільнення її сина ОСОБА_12 із міліції запропонував їй передати 1000 доларів США, що відповідно до офіційного курс валют НБУ становить 21148 грн., за адресою м. Вінниця, вул. Космонавтів, 73. Після цього ОСОБА_11 , зібравши вказану суму грошей повідомила ОСОБА_5 , про те, що зібрала потрібну суму, та приїхала за обумовленою адресою, а ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел приїхав до ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_3 , де остання передала йому вказані грошові кошти. Після цього ОСОБА_5 , повторно зателефонував ОСОБА_11 , та повідомив, що потрібно ще перекинути 20500 грн. на карточку ПриватБанка № НОМЕР_3 , що остання і зробила.

Крім цього, 13 липня 2015 року о 23.00 год. ОСОБА_13 маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом чужими коштами, з корисливих мотивів, діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону зателефонував на стаціонарний номер телефону до ОСОБА_14 який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , телефон НОМЕР_4 , та шляхом обману представившись вигаданим ім`ям під приводом звільнення його сина ОСОБА_15 із міліції запропонував йому передати 15000 гривень та 4000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 87666 грн., а всього на суму 102666 гривень особі яка до нього приїде. Після цього ОСОБА_14 зібравши вказану суму грошей повідомив ОСОБА_5 , про те, що зібрав потрібну суму, а ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонував до невстановленої особи, яку попросив забрати гроші у ОСОБА_14 на АДРЕСА_4 . Невстановлена особа, не будучи обізнаною в злочинних діях ОСОБА_5 , приблизно о 23.50 год., приїхала до місця проживання ОСОБА_14 , за адресою АДРЕСА_4 , де останній передав їй гроші в сумі 15000 гривень та 4000 доларів США, після чого невстановлена особа передала вказані кошти ОСОБА_5 .
Крім цього, 10 вересня 2015 року о 15.30 год. ОСОБА_5 маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом чужими коштами, з корисливих мотивів, діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону зателефонував на стаціонарний номер телефону до ОСОБА_16 , яка проживає, АДРЕСА_5 , телефон № НОМЕР_5 , та шляхом обману представившись вигаданим ім`ям під приводом звільнення її внука ОСОБА_17 із міліції запропонував їй передати 2000 Євро, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 48942 грн., особі яка до неї приїде. Після цього ОСОБА_16 , зібравши вказану суму грошей повідомила ОСОБА_5 , про те, що зібрала потрібну суму, а ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонував до ОСОБА_18 , яку попросив забрати гроші в жінки по АДРЕСА_5 . ОСОБА_18 , не будучи обізнаною в злочинних діях ОСОБА_5 , приїхала до місця проживання ОСОБА_16 , за адресою АДРЕСА_5 , де остання передала їй гроші в сумі 2000 Євро, після чого ОСОБА_18 , передала вказані кошти ОСОБА_5 .
Продовжуючи свої злочинні наміри, 22 вересня 2015 року о 10.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом чужими коштами, з корисливих мотивів, діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону зателефонував на стаціонарний номер телефону до ОСОБА_19 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 телефон № НОМЕР_6 , та шляхом обману представившись вигаданим ім`ям під приводом звільнення її сина ОСОБА_20 із міліції запропонував їй передати 11000 грн., особі яка до неї приїде. Після цього ОСОБА_19 , зібравши вказану суму грошей повідомила ОСОБА_5 про те, що зібрала потрібну суму, а ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел приїхав до місця проживання ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_6 , де остання передала ОСОБА_5 , вказані грошові кошти.
Обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій вказує, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, так як висновки суду першої інстанції містять істотні суперечності.
Адвокат ОСОБА_21 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним через порушення прав на захист, неповноту судового слідства, що призвело до неповного розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, що в подальшому призвело до незаконно призначеного покарання засудженому, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2016 року скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, а справу направити на новий розгляд до суду І інстанції. При визнанні судом необґрунтованих доводів його апеляції щодо неповноти судового розгляду та порушення права на захист, пом`якшити вирок ОСОБА_5 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_22 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вина ОСОБА_5 , в скоєнні інкримінованого йому злочину доказана та підтверджується наданими суду доказами та показаннями допитаних в судовому засіданні першої інстанції потерпілих та свідків.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство вчинене повторно.
Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність засудженого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Колегія судді вважає, що суд першої інстанції провів судовий розгляд кримінального провадження з достатньою повнотою, дотриманням принципів верховенства права , законності, рівності перед законом, презумції невинуватості та забеспечення доведеності вини , забеспечення права на захист , змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості , безпосередності дослідження показань, речей і документів, публічності, диспозитивності, та виніс законне обгрунтоване і вмотивоване судове рішення, тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника про незаконність засудження ОСОБА_9 внаслідок неповноти з`ясування всіх обставин кримінального провадження є необґрунтованими.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.09.1994 року № 9 «Про судову діяльність в умовах загострення в Україні криміногенної ситуації», в умовах загрозливо-невпинного зростання злочинності практика призначення мір покарання повинна відповідати як вимогам закону про врахування характеру і ступеню суспільної небезпечності конкретно вчиненого злочину, особи винного і обставин справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, так і характеру та стану злочинності в суспільстві.
За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачена максимальна міра покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання у виді 3 років позбавлення волі, належним чином не виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, а саме: характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу засудженого, який за місцем проживання характеризується позитивно визнав вину, сприяв розкриттю злочинів, щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілих, які в свою чергу просили призначити ОСОБА_9 покарання не повязане з позбавленням волі, частково відшкодував збитки.
Враховуючи зазначені обставини, колегії суддів вважає, що ОСОБА_9 необхідно пом`якшити міру призначеного покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі помякшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Тому колегія вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні з призначення менш суворого покарання.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 408, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року по кримінальному провадженні № 0003997 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 КК України задоволити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року по кримінальному провадженні № 0003997 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 КК України в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду на протязі 3-х місяців.
Судді:

З оригіналом згідно суддя: