Справа № 381/3442/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/195/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 08.02.2017

УХВАЛА
Іменем України
08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 28 листопада 2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 02.03.2015 року згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області умовно-достроково на 11 місяців 8 днів,

засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 06 грудня 2015 року близько 04 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, став вимагати у наглядно йому знайомого ОСОБА_9 грошові кошти, а коли останній відмовився, ОСОБА_8 з метою пригнічення волі потерпілого до опору, із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_9 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому оці, що виник від дії тупого предмета і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, відразу після чого, повторно, проти волі ОСОБА_9 заволодів належним йому майном, а саме своїми умисними активними фізичними діями вирвав з кишені штанів руку ОСОБА_9 , в якій останній тримав гроші та силоміць своєю рукою розігнув пальці руки ОСОБА_9 , заволодівши, таким чином майном, що належало потерпілому ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами у сумі 1500 грн. Після чого, з місця вчинення злочину зник, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що вирок вважає незаконним та необґрунтованим, відбувалося психологічне залякування зі сторони працівників поліції, суд ні в чому не розібрався, ґрунтував дії тільки зі слів потерпілого, котрий був в стані алкогольного сп`яніння, а також вказав, що по справі немає жодного свідка.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить обвинувальний вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції через наявність підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі (не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати) проте його не було закрито.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у матеріалах судової справи відсутні протоколи допитів обвинуваченого та потерпілого, відсутнє будь-яке підтвердження ознайомлення обвинуваченого з його правами на стадії досудового розслідування, відмова у залученні адвоката на стадії досудового розслідування. Не досліджено та не усунуто протиріччя у показаннях потерпілого, наявна суперечність та неузгодженість доказів обвинувачення. На стадії досудового розслідування була самообмова під тиском, що підтверджується тим, що заява про злочин потерпілим була написана 06.12.2015 року, а протокол допиту потерпілого за реєстром матеріалів досудового розслідування датується тільки 10.12.2015 року під номером 7 у реєстрі. Не дослідженими залишилася особа потерпілого та події у нічному клубі, де нібито ОСОБА_8 мав можливість побачити у кармані потерпілого гроші у сумі 1500 гривень. Не опитано жодного свідка, не встановлено і не підтверджено взагалі наявність зазначеної суми у потерпілого, не зважаючи на те, що у заяві про злочин відсутня інформація щодо суми, яка була у потерпілого та якою заволоділа невідома особа. При цьому, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначено чому суд взяв до уваги тільки обставини, які могли підтвердити вину обвинуваченого, та відкинув і не досліджував всі суперечності та обставини, які доказують невинність обвинуваченого та ставлять під сумнів щирість потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 котрі підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задоволити, прокурора та потерпілого ОСОБА_9 котрі не підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з доповненнями та просили вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_9 , котрий як в ході досудового розслідування так і в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційного суду показував, що пограбування його 06 грудня 2015 року у дворі будинку АДРЕСА_2 вчинив ОСОБА_8 , свої показання підтвердив і при проведенні з ним слідчого експерименту 14.07.2016 року.

Згідно висновку експерта № 181 від 11.12.2015 року у ОСОБА_9 виявлено синець на лівому оці, що виник від дії тупого предмета можливо в строк і при обставинах вказаних у постанові і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Показання потерпілого співпадають і з показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 даними ним при проведенні слідчого експерименту з його участю 25.08.2016 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про вчинення на нього психологічного тиску працівниками поліції і як наслідок визнання вини в ході досудового розслідування то вони є надуманими, оскільки будь-якого підтвердження не мають.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції слідча ОСОБА_10 , котра проводила досудове розслідування, показала, що будь-яких обіцянок ОСОБА_8 з її боку з метою отримання від нього зізнавальних показів не було. Вона лише роз`яснила, що має намір звернутися до слідчого судді з клопотанням про обрання йому в рамках кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи доповнень до апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що при ухваленні вироку судом допущена неповнота судового розгляду, не відповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального провадження є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах провадження.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку та закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року, стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: