Справа № 199/7807/16-к
ВИРОК
іменем України
2017 року липня місяця 19 дня місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002417 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Усть-Ілімськ Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, має неповну середню освіту, одруженого, раніше судимого:

- 21.12.2012 вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік з іспитовим строком 1 рік. 24.09.2013 вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців на підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком від 21.12.2012, до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнився: 09.09.2014 з Бердянської ВК № 77 на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію», -

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, має повну середню освіту, заміжньої, раніше не судима, -

яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
06.08.2016 приблизно о 02:30 годині ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, перебували біля магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Червоного Козацтва, 25А(вул. Терещенківська), де побачили раніше невідомого їм потерпілого ОСОБА_6 , який стояв зі своїм знайомим потерпілим ОСОБА_8 та спілкувався з ним. В цей момент ОСОБА_3 направився до кіоску, який знаходиться неподалік вказаного магазину «АТБ», щоб придбати сигарети для своєї дружини, а ОСОБА_4 попрямувала до раніше не знайомих їй потерпілого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 , щоб попросити сигарету, на що останні їй відмовили. Після чого обвинувачена ОСОБА_4 відійшла від потерпілих на декілька метрів, а ОСОБА_6 направився в магазин «АТБ» придбати продукти харчування. В той момент, коли ОСОБА_3 повернувся з кіоску з сигаретами, у нього разом з ОСОБА_4 раптово виник спільний злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, шляхом умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та умисного завдання побоїв ОСОБА_8 , які завдали останньому фізичної шкоди.

06.08.2016 приблизно о 02:45 годині ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи перебувати у громадському місці, а саме: біля будівлі магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Червоного Козацтва, 25А(вул. Терещенківська), реалізуючи раптово виниклий спільний злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, грубо ігноруючи існуючі у суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, використовуючи нікчемний привід, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , який в цей момент стояв неподалік від вказаного магазину та почали висловлюватись у бік ОСОБА_8 нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_3 , розуміючи, що знаходиться в громадському місці і своїми діями грубо порушує громадський порядок, вчиняючи хуліганські дії, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_8 в обличчя один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, після чого наніс ще один удар в обличчя правою рукою, стиснутою в кулак та один удар ногою в область тулуба, через що останній втратив рівновагу та впав обличчям на асфальт, чим спричинив потерпілому фізичний біль. Після чого ОСОБА_8 підвівся та направився у бік свого будинку.

Далі, приблизно о 02:50 годині, потерпілий ОСОБА_6 вийшов із вищевказаного магазину «АТБ та направився у бік свого будинку, де ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи перебувати у громадському місці між будинками АДРЕСА_4 та № 25 по вул. Червоного Козацтва (вул. Терещенківська) в м. Дніпро, продовжуючи реалізовувати раптово виниклий спільний злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, грубо ігноруючи існуючі у суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, використовуючи нікчемний привід, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 . Розуміючи, що знаходяться в громадському місці і своїми діями грубо порушують громадський порядок, ОСОБА_3 , продовжуючи вчиняти хуліганські дії, діючи групою осіб, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_6 в обличчя один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, а ОСОБА_4 , діючи в стані алкогольного сп`яніння, руками хаотично наносила удари потерпілому по тулубу ззаду, після чого потерпілий намагався захищатися та ОСОБА_3 наніс ще один удар в обличчя правою рукою, стиснутою в кулак, в результаті чого потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальт. Після того, як потерпілий ОСОБА_6 підвівся, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, з метою доведення свого спільно умисного злочинного наміру до кінця, спрямованого на умисне спричинення тілесних ушкоджень, діючи групою осіб, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 з переду та, усвідомлюючи, що його дії можуть призвести до тяжких наслідків, які за своїм характером можуть відноситись до небезпечних тілесних ушкоджень для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , діючи умисно, з великою силою, наніс йому один удар в обличчя лівою рукою, стиснутою в кулак та один удар правою рукою, стиснутою в кулак в обличчя, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на асфальт на правий бік та ОСОБА_3 наніс ще приблизно чотири удари ногами в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_6 .

В цей момент до потерпілого ОСОБА_6 підійшла ОСОБА_4 та, діючи групою осіб, з метою доведення спільного злочинного наміру до кінця, користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що її дії можуть призвести до тяжких наслідків, які за своїм характером можуть відноситись до небезпечних для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , діючи умисно, з великою силою, нанесла останньому близько двох ударів правою рукою, стиснутою в кулак, в область тулуба знизу.

