Справа № 515/667/17
Провадження № 1-кп/515/1120/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

16 червня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари кримінальне провадження №0000061 від 15.02.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, громадянин України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 влітку 2016 року (більш точної дати встановити не вдалося можливим) на березі річки Неруша, поблизу стадіону, розташованого в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, зірвав невстановлену кількість дикоростучої рослини коноплі, які переніс до місця мешкання по АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив, подрібнив та зберігав за місцем свого мешкання.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно, придбав та виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в висушеному стані 96,14 г, 0,32 г, 1,68 г, загальною вагою 98,14 г, який він незаконно, для власного споживання, без мети збуту, зберігав до 15.02.2017 року у будинку АДРЕСА_1 , доки в ході санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння працівниками поліції був виявлений канабіс та вилучений у вказаній кількості.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

17 травня 2017 року прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000061, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України. ОСОБА_4 зобов`язався під час судового провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі підозри, сприяти розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні всіх обставин подій.

Сторонами угоди в п.5 визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та отримана згода обвинуваченого на призначення йому такого покарання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просить затвердити угоду. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України. ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, дослідження витребуваних документів переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень ст.ст.50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються, сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин укладена між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню. Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Судові витрати за проведення експертизи згідно ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 17 травня 2017 року, укладену прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 1 484 грн. 40 коп.

Речові докази пакет чорного кольору з вмістом 2 паперових згортків з висушеною та подрібненою речовиною зеленого та сіро-зеленого кольору рослинного походження, зовні схожою на коноплю, стебла рослини з насінням на верхівках схожих на стебла коноплі, сірникової коробки та пластикової коробки з-під майонезу з насінням зеленого кольору, зовні схоже на конопляне, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області - знищити.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя Сивоконь