Справа №: 400/96/17
Провадження № 1-кп/400/38/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне провадження №0000551 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) за наступних обставин:

29 жовтня 2016 року, у вечірній час, точна година слідством не встановлена, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення цегли, автомобілем марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що поблизу нікого немає та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з будівлі житлового будинку таємно викрав силікатну цеглу білого кольору у кількості 166 штук, вартість якої відповідно до висновку експерта №795 від 16.11.2016 року складає 262 гривні 28 копійок, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_4 , погрузивши викрадену цеглу до автомобіля, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Злочиннні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив суду, що 29 жовтня 2016 року, у вечірній час (вже темніло), приїхав автомобілем марки «ВАЗ 2103», який належить його діду ОСОБА_6 , з самодільним причепом, який належить йому особисто, до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 і перебувало у стані демонтажу, з метою набрати з даного домоволодіння будівельних матеріалів. Після чого обвинувачений шляхом демонтажу з будівлі житлового будинку таємно викрав силікатну цеглу білого кольору у кількості 166 штук, яку повантажив на причеп та перевіз до свого домоволодіння. На даний час викрадене повернуто потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, а також те, що обвинувачений ніде не працює, суд приходить до висновку про те, що його виправлення можливе лише при виконанні у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. Інші, більш м`які види покарання, передбачені ч.1 ст.185 КК України, не забезпечать досягнення мети покарання, визначеній у ст.50 КК України.

Долю речових доказів та питання процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речові докази : 166 штук силікатної цегли білого кольору та 6 штук половинками повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 ;

автомобіль марки ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору повернути за належністю власнику ОСОБА_6 ;

саморобний незареєстрований причеп до автомобіля зеленого кольору конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведення експертизи у справі в сумі 30 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_1