В результаті спільних умисних злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3846е від 10.10.2016, потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця у лівій параорбітальній області, садна в лобній області праворуч, стану після носової кровотечі, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день); закритої тупої торакоабдомінальної травми з уламковими переломами 6, 7, 8, 9, 10-го ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії, з явищами шокової легені, лівостороннього пневматораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин ліворуч, саден грудної клітини, з розвитком в посттравматичному періоді лівосторонньої пневмонії, бульозної емфіземи лівої легені та фіброзно-гнійного плевриту; підкапсульного розриву лівої нирки, контузії сечового міхура з гемо тампонадою сечового міхура (300 мл крові), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння, а ОСОБА_3 , окрім того, особисто спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритого двохлодижкового перелому правого гомілковостопного суглобу з незначним зміщенням уламків та набряком м`яких тканин, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).
В той же день, тобто 06.08.2016, приблизно о 02:45 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись біля приміщення магазину «АТБ», розташованого по вул. Червоного Козацтва, 25А(вул. Терещенківська) у м. Дніпро, побачив, що у потерпілого ОСОБА_6 , який в цей момент лежав на асфальті, в результаті спричинення йому тілесних ушкоджень, з карману випав мобільний телефон марки «Samsung SM-G100H/OS» білого кольору. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку, ОСОБА_3 06.08.2016 приблизно о 02:45 годині, продовжуючи знаходитись біля приміщення вказаного вище магазину «АТБ», підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який в цей момент лежав на асфальті та, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що вказаний телефон йому не належить, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, користуючись безпорадним станом потерпілого, підняв з землі мобільний телефон марки «Samsung SM-G100H/OS», який належить потерпілому ОСОБА_6 та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, в результаті чого своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 38 від 21.10.2016 в сумі 2485 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що визнає частково, тому що потерпілі кажуть, що він просто так почав їх бити. Якщо б вони не почали пропонувати інтим дружині, нічого б не було. Злочин, передбачений ст. 185 КК України не визнає, оскільки не крав телефон, хуліганство та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень - не визнає, частково визнає свою вину за ч. 1 ст. 121 КК України. Він пояснив, що в ніч з 05 на 06 серпня 2016 року разом із жінкою пішли до магазину «АТБ», де купили вино і дві пляшки пива (алкогольне і безалкогольне). Вони зайшли за ларьок, де ОСОБА_4 випила пиво. Вона вжила 0,5 л пива. Він забув вдома цигарки. Він побачив, що потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_6 між собою билися. ОСОБА_8 був внизу, а ОСОБА_6 зверху. Він підійшов до них, щоб вони зупинилися. ОСОБА_6 хотів вдарити ОСОБА_8 . Це було між будинками АДРЕСА_5 з будинку кричала на них. Далі він пішов за цигарками. повертаючись, почув з боку потерпілих слова про інтим з його дружиною. Він підійшов до потерпілих і перший вдарив ОСОБА_8 лівою рукою в обличчю, потім ногами декілька разів вдарив в груди і ОСОБА_8 впав. ОСОБА_6 замахнувся на нього. Він вдарив його 2-3 рази по обличчя. ОСОБА_11 крикнула. що хтось сзаду біжить. Він присів і ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_6 .Після чого він відразу вдарив ОСОБА_8 кілька разів кулаком правої та лівої рук і він впав. ОСОБА_6 почав направлятися на нього. Він його вдарив 2-3 рази. Войтко відійшов та впав. Він почав бити його ногами в область тулубу та грудей. Бив ногами, кількість ударів не пам`ятає. ОСОБА_4 знаходилась біля ларька. Коли убіг ОСОБА_8 він не знає. Потім підійшла ОСОБА_4 і декілька разів вдарила ОСОБА_6 .Він взяв телефон і разом із ОСОБА_4 пішли. Коли вони уходили, ОСОБА_6 стогнав. Вони з ОСОБА_4 відійшли в кінець 25 будинку. Він дістав телефон та запитав про нього у ОСОБА_4 . Вона відповіла, що телефон не її і він викинув його. Потім їх затримали працівники поліції. Поліція сказала піти з ними на місце, де побили хлопця. Оглядали місце події, потім швидка відвезла ОСОБА_6 , а його з дружиною в різних машинах відвезли в райвідділ. Визнає, що завдав тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ,але не умисно, оскільки захищав честь своєї дружини.