Справа № 461/7536/16-к
Провадження № 1-кп/461/123/17
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
16.06.2017 Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
законного представника
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 126, ст. 166 КК України,
21.11.2016 року до Галицького районного суду м. Львова поступив обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 126, ст. 166 КК України.
21.11.2016 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
При проведенні підготовчого судового засідання прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотриманні всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки останній не відповідає вимогам ст. ст. 109, 110, 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання захисника про повернення обвинувального акту в судовому засіданні підтримав,та пояснив, що обвинувальний акт йому був вручений слідчим, а не прокурором.
Законний представник потерпілої ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , проти задоволення цього клопотання заперечили.
Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали обвинувального акта з додатками , суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 126, ст. 166 КК України, підлягає поверненню прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
В порушення вимог ч.2 ст. 109, ч.4 ст. 110 , ст.. 291 КПК України в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту від 28 жовтня 2016 року не відображено номер, час складання обвинувального акту , який являється процесуальною дією.
Крім того, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинні міститися відомості , окрім викладення фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими , правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність , ще й формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію( час , місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті від 28 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 лише констатовано, що його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, тоді як в порушення вимог ч.5 ст. 291 КПК України не зазначено формулювання обвинувачення, що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, та фактичному непред`явленні підозрюваному ОСОБА_7 обвинувачення та набуття ним статусу обвинуваченого.
В обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також частина обставин правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та їх правова кваліфікація. За таких обставин, ОСОБА_7 має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, оскільки до положень ст. 277 КПК України це становить зміст підозри.
Відсутність формування обвинувачення суттєво впливає на право ОСОБА_7 мати повну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізаційного права на захист та підготуватись до нього..
Права обвинуваченого на захист гарантуються ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В судових рішеннях Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено :
-в Рішенні від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України». «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається судом і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру ( п.51)»;
-в Рішенні від 25.07.2000 року у справі «Маттоція проти Італії», обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення., а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь « детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь- якому випадку відомості , надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту .У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно треба оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення» ;
- в Рішенні від 09.10.2008 року у справі «Абрамян проти Росії» деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж Рішенні Суд нагадав , що положення підпункту «а» р. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті . У кримінальній справі надання повної , детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурором висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Разом з цим ч.1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків , передбачених цією статтею.
Таким чином , розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим , а винесене рішення буде вважатись незаконним, оскільки відповідно до ч.3 ст. 374 КПК України, у разу визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення . визнаного судом доведеним, із зазначенням місця , часу , способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений- правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.
Питання повернення обвинувального акту визначені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року №223-1430(4-12 « Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відносно до Кримінально процесуального Кодексу України « у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт , клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору. Якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України.
Усі вищезгадані обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту від 28 жовтня 2016 року вимогам статей 291, 292 КПК України, про істотне порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_7 , а тому обвинувальний акт разом з додатками підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314 КПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова.
Суддя ОСОБА_1