Справа 688/2039/16-к
№ 1-кп/688/5/17
Вирок
Іменем України

19 січня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000188 від 12.02.2016 року, по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні має одну малолітню дитину, не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

обох, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

в с т а н о в и в:
12 лютого 2016 року близько 03-ої години ночі, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину «Яна» по вул. 400 років м.Шепетівки в м.Шепетівці, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого заволодіння чужим майном, застосовуючи до потерпілого ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього і виразилось у нанесенні йому ударів руками в обличчя, внаслідок чого, потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості у вигляді садна поверхні нижньої губи та забою нижньої щелепи, скориставшись його беззахисним станом, відкрито заволоділи його майном - двома мобільними телефонами: марки «Nокіа 202 Asha», вартістю 305 грн. 02 коп. та марки «Nокіа 969» вартістю 297 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав та суду показав, що 12.02.2016 року близько 03-ої години з ОСОБА_8 знаходився в магазині «Яна», де вживали квас. В цей час до них підійшли потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які були в нетверезому стані і продовжували вживати спиртне. Під час розмови з ними ОСОБА_6 двічі просив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати до дівчини. Він дав йому свій телефон, якого останній після другої розмови не повернув. Потім вони вийшли з магазину на вулицю і він звернувся до ОСОБА_6 з проханням повернути телефон, на що останній відповів, що телефон йому вже повернув. В цей час до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_11 і став його бити, від удару потерпілий впав на асфальтне покриття, однак він їх розняв. Потім між ним та ОСОБА_6 виникла суперечка і він наніс йому три-чотири удари долонею по обличчю. Заперечив факт викрадення ним та ОСОБА_8 мобільних телефонів потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину не визнав та суду показав, що 12.02.2016 року близько 03-ої години разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 сиділи за столиком в магазині «Яна». ОСОБА_6 просив у ОСОБА_7 телефон, говорив по ньому, але чи повернув телефон не бачив. Між хлопцями виникла сварка через те, що ОСОБА_6 не повернув телефона ОСОБА_7 і коли вони знаходились біля магазину ОСОБА_11 почав бити ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 їх розвів. Він говорив з потерпілим, щоб той повернув телефон. Мобільних телефонів у ОСОБА_6 не викравдав, тілесних ушкоджень йому не наносив.

Незважаючи на показання обвинувачених та заперечення ними вини у скоєному злочині, їх вина об`єктивно стверджується дослідженими в ході судового слідства доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 12.02.2016 року близько 03-ої години він та ОСОБА_11 в магазині «Яна» зустрілися з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , де розпивали спиртне. В процесі розмови ОСОБА_7 давав йому два рази телефон, щоб поговорити, якого він йому повернув. Коли вони вийшли на вулицю, ОСОБА_7 заявив, що він не віддав йому телефон. В цей час до нього підбіг ОСОБА_11 і вдарив кулаком в грудну клітку. Від удару він впав на асфальт, розбив ліктя. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_7 та наніс три-чотири удари рукою по обличчю та ногою в живіт та бедро. В цей час до них підійшов ОСОБА_8 , розняв їх і став вимагати повернути телефон. Він йому пояснював, що телефон повернув. Він показав два своїх телефони і в його присутності поклав їх до кишені. ОСОБА_12 підійшов до нього і з кишені забрав телефон білого кольору. Потім між ними знову сталася сутичка і хтось забрав у нього другий телефон. Після цього до нього підійшов ОСОБА_7 , який тримав в руках його інший телефон темного червоного кольору і віддав йому сімку і флешку з даного телефону. Потім хтось із хлопців посадив його в таксі і відправилв додому. Претензій до обвинувачених немає.