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона не визнає вчинення злочину, передбаченого ст. 296 КК України та визнає заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що 06.08.2016 приблизно о 02:30 годині вона і її чоловік ОСОБА_3 пішли до магазину «АТБ». Купили вина і пива. Відійшли в район кіоску, де вона відкрила пива і вживала його. Побачила декількох незнайомих чоловіків, один з яких сидів на іншому зверху. Її чоловік підійшов до них і розборонив. Далі ОСОБА_3 пішов купити сигарети. Вона в цей час підійшла до вказаних хлопців і попросила сигарету, але хлопці почали висловлюватися до неї погано, запропонували непристойні речі. Через 5 хвилин підійшов чоловік і почув ці висловлювання, почалася сильна бійка. ОСОБА_3 наніс удар рукою ОСОБА_8 . Під час бійки ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_6 , а сам ОСОБА_6 напав на ОСОБА_3 з пакетом. Потім ОСОБА_8 втік. Як ОСОБА_3 бив ОСОБА_6 вона не бачила, так як знаходилась за кіоском. Коли ОСОБА_6 лежав на землі після побиття ОСОБА_3 , та він щось бормотав. Вона підійшла до нього та вдарила кулаком правої руки 2 рази в живіт. Коли вона з чоловіком пішли, з`ясувалося, що чоловік підібрав телефон, але не її, тому вони викинули телефон. Далі їх зупинили співробітники поліції і повернули на місце події. У чоловіка футболка була в крові, поліція це побачила і їх забрали. Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона підтримує свої покази, які вона дала на слідчому експерименті, вказуючи на кількість ударів. Вчинення хуліганства не визнає, оскільки не вони почали конфлікт. Нецензурно в бік потерпілих не виражалася. ОСОБА_3 теж не висловлювався.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочинів, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України та обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення, за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_8 слідує, що з 05 на 06 серпня 2016 року, приблизно з 01:00 до 02:00 години ночі він зі знайомими зайшов до магазину «АТБ» по вул. Червоного Козацтва за пивом, потім його вживали всі разом. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_6 , з яким почали спілкуватися. ОСОБА_6 пиво не пив, він з ОСОБА_12 говорив за роботу, сперечалися. Жінка з будинку зробила їм зауваження, сказала, щоб поводились тихіше, або викличе поліцію. Вони стихли, ОСОБА_13 потім ОСОБА_14 з ОСОБА_15 пішли додому. Він залишався з ОСОБА_6 , розмовляли. До них підійшла ОСОБА_4 і попросила сигарету. Вони їй відмовили і далі вели розмову між собою. ОСОБА_4 відійшла від них, а ОСОБА_16 зателефонували, чому він і пішов від нього в цей момент він отримав удар. Обернувшись, побачив ОСОБА_3 , який наніс ще удар йому в обличчя рукою і удар ногою в область тулуба. Він впав і подряпав обличчя, від чого було багато крові. Після цього він піднявся і пішов в сторону свого будинку. Де був ОСОБА_6 під час того, як його бив ОСОБА_3 він не знає, його не бачив. Коли він йшов додому, то хтось стрибав на нього, бив по спині, тримав за шию, він чого були синці, але він не бачив, хто конкретно, думає, що це жінка - ОСОБА_4 , оскільки вона знаходилась біля них. Ніяких інтимних зв`язків ОСОБА_4 ні він, ні ОСОБА_6 не пропонували. Конфлікту з ОСОБА_6 , з іншими знайомими в нього не було. Ніякою бійки між ним і ОСОБА_6 не було. Його бив тільки ОСОБА_3 . Про те, що трапилось з ОСОБА_6 , йому стало відомо на наступний день і він вирішив звернутися до поліції.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що ввечері 05.08.2016 він пішов до магазину «АТБ», який розташований по вул. Червоного Козацтва, щоб придбати вітаміни для собаки. Там побачив знайомих, з якими почав спілкуватися, алкогольні напої не вживав, але перед цим, під час прогулянки з собакою, вжив небагато. Під час бесіди сварок між ними не було, лише голосно говорили з приводу роботи. Потім частина знайомих пішла і він з ОСОБА_8 залишився. Підійшла ОСОБА_4 , на що він не відреагував, а ОСОБА_8 сказав, що в нього не має сигарет. Вони нікого не ображали. Потім йому зателефонувала дружина і попросила купити мінеральну воду. Він пішов в магазин «АТБ», а коли повернувся ОСОБА_8 вже не було, тому направився додому. В якийсь момент йому нанесли удар в ліве око і він втратив рівновагу. Повернувся побачив ОСОБА_3 . Саме ОСОБА_3 завдав першого удару між 23 і 25 будинком, вийшовши із-за прибудови. Удари завдав метрів через 20-30 від того місця, де стояли, на стежці від магазину АТБ. Чому ОСОБА_3 завдав удар, він не сказав. Потім відчув удари ззаду. Повернувся боком і побачив ОСОБА_4 . Вона била руками в область голови, спини, тулуба. Потім почав бити руками в область голови і тулуба ОСОБА_3 . Він до нього повернувся і впав. Просив не бити, тому що було боляче. Але удари тривали, багато ударів було, відчув тріск ребер, біль в грудях, від чого він втрачав свідомість. Іноді приходив до тями, але від подальших ударів знову знепритомнів. Він відчував, як його били з двох сторін, ззаду і спереду. Коли лежав на спині били обидва обвинувачених в область тулуба ногами. Одночасно били ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . Ольга справа, а ОСОБА_17 зліва, з різних сторін. Коли лежав на лівому боці, скручений від болю, відкрив очі і побачив, як ОСОБА_3 нахилився до нього і мацає кишені. Далі відчув, як з руки зняли годинник і витягали з кишені телефон білого кольору Самсунг. Потім прибули працівники поліції, його привезли до лікарні.
