Справа № 702/513/17
Провадження № 1-кп/702/68/17
В И Р О К
І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И
08 серпня 2017 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1
з секретарем: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження № 1-кп/702/68/17 у справі №702/513/17 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 29 квітня 2016 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75-76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_3 , не судимий відповідно до ст. 89 КК України. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75-76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Звільнений від відбування покарання 20.02.2017 року за ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.02.2017 року у звязку із закінченням іспитового строку, у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
захисника : ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_8 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 : не з"явилися,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 23 квітня 2017 року, близько 01 години 00 хвилин, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись поблизу автобусної зупинки, що по вулиці Шевченка в с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області, умисно, з корисливою метою заволодіння чужим майном та використанням його в особистих цілях, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, вчинили напад на неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого нанесли ряд ударів руками та ногами в область голови та тулубу останнього, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів лівої потиличної ділянки голови та шиї, які відповідно до висновку експерта Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05- 7-01/317 від 24.04.2017 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого відкрито та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «SAMSUNG DUOS GT- S7262», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 23 квітня 2017 року становить 478,80 грн. із SIM - карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 23 квітня 2017 року становить 25,00 грн., SIM- карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 23 квітня 2017 року становить 25,00 грн., пачкою цигарок «LM» синього кольору, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 23 квітня 2017 року становить 21,00 грн., та пачкою цигарок «Прима Срібна» червоного кольору, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 23 квітня 2017 року становить 16,50 грн., грошовими коштами в сумі 1000,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1566,30 грн.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що 23.04.2017 року, приблизно о 01 годині ночі перебував на зупинці в с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області. Біля зупинки проходив потерпілий ОСОБА_10 і вони попросили в нього цигарок. Він їм дав цигарку та пішов. Письменний запропонував попросити в потерпілого, ще цигарок. Він побіг за ним. Коли він наздогнав потерпілого той вже лежав на землі і його речі також були біля нього на землі. Він вдарив потерпілого один раз в плече. Після чого потерпілий встав та пішов. Чи наносив удари потерпілому ОСОБА_11 він не бачив. Обставини викладені в обвинувальному акті він не оспорює. Він щиро кається у вчиненому, розуміє суть вчиненого ним, повністю відшкодував збитки потерпілому, більше такого вчиняти не буде та просить суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні під час судового розгляду справи будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що 23.04.2017 року близько 01 години ночі перебував на зупинці в с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області. Біля зупинки проходив потерпілий ОСОБА_12 . Письменний взяв в потерпілого декілька цигарок, а потім сказав, що потрібно було взяти в потерпілого ще цигарок. Він сказав, що зараз наздожене потерпілого. Після того як він наздогнав потерпілого, наніс йому один удар в область грудей, після якого потерпілий впав і в нього випали з кишень його речі. Він не бачив як ОСОБА_13 наносив удари потерпілому. Обставини викладені в обвинувальному акті він не оспорює. Він щиро кається у вчиненому, розуміє суть вчиненого ним, повністю відшкодував збитки потерпілому, просить суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву відповідно до якої просять розгляд справи проводити у відсутність потерпілого. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених потерпілий не має, цивільний позов заявляти не бажає. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання обвинуваченим та інших клопотань, які будуть виникати в ході судового розгляду справи, повністю покладається на думку суду.
