Дата документу 06.01.2017

Справа № 334/118/17
Провадження № 1-кс/334/84/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

законного представника - ОСОБА_6

підозрюваного

захисника - ОСОБА_7

психолога - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000066 від 05 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, учня 11 класу загальноосвітньої середньої школи №42, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчої Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтовано тим, що в слідчому відділі Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000066 від 05 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 січня 2017 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вчинення розбійного нападу проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , через незачинені двері, що розташоване на території гаражного кооперативу, неподалік будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу, застосували фізичне насилля відносно потерпілого ОСОБА_10 , який стояв біля закритої створи дверей, яке виразилось у нанесені удару по голові у лобну частину. Від завданого удару потерпілий ОСОБА_10 впав на землю та втратив свідомість. Далі, до потерпілого ОСОБА_11 ,

який сидів у кріслі, застосували фізичне насилля, яке виразилось у нанесені удару по голові, від якого останній впав на землю та йому було нанесено три удари ногами по корпусу тіла. В момент нанесення ударів, від потерпілого ОСОБА_11 почали вимагати передати грошові кошти. Після того, як ОСОБА_10 отямився у положенні лежачі, на підлозі, йому наступили коліном на шию, з метою позбавлення можливості потерпілого спроби перешкодити вчиненню злочину. Так, ОСОБА_10 , опинившись на підлозі, чув як до ОСОБА_11 застосовували фізичне насилля та від нього вимагали передати грошові кошти. Коли ОСОБА_11 знаходився на підлозі в положенні лежачі, йому так само наступили ногою на шию з метою з метою позбавлення можливості потерпілого спроби перешкодити вчиненню злочину. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 після того, як позбавили потерпілих можливості чинити опір почали вимагати від останніх передати їм грошові кошти. У подальшому, потерпілий ОСОБА_11 , під погрозами застосування фізичного насилля, які він сприймав як реальні передав ОСОБА_5 та ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 400 гривень, мобільний телефон фірми «Самсунг», моделі GT E1080W, в корпусі чорного кольору, імей код № НОМЕР_2 , вартістю 200 гривень у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» ( НОМЕР_3 ), яка матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон фірми «Самсунг», моделі GT S5830, в копусі білого кольору, імей код № НОМЕР_4 , вартістю 500 гривень, у чохлі білого кольору, який матеріальної цінності не представляє, а ОСОБА_10 , під погрозами застосування фізичного насилля, які він сприймав як реальні передав ОСОБА_5 та ОСОБА_9 шкіряний гаманець, чорного кольору, вартістю 160 гривень у якому знаходилися грошові кошти у сумі 10 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , яке матеріальної цінності не представляє, банківську карту ПАТ КБ «Приват Банк», яка матеріальної цінності не представляє, банківську карту КБ «Укрсиббанк», № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 , яка матеріальної цінності не представляє, сім-карта мобільного оператора «Лайф» ( НОМЕР_6 ), вартістю 50 гривень, перепустка на підприємство «Компаніт», яка матеріальної цінності не представляє. Після вчинення розбійного нападу, заволодівши майном потерпілих, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1100 гривень та потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на суму 220 гривень.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

05 січня 2017 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 затриманий у порядку ст.208 КПК України.

06 січня 2017 року слідчим Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області було повідомлено ОСОБА_5 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.

Вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами таким, як: протоколом огляду місця події від 05 січня 2017 року, показаннями потерпілих, протоколом затримання підозрівання у порядку ст. 208 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, існують ризик, згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання.

Крім того встановлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та намагатися тиснути погрозами на понятих, які були присутні при проведенні слідчих дій, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні данні та місця їх проживання.

На підставі п.5 ч.1 ст. 177 КПК України існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове правопорушення, у зв`язку із тим, що він ніде не працює та не має постійного джерела доходів.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, не одружений, не має на утриманні дітей, офіційно не працевлаштований, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та намагатися тиснути погрозами на понятих, які були присутні при проведенні слідчих дій, а також може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідча підтримала своє клопотання, просила задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що від слідства він не ухиляється, активно сприяє розкриттю злочину. Щодо оголошеної підозри, то він свою вину визнає. Проти клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати у відношенні нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , та просив обрати інший запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не пов`язаний з позбавленням волі.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні її сина ОСОБА_5 просила обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В судовому засіданні психолог ОСОБА_8 пояснила, що підозрюваний ОСОБА_5 свідчення давав добровільного, ніхто тиску на нього не чинив.

Вислухавши пояснення слідчої, думку прокурора, підозрюваного, захисника, законного представника неповнолітнього підозрюваного, психолога дослідивши матеріали, додані до клопотання суд приходить до наступного.

06 січня 2017 року о 10 годині 40 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

06 січня 2017 року ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Однак, ні прокурором ні слідчим не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_5 буде ухилятись від органів досудового слідства або суду. Не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що існує ризик, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, може схилити його до наміру переховуватися від органів слідства чи суду або вживати дії щодо перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск на потерпілих та свідків у справі, в зв`язку із чим є необхідність у застосуванні запобіжного заходу.

В той же час, з урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального

правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_5 затриманого на підставі ст.208 КПК України 05 січня 2017 року 13 годині 00 хвилин необхідно звільнити з під варти в залі суду.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 206 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчої Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000066 від 05 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України задовольнити частково.

ОСОБА_5 затриманого на підставі ст.208 КПК України 05 січня 2017 року 13 годині 00 хвилин звільнити з під варти в залі суду.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяця.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19.00 годин до 07.00 години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 слідуючи обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання на іншу адресу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду;

- не залишати місце свого мешкання та реєстрації з 19 годин 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступного дня;

- не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби тощо)

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 06 березня 2017 року.

Направити ухвалу для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1