Зі слів лікарів відомо, що йому зробили операцію на легені, ребра поламані були. Відрізали частину лівої легені. Був перелом правого суглобу. Коли в реанімації опритомнів, лікарі сказали, що витягли з того світу. 8533 гривні кошти, витрачені на ліки дружиною. Моральна шкода 300 тисяч гривень. Усі тілесні ушкодження він отримав від обвинувачених, сам собі суглоб не ломав.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що біля 02:00 години, в ніч з 05 на 06 серпня 2016 року, почула розмову двох чоловіків, які стояли за будинками АДРЕСА_5 . Вони говорила не про що, періодично заважали спати. Потім почула голос жінки, яка просила сигарету, але чоловіки їй відмовили. Жінка почала провокувати, запитувала у них: «Я вам не подобаюся?». Вони попросили її відійти. В цей час почула, як підійшов чоловік закричав: «Чому ви ґвалтуєте мою дружину?». Потім сталася бійка. Була нецензурна лайка. Потім з вікна бачила, як одного чоловіка потягнули між будинками у двір. Тягнули чоловік з жінкою. Жінка, була схожа на обвинувачену. Вони били ногами чоловіка, він просив допомоги, просив його відпустити. Потім повернулися до ОСОБА_16 і почали його бити. Жінка теж била. Під час побиття казали: «Подивися, що тебе б`є жінка, це ганьба». Викликала поліцію двічі. Ударів було багато, били і ногами і руками, більше ногами, вони завдали багато ударів удвох. Більше ударів наносили в голову і верхню частину тулуба. В місці, де відбувалася бійка був ліхтар, добре освітлювалося. У потерпілого нічого не вимагали, але вона чула, як говорили: «Дивись по кишенях, бери телефон». Коли поліція приїхала і обвинувачених затримали, вона їх впізнала.
Коли обвинувачені били ОСОБА_19 , останній падав, вставав і знову падав. Він намагався встати, але його штовхали, йому заважали ударами, його били, він і не міг втекти. Потім ОСОБА_19 відпустили, перестали бити, він встав і втік. Коли били ОСОБА_20 , ОСОБА_21 не бачила. Через деякий час знову почалася бійка, вона виглянула і побачила лежачого на землі ОСОБА_16 . Бачила, як бив обвинувачений ОСОБА_3 . Обличчя ОСОБА_16 було темне від крові, тулуб був в бруді. Поліція знайшла телефон в місці, де затримали обвинувачених. Це був телефон білого кольору, сенсорний. Питали: «Чий це телефон?», але чіткої відповіді не було.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що 05.08.2016 він з напарником заступив на службу. О 03:00 годині ночі 06.08.2016 отримали виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_4 відбувається конфлікт між невідомими. По приїзду на місці конфлікту нікого не було. Під час опрацювання місця побачили особу в крові, без свідомості. Він викликав швидку, потім до них вийшла жінка і сказала, що це вона звернулась до «102». Вона була свідком конфлікту чоловіка і жінки з двома чоловіками. Вона сказала, що особи пішли до 13 будинку. Побачили обвинувачених (вказує на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) біля 12 будинку. Вони намагались піти, але їх наздогнали. Вони назвалися подружжям, сказали, що були в «АТБ», здійснювали покупки. Їх залишили на місці. Там, де затримали обвинувачених, виявили мобільний телефон «Самсунг», встановили, що це телефон потерпілого. Затримані особи були в нетверезому стані, на одежі чоловіка були плями, схожі на кров. Потерпілий стогнав, чітко назвати себе не міг. Свідок, яка проживає на 1му поверсі будинку, розповіла, що як жінка прохала сигарету чи підкурити, потім почула чоловіка, який сказав: «Чому ти чіпляєшся до моєї жінки?». Почалась бійка. Один чоловік побіг, понад 23 будинком. Вона казала, що чоловік був з потерпілим. Обвинувачені були в стані алкогольного сп`яніння, у них була нечітка вимова, запах алкоголю. Коли оглядали потерпілого та наближались до нього, запаху алкоголю не було. Коли потерпілого привели до машини швидкої, він проводив руками по штанам, казав, що телефон пропав. Тому вони пішли оглядати територію, там де затримали осіб і знайшли телефон.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в ніч на 06.08.2016 був вдома з друзями. Потім пішли в магазин «АТБ», купили пива і біля «АТБ» його пили. З будинку вийшли з ОСОБА_15 і ОСОБА_8 . Зустріли ОСОБА_6 . Всі разом спілкувалися. ОСОБА_6 не пив з ними. Жодної сварки між ними не було. Він з ОСОБА_8 лише по роботі сперечалися. Потім з будинку крикнула жінка, тому вони зібралися розходитися. ОСОБА_8 залишився, а він з ОСОБА_15 удвох пішли додому. Через пару днів від ОСОБА_8 дізнався, що сталося. У ОСОБА_8 обличчя було пошкоджено, сказав, що йому дісталося, але на відміну від ОСОБА_6 він особливо не постраждав. З його розповіді зрозумів, що на них хтось напав.
Крім показів потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та вищевказаних свідків, факт вчинення злочинів обвинуваченими також підтверджується і письмовими матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до протоколу огляду місця події від 06.08.2016 встановлено і оглянуто місце вчинення злочинів ділянка місцевості з асфальтовим покриттям, розташована між будинками АДРЕСА_5 . На асфальті виявлені плями нерівної форми речовини бурого кольору, зразки яких вилучені на паперову серветку.