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що він з ОСОБА_6 12.02.2016 року близько 03-ої години, в магазині «Яна», зустрілися з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 де вживали спиртні напої. Бачив як ОСОБА_6 брав у ОСОБА_7 два рази мобільний телефон, щоб поговорити, але не бачив, коли він його повертав. У зв`язку з цим між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла суперечка і коли вони знаходились на вулиці, він вдарив ОСОБА_6 кулаком в груди, від чого той впав. Після цього між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжувалася суперечка, бачив як ОСОБА_7 бив по обличчю потерпілого, а через деякий час забрав у нього мобільний телефон темно-червонного кольору;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що 12.02.2016 року біля 03-ої години знаходився біля магазину «Яна» і бачив як ОСОБА_7 наносив удари руками по обличчю іншому хлопцю та кричав на нього, щоб повернув телефон. Через деякий час бачив, як ОСОБА_7 вирвав з рук потерпілого телефон, дістав з нього сім карту та флеш карту і повернув останньому. Через деякий час він посадив потерпілого у автомобіль таксі, та відправив його додому;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що 12.02.2016 року біля 03-ої години знаходився біля магазину «Яна». Там була компанія інших хлопців, які, вийшовши на вулицю з магазину, про щось сперечалися, чув, що хтось із них взяв у когось мобільний телефон і не повернув, але хто кому наносив удари і забирав телефони не бачив;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що 12.02.2016 року біля 03-ої години знаходився біля магазину «Яна» і бачив як невідомий хлопець невисокого зросту наніс іншому хлопцеві високого зросту удар від чого останній впав, а потім піднявся і між ними відбувалася сварка через те, що він взяв мобільний телефон і не повернув. В подальшому бачив, як ОСОБА_7 наніс два-три удари тому ж самому хлопцеві, якого раніше бив інший хлопець і запитував де телефон. Потерпілий стверджував, що телефон повернув. Через деякий час ОСОБА_16 відправив потерпілого на автомобілі таксі додому.

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду показав, що 12.02.2016 року біля 03-ої години знаходився біля магазину «Яна» і чув як між невідомими йому хлопцями відбувалася суперечка з приводу телефону, яка переросла у бійку. Бачив, як невідомий хлопець у спортивному костюмі наносив удари кулаками в обличчя іншому невідомому хлопцю високого зросту. Він також наніс один удар останньому в плече рукою.

-показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду показала, що 12.02.2016 року її син ОСОБА_6 в нічний час повернувся додому зі слідами побоїв. В ту ж ніч вона зустрілася з ОСОБА_7 біля магазину «Яна» і останній їй розповів, що її син ОСОБА_19 взяв у нього мобільний телефон, щоб подзвонити і не повернув, за що він вдарив його два рази по обличчю. Хлопці пояснювали, що ОСОБА_11 збив сина з ніг. У її присутності ОСОБА_7 сказав до ОСОБА_8 , щоб той повернув їй телефон, але він відмовився це зробити;

-даними протоколу огляду місця події від 12.02.2016 року відповідно до якого місцем вчинення злочину є територія біля магазину «Яна», яка покрита асфальто-бетонним покриттям;

-даними, що зазначені у власноручно написаній ОСОБА_7 12.02.2016 року заяві, згідно якої він просить долучити до матеріалів справи мобільний телефон марки «Nокіа» червоного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , якого йому видав ОСОБА_6 поблизу магазину «Яна»;

-даними протоколу огляду речового доказу мобільного телефону «Нокіа 969» корпус якого пластмасовий, червоного та чорного кольорів, в області екрана наявне пошкодження у вигляді подряпин, потертості та тріщин, задня кришка відсутня, наявна акумуляторна батарея, на корпусі наявні ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ;

-даними висновку товарознавчої експертизи №198 т від 01.03.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 969» станом на 12.02.2016 року могла становити 297 грн.;

-даними запису камер відео-спостереження магазину «Яна» від 12.02.2016 року, продемонстрованого у судовому засіданні, з якого слідує, що біля магазину першим ОСОБА_6 було нанесено удар в грудну клітку від якого він впав на асфальтобетонне покриття ОСОБА_11 , в подальшому нанесено чотири удари ОСОБА_7 руками по голові та один удар ОСОБА_17 рукою по голові, при цьому було обшукано кишені одягу потерпілого обвинуваченим ОСОБА_8 та вилучено мобільний телефон;
-даними, що зазначені у власноручно написаній ОСОБА_7 26.02.2016 року заяві, згідно якої він просить долучити до матеріалів кримінального провадження договір 448-16002622 від 15.02.2016 року, укладений між ним та ломбардом;

