ВИРОК
Іменем України
№ справи 521/9984/17

№ провадження 1-кп/521/796/17
12.07.2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, Одеської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, раніше не судимого,

в скоєні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч.1 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 21.04.2017 року о 17 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні супермаркету «Таврія В», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, 50, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, визначив обєктом свого злочинного посягання майно яке знаходилось на прилавках вказаного супермаркету, а саме: пляшку горілки «Нова Хортиця», об`ємом 0,5 л., вартістю 54 гривні 68 копійок, пляшку горілки «Медофф», об`ємом 0,5 л., вартістю 55 гривень 38 копійок, пляшку коньяку «Коблево», об`ємом 0,5 л., вартістю 72 гривні 20 копійок, пляшку коньяку «Шабо VS», об`ємом 0,375 л., вартістю 66 гривень 95 копійок, пляшку коньяку «Шабо 1788», об`ємом 0,375 л., вартістю 74 гривні 60 копійок. Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, упевнившись, що його протиправні дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, поклав вищевказане, викрадене майно в особистий рюкзак та направився в бік касової зони. Приховавши вказану продукцію та не пред`явивши її касиру, ОСОБА_5 , намагався покинути місце скоєння злочину для реальної можливості користуватися чи розпоряджатися зазначеним майном, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений, перед виходом з магазину, працівниками охорони супермаркету «Таврія В».

Відповідно до ст. 471 КПК України, між ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, оскільки ОСОБА_5 визнав себе винним у кримінальному злочині, розкаявся у скоєному правопорушенні, сприяв при розслідувані кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він 26.06.2017 року добровільно заключив з представником потерпілого угоду про примирення за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого, та призначити покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень в дохід держави.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 також підтвердив, що він 26.06.2017 року добровільно уклав угоду про примирення між ним та ОСОБА_5 , згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити вищевказану міру покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження вищевказаної угоди за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого, та призначити вищевказане покарання ОСОБА_5 .

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого за кримінальним провадженням, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідає інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними, або сторони не примирилися відсутні, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч.1 КК України за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого.

Обтяжуючих покарання обставин щодо ОСОБА_5 не встановлено. Пом`якшувальними покарання обставинами ОСОБА_5 є : визнання провини повністю, щире каяття, укладення з представником потерпілого угоди про примирення.

При викладених обставинах суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння нових кримінальних злочинів можливе без ізоляції його від суспільства і вважає можливим призначити покарання вказане в угоді про примирення від 26.06.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 26.06.2017 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та представником потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням № 0001641 від 22.04.2017 р.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень в дохід держави.

Судові витрати по справі відсутні.

У разі невиконання угоди про примирення представник потерпілого чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 років.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1