Згідно протоколу огляду від 06.08.2016 був оглянутий мобільний телефон марки «Samsung SM-G100H/OS» білого кольору, який було виявлено на землі за адресою: АДРЕСА_6 . У вказаному мобільному телефоні знаходиться сім-карта з абонентським номером НОМЕР_1 . Даний мобільний телефон визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню постановою слідчого від 17.09.2016.

При огляді 06.08.2016 особистих речей, наданих ОСОБА_3 , встановлено, що футболка біло-сірого кольору заплямована речовиною бурого кольору по периметру; штани спортивні мають забруднення. Як пояснив ОСОБА_3 у вказаних речах він був одягнутий вночі 06.08.2016, коли за адресою: АДРЕСА_4 спричинив тілесні ушкодження невідомому, а речовина бурого кольору кров невідомого. Вказані речі були вилучені та опечатані окремо.

З висновку експерта № 1626 від 03.10.2016 за результатами судово-медичної експертизи футболки та штанів підозрюваного ОСОБА_3 слідує, що на вказаних речах встановлена наявність крові людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_6 . Присутність в цих слідах крові ОСОБА_3 можлива тільки в якості домішки.

Відповідно до висновку експерта № 1627 від 03.10.2016 за результатами судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів зі змивами з рук ОСОБА_3 слідує, що на вказаних тампонах встановлена наявність крові людини, яка в сліді крові по об`єкту № 2 могла походити від потерпілого ОСОБА_6 . Присутність в цих слідах крові ОСОБА_3 можлива тільки в якості домішки.