-даними договору 448-16002622 від 15.02.2016 року, укладеним між ОСОБА_7 та ломбардом «Заставно-кредитний дім», відповідно до якого ОСОБА_7 надано кредит на 14 днів у сумі 280 грн. під заставу мобільного телефона «Nокіа 202 Asha», оціночною вартістю 305 грн.02 коп.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій, у зв`язку з чим їх дії кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до висновку експерта №72 від 25.02.2016 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на поверхні нижньої губи, забою нижньої щелепи, струсу головного мозку, рани на задній поверхні лівого ліктевого суглобу, які виникли від дії тупих твердих предметів і відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступня тяжкості як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Однак, в ході судового розгляду встановлено, що з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заподіяв потерпілому чотири удари рукою в обличчя. Як вбачається з додаткового висновку експерта №444 від 13.10.2016 року, потерпілому було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку виникло від дії тупого твердого предмета, могло виникнути як від будь-якої ударної травмуючої дії руки сторонньої особи по голові так і внаслідок падіння з висоти власного зросту з послідуючим ударом головою об тупе тверде покриття, та і від їх сукупності. По голові потерпілого було спричинено щонайменше сім травмуючих дій: одне падіння з послідуючим ударом головою об тупе тверде покриття тротуару після фізичного впливу ОСОБА_11 на тіло потерпілого, один удар ОСОБА_11 по голові потерпілого, чотири удари ОСОБА_7 руками по голові потерпілого, один удар ОСОБА_17 рукою по голові потерпілого. Тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та рани на задній поверхні лівого ліктевого суглобу відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді садна на поверхні нижньої губи та забою нижньої щелепи виникли від щонайменше однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета і відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступення тяжкості. Тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку могло виникнути від дії тупого твердого предмета, могло виникнути як від будь-якої ударної травмуючої дії руки сторонньої особи по голові, так і внаслідок падіння з висоти власного зросту з послідуючим ударом головою об тупе тверде покриття так і від їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що удари потерпілому наносили, як обвинувачений ОСОБА_7 , так і свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_17 . Зокрема, свідок ОСОБА_11 з силою ударив потерпілого кулаком в груди, від чого останній впав на асфальтобетонне покриття, об яке вдарився головою, а також один удар наніс свідок ОСОБА_17 рукою по голові. Отже, у судовому засіданні не представилось можливим встановити хто саме обвинувачений ОСОБА_7 , чи свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , заподіяли потерпілому тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» - під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слідрозуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують.

Аналізуючи вищенаведені докази, в їх сукупності дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення розбою особою, яка раніше вчиняла розбій, оскільки така відсутня, так як вирок Шепетівського міськрайонного суду від 31.03.2016 року, за яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за розбій скасовано, і такі є не судимими.

Суд відхиляє доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на заперечення своєї вини у вчиненні злочину щодо потерпілого ОСОБА_6 . Їх вина у скоєнні пограбування потерпілого повністю доведена показаннями самого потерпілого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , даними запису камер відео-спостереження магазину «Яна» від 12.02.2016 року, продемонстрованого у судовому засіданні, з якого слідує, що біля магазину ОСОБА_6 першим наніс удар в грудну клітку, від якого він впав на асфальтобетонне покриття, ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_7 наніс чотири удари руками по голові, а ОСОБА_17 наніс один удар рукою по голові, при цьому обвинувачений ОСОБА_8 обшукав кишені одягу потерпілого та вилучив мобільний телефон. Даними заяв ОСОБА_7 про видачу мобільного телефону, викраденого у ОСОБА_6 та даними договору 448-16002622 від 15.02.2016 року, укладеним між ОСОБА_7 та ломбардом «Заставно-кредитний дім», відповідно до якого ОСОБА_7 надано кредит на 14 днів у сумі 280 грн. під заставу мобільного телефона «Nокіа 202 Asha», оціночною вартістю 305 грн.02 коп.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що ними вчинено тяжкий злочин, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше не судимі, характеризуються за місцем проживання задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, ОСОБА_7 має на утримані малолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, суд не знаходить.

Обставиною, що обтяжує покарання обох обвинувачених суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини, особи обвинувачених, суд приходить до висновку про призначення їм покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не знаходить.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд знаходить за необхідне запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити попередній - тримання під вартою.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 3500 грн. В судовому засіданні потерпілий подав заяву про залишення позову без розгляду, яку суд знаходить підлягаючою до задоволення відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Питання щодо речових доказів підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в сумі 263,88 грн. слід стягнути з обвинувачених згідно зі ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374-376 КПК України суд

у х в а л и в:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання:
ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рахувати з 28 квітня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до строку відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 28 квітня 2016 року по 19 січня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, з кожного, по 131 грн. 94 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 969» повернути потерпілому ОСОБА_6 , DVD-R диск з записом зовнішніх камер відео спостереження поблизу магазину «Яна», та договір 448-16002622 від 15.02.2016 року ломбарду «Заставно-кредитний дім» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з дня отримання ними копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя : ОСОБА_1