Крім повного визнання вини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 будучи обвинуваченими під час судового провадження, їх вина у вчинені кримінального злочину повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, порядок дослідження, яких визначений ухвалою суду від 08.08.2017 року у відповідності до ч. 2 ст.349 КПК України і які у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні, крім показів обвинувачених, витягу з ЄРДР від 23.04.2017 року, протоколу огляду місця події від 23.04.2017 року з таблицею зображень до нього, протоколу огляду предметів від 23.04.2017 року з таблицею зображень до нього, постанови про визнання оглянутого предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 23.04.2017 року, протоколу добровільної видачі від 23.04.2017 року, протоколу огляду предметів від 24.04.2017 року з таблицею зображень до нього, постанови про визнання оглянутого предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 24.04.2017 року, постанови про призначення експертизи від 23.04.2017 року, висновку судової товарознавчої експертизи від 23.04.2017 року з таблицею зображень до нього, постанови про призначення експертизи від 24.04.2017 року, висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/317 від 24.04.2017 року, протоколу огляду предметів від 24.04.2017 року з таблицею зображень до нього, постанови про визнання оглянутого предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 24.04.2017 року, схоронних розписок потерпілого, характеризуючих особи обвинувачених даних, не досліджувались, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються позитивно, обставини, що пом"якшують та обтяжують призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що обвинуваченим вчинено кримінальний злочин, який Законом віднесено до категорії тяжких злочинів, він раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи на іспитовому строці за попереднім вироком, протягом короткого проміжку часу після постановлення обвинувального вироку відносно нього, вчинив новий умисний тяжкий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи, застосувавши при призначенні покарання положення ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання за новий злочин невідбуту частину покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.04.2016 року. Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, ті обставини, що помякшують призначення покарання, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, позицію потерпілого, відношення самого обвинуваченого до вчинення злочину, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, та вважає їх такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з їх урахуванням, вважає за можливе при призначенні основного покарання за ч. 2 ст. 187 КК України застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ,суд враховує те, що обвинуваченим вчинено кримінальний злочин, який Законом віднесено до категорії тяжких злочинів, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за ст. 89 КК України вважається не судимим, разом з тим знову вчинив новий умисний тяжкий злочин протягом короткого проміжку часу після вирішення судом питання про його звільнення від покарання з випробуванням в зв`язку з закінченням іспитового строку за попереднім вироком суду, що також свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи. Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, ті обставини, що помякшують призначення покарання, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих призначення покарання обставин, позицію потерпілого, відношення самого обвинуваченого до вчинення злочину, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, та вважає їх такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з їх урахуванням, вважає за можливе при призначенні основного покарання за ч. 2 ст. 187 КК України застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.
Підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченим ч. 2 ст. 69, ст. 69-1 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не пред"явлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з дня проголошення вироку, залишити попередній, тримання під вартою.
Частинами 1 та 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», передбачалося, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким викладено нову редакцію ч.5 ст.72 КК України, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, суд вважає, що нова редакція ч.5 ст.72 КК України погіршує становище обвинувачених, у зв`язку з чим, не має зворотної сили, а тому час попереднього ув`язнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з часу фактичного затримання з 23 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, тобто часу набрання Законом №2046-VIII чинності підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України, що діяла в редакції попереднього закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 118 днів.
Суд не вбачає підстав для зарахування перебування обвинувачених під вартою в період з 21.06.2017 року до ухвалення вироку з розрахунку за 2 дні позбавлення волі, так як у відповідності до Конституції України зворотню дію має закон, який пом"якшує, або звільняє від кримінальної відповідальності, а відповідно до вимог ч.1 та ч.5 ст.72 КК України, в редакції, яка діє на час винесення вироку, зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення підлягає з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністюобвинуваченого з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.04.2016 року та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого та з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з дня проголошення вироку, залишити попередній, тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме з 23 квітня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув"язнення з 23.04.2017 року до 20.06.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув"язнення за 2 дні позбавлення волі на підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року, а саме 118 днів.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з дня проголошення вироку, залишити попередній, тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме з 23 квітня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув"язнення з 23.04.2017 року до 20.06.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув"язнення за 2 дні позбавлення волі на підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року, а саме 118 днів.

Цивільний позов не пред`явлено.
Речові докази : грошові кошти купюрами номіналами: одна купюра 10 гривень, дві купюри номіналом 2 гривні, одна копійка «25» копійок, одна копійка «50» копійок, одна копійка «5» копійок, мобільний телефон марки «Samsung Duos» модель « GT- S7262», пачку цигарок марки «Прима срібна» червоного кольору, грошові кошти: одна купюра номіналом 200 гривень, одна номіналом 10 гривень, дві купюри номіналом по одній гривні, грошові кошти в загальній сумі 30 гривень, а саме: три купюри номіналом по 10 гривень кожна, які передані під схоронні розписки потерпілому ОСОБА_8 , залишити потерпілому за належністю, звільнивши його від схоронних розписок.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченим.
Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1