При огляді 06.08.2016 особистих речей, наданих ОСОБА_4 , а саме: футболки та бриджів, встановлено, що футболка має сліди речовини бурого кольору в нагрудній області. Як пояснила ОСОБА_4 у вказаних речах вона була одягнута вночі 06.08.2016, в момент спричинення невідомому в районі вул. Червоного Козацтва в м. Дніпро тілесних ушкоджень. Речовина бурого кольору на футболці кров невідомого. Вказані речі були вилучені та опечатані окремо.

З висновку експерта № 1649 від 03.10.2016 за результатами судово-медичної експертизи штанів та футболки ОСОБА_4 слідує, що на вказаних речах встановлена наявність крові людини, яка в слідах крові по об`єктам №№ 1-4, 9 могла походити від потерпілого ОСОБА_6 . Присутність в цих слідах крові ОСОБА_4 можлива тільки в якості домішки.

Відповідно до висновку експерта № 1648 від 03.10.2016 за результатами судово-медичної експертизи трьох марлевих тампонів зі змивами з рук та лівої ноги ОСОБА_4 слідує, що на вказаних тампонах встановлена наявність крові людини, яка у всіх слідах могла походити від потерпілого ОСОБА_6 . Присутність в цих слідах крові ОСОБА_4 можлива тільки в якості домішки.

Змиви з лівої та правої руки ОСОБА_3 , змиви з лівої та правої руки, з ноги ОСОБА_4 , зразки крові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , футболка та штани, які належать ОСОБА_3 , футболка та бриджі, які належать ОСОБА_4 , визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

У відповідності до висновку експерта № 3846е від 10.10.2016 за наслідками судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця у лівій пара орбітальній області садна в лобній області праворуч, стану після носової кровотечі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день);

- закритої тупої торакоабдомінальної травми з уламковими переломами 6, 7, 8, 9, 10-го ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії, з явищами шокової легені, лівостороннього пневмотораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин ліворуч, саден грудної клітини, з розвитком в посттравматичному періоді лівосторонньої пневмонії, бульозної емфіземи лівої легені та фіброзно-гнійного плевриту; підкапсульного розриву лівої нирки, контузії сечового міхура з гемотампонадою сечового міхура (300 мл крові), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- закритого двохлодижкового перелому правого гомілковостопного суглобу з незначним зміщенням уламків та набряком м`яких тканин, що відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Тілесні ушкодження в області голови, обличчя та тулуба спричинені від не однократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя праворуч та ліворуч, грудної клітини ліворуч, в область тулуба ліворуч та сечового міхура, якими могла бути і рука, стиснута у кулак, взута нога або ніші предмети з аналогічними властивостями. Тілесне ушкодження в області правого гомілковостопного суглобу могло бути спричинено при підвороті правої нижньої кінцівки, з послідуючим падінням.

Тілесні ушкодження отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в 6 МКЛ, тобто в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2016 з фото-таблицею до нього потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих та експерта ОСОБА_23 розповів та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень чоловіком та жінкою. При цьому ОСОБА_6 вказав, що невідомі йому чоловік та жінка матюкалися, кричали, порушували громадський порядок.

Як встановив судово-медичний експерт у висновку експерта № 3846е від 10.10.2016 локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах руками в область обличчя, при ударах ногами в область грудної клітини та черева.

