Справа № 464/1502/17
пр.№ 1-кп/464/156/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2017 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002797 від 28 серпня 2016 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, із вищою освітою, не одруженого, безробітного, не військовозобов`язаного, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисний злочин з корисним мотивом за наступних обставин.
28.08.2016 року, приблизно о 6 годині, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу викрав велосипед білого кольору, марки «TITAN», вартістю 1 300 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , який знаходився на першому поверсі під сходовою кліткою вказаного вище будинку.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 1 300 грн., які в ході досудового слідства відшкодовані повністю. Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

В зв`язку з тим, що ніхто не оспорює фактичних обставин справи, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, яка перевірена судом, проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечують учасники судового провадження, дослідження доказів проводилося судом в порядку, передбаченому ч.3 ст349 КПК України.

В судовому засідання був допитаний обвинувачений, досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив, що 28.08.2016 року, приблизно о 6 годині, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , у викрав велосипед білого кольору, який належить потерпілому. У скоєному щиросердо розкаявся. Просив його строго не карати.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці).

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, вчинення обвинуваченим злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який відповідно ст.89 не судимий, формально характеризується.

Призначаючи підсудному міру покарання суд враховує як обставини, що обтяжують покарання так і обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, для підсудного ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покаранняОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за скоєний злочин покарання, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України є не судимим, за місцем проживання негативно не характеризується, наявність обставин, які пом`якшують його вину та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, суд визнає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши щодо нього обов`язки, передбачені законом.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрат на залучення експертів немає.

Речовий доказ велосипед марки ОСОБА_6 необхідно залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу необхідно залишити попереднім у виді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк терміном 1(один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися в для реєстрації до уповноваженого органу пробації, повідомляти уповноваженого органу пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу необхідно залишити попереднім у виді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1