Судово-медичний експерт ОСОБА_23 в судовому засіданні повністю підтвердила та роз`яснила висновки судово-медичних експертиз, проведених за її участі і зазначила, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_6 , не характерні для падіння з висоти власного зросту.
З висновку судово-товарознавчої експертизи № 38 від 21.10.2016 слідує, що вартість майна на момент скоєного злочину складає 2485 гривень (телефон мобільний «Самсунг SM-J100h/OS»).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожного окремо, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України правильно кваліфіковані, як такі, що виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як такі, що виразилися в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Прокурором до матеріалів кримінального провадження в якості доказів вини обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 долучені протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в яких потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , а також свідок ОСОБА_18 впізнають осіб, які завдавали ударів і заподіяли тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Проте суд критично оцінює вказані протоколи пред`явлення особи для впізнання і визнає їх неналежними доказами у даному провадженні, оскільки всі протоколи не містять нумерації фотознімків, при тому, що особи, які впізнають, посилаються на певні номера фото. Крім того, в жодному з цих протоколі або в іншому процесуальному документі не має відомостей про те, кого саме потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , а також свідок ОСОБА_18 впізнали за результатами цих слідчих дій.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 , в яких він не визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 185 КК України та частково визнав по ч. 1 ст. 121 КК України та критично оцінює і покази обвинуваченої ОСОБА_4 , в яких вона не визнала свою вину по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та вважає їх покази такими, які продиктовані бажанням уникнути від кримінальної відповідальності за вчинене.
На думку суду покази обвинувачених спростовані показами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також показами допитаних в суді свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та ОСОБА_12 , які попереджались про кримінальну відповідальність за ст.ст. 383, 384 КК України, в результаті справи не зацікавлені і підстав сумніватися в об`єктивності і невідповідності яких у суду не має.

Зокрема, з показів свідка ОСОБА_18 слідує, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наносили удари потерпілому ОСОБА_6 , а письмовими матеріалами справи встановлено, що на особистих речах обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також на їх руках і нозі ОСОБА_4 була знайдена кров людини, яка могла належати потерпілому ОСОБА_6 .

Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, як встановив судово-медичний експерт, не суперечать механізму їх спричинення, на який вказував ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах руками в область обличчя, при ударах ногами в область грудної клітини та черева, що вказує на прямий причинний зв`язок між ударами, які наносили обвинувачені і наслідками, які настали у потерпілого виявленням у нього тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, що потягло за собою з урахуванням дій кожного з обвинувачених відповідну кваліфікацію їх дій за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2016 з фото-таблицею до нього підозрюваний ОСОБА_3 в присутності понятих, свого захисника ОСОБА_9 та експерта ОСОБА_23 розповів та показав механізм спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що мало місце 06.08.2016 біля супермаркету «АТБ» по вул. Червоного Козацтва, 25А.

Згідно з висновком експерта № 3847е від 10.10.2016 локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень частково не суперечить механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі ногою в область черева. Механізм, вказаний ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту, щодо спричинення тілесних ушкоджень в області голови та грудної клітини, не відповідає локалізації та характеру виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6
ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту 04.10.2016 в присутності понятих, свого захисника ОСОБА_10 та експерта ОСОБА_23 також розповіла та показала механізм спричинення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що мало місце 06.08.2016 біля супермаркету «АТБ» по вул. Червоного Козацтва, 25А, зазначивши, що коли ОСОБА_6 лежав на землі вона нанесла йому біля трьох ударів в область нижньої частини черева, після чого її зупинив ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта № 3848е від 10.10.2016 локалізація та характер виявленого у ОСОБА_6 тілесного ушкодження: контузії сечового міхура не суперечить механізму його спричинення, на який вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах в область нижньої третини черева.
Таким чином, всі доводи ОСОБА_3 щодо відсутності умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 спростовані доказами сторони обвинувачення, а саме: показами потерпілого ОСОБА_6 в суді і під час слідчого експерименту, показами свідків по справі, а також об`єктивними судово-медичними даними, які роз`яснені і підтверджені показами судово-медичного експерта ОСОБА_23 , що також свідчить про умисний характер дій обвинувачених, які є належними, допустимими та достовірними, а в їх сукупності і взаємозв`язку достатніми для визнання обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КК України щодо ОСОБА_3 та за ч. 1 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_4 .

З показів свідка ОСОБА_24 слідує, що обвинувачені були затриманні в безпосередній близькості від місця вчинення злочину та на місці їх затримання в подальшому був знайдений мобільний телефон, яким заволодів ОСОБА_3 .

Також суд звертає увагу і на покази самого обвинуваченого ОСОБА_3 в суді, в яких він визнав, що саме він підібрав з землі мобільний телефон, який лежав біля ОСОБА_6 , але, начебто, викинув його тоді, коли його дружина сказала, що це не її телефон. Проте суд критично ставиться до показів ОСОБА_3 в частині того, що він помилився з телефоном та забрав з собою чужий телефон, оскільки на місці вчинення злочину іншого телефону, крім того, який належить потерпілому ОСОБА_6 , виявлено не було, при тому, що ОСОБА_4 також при собі не мала жодного телефону. А тому кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

Суд також критично оцінює і доводи обвинувачених, щодо відсутності в їх діях злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки узгодженими показами потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та допитаних свідків, матеріалами кримінального провадження та результатами проведених по справі експертиз достовірно встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вели себе грубо та з особливою зухвалістю в громадському місті, безпідставно спричинивши фізичну біль потерпілому ОСОБА_8 та заподіявши численні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
Судом встановлено, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , всі свідки у справі до подій 06.08.2016 особисто не були знайомі з обвинуваченими, між ними були відсутні будь-які неприязні стосунки і об`єктивних, і доведених підстав, з яких би потерпілі або вказані свідки могли би обмовляти обвинувачених, судом не встановлено.

Навпаки, обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 , яка знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, використали нікчемний та малозначний привід до вчинення бійки у нічний час біля багатоквартирного житлового будинку та магазину посеред вулиці міста, в присутності раніше незнайомих осіб, під час якої вчинили небезпечну насильницьку дію по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого він отримав в тому числі і тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, в діях обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 міститься склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, що, виходячи з наявних матеріалів справи, описаних у вироку, відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 04.10.2012 у справі № 5-17кс12, приймаючи до уваги те, що обвинувачені, розуміючи, що перебувають у громадському місці, порушили безпечність громадського порядку, посягнули на здоров`я потерпілого ОСОБА_8 та на життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_6 без будь-якої необхідності, використовуючи малозначний та нікчемний привід.

Аналізуючи показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд знаходить іх такими, що продиктовані їх бажанням уникнути персональної відповідальності за вчинене. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази в своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достатніми і достовірними для визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винуватими у вчиненні злочинів, пред`явлених їм в обвинувачення.

Виклад фактичних обставин кримінального провадження, який міститься в зміненому обвинувальному акті і який підтримали потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні, доводить винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини при оцінці доказів і таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, висновків і доказів, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий з вчинення умисного злочину, знову вчинив чотири умисні злочини, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: рецидив злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила два умисні злочини, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, ставлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до наслідків вчинених ними дій, приймаючи до уваги, що умисне тяжке тілесне ушкодження належить до небезпечних злочинів проти життя чи здоров`я особи, а хуліганство до небезпечних злочинів проти громадського порядку і моральності, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства і їм необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8533 гривні та моральної шкоди в розмірі 300000 гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що матеріальна шкода складається з витрат на придбання ліків під час його лікування, що підтверджується копіями чеків.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав на суму затрат на придбання ліків, в частині відшкодування моральної шкоди частково в сумі 5 000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнала в повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди не визнала.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.

Так, на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочинів є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими в судовому засіданні доказами та підлягають задоволенню та стягненню з обвинувачених солідарно на користь потерпілого.

При цьому суд, враховуючи докази вини обвинувачених у заподіянні потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_6 моральних страждань внаслідок вчинених обвинуваченими злочинів, передбачених ст.ст. 121, 122, 296 КК України.

У зв`язку із характером і глибиною моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена потерпілим сума 300000 гривень як компенсація моральної шкоди є явно завищеною, тому з обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, на його користь підлягає стягненню сума в розмірі 100000 гривень.

В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

До набрання вироком законної сили обвинуваченим слід залишити раніше обраний запобіжний захід: ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту.
Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 09.08.2016.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону від 26.11.2015 з урахуванням змін, внесених законом від 18.05.2017, які набрали чинності 21.06.2017) в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 09.08.2016 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття її під варту.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити колишній домашній арешт.

Позовну заяву ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_2 та з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8533 (вісім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень, а всього 108533 (сто вісім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 в іншій частині - відмовити.

Після набрання вироком чинності речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung SM-G100H/OS», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_25 - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- змиви з лівої та правої руки ОСОБА_3 , змиви з лівої та правої руки, з ноги ОСОБА_4 , зразки крові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , які перебувають на зберіганні в камері схову АНД ВП (квитанція № 00725), - знищити;

- футболка та штани, які належать ОСОБА_3 , футболка та бриджі, які належать ОСОБА_4 , які перебувають на зберіганні в камері схову АНД ВП (квитанція № 00726), повернути відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 з моменту вручення йому копії вироку, до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1
19.07.2017