Справа № 1п-399/11
П О С Т А Н О В А

22 березня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючий суддя Сливка В. В. ,

при секретарі - СВЯТЕЦЬКІЙ Н.В.

з участю ОСОБА_1,

юзглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальної справи про обвинувачення :ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст. 296 ч. 2 КК /країни в редакції 2001 року, направленої до суду для вирішення питання про її закриття у звязку зі сплином строків іавності, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.1997року СВ БЦ МВ ГУ МВС України в Київській області щодо ОСОБА_5, СУТКОВОГО В.М. 'а ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ст. 142 ч. 2 КК України в редакції 1960 року за фактом вчинення юзбійного нападу на гр. ОСОБА_6.

05.11.1997року дії ОСОБА_5, СУТКОВОГО В.М. та ОСОБА_4 перекваліфіковано на ст. 206 ч. 2 Ж України в тій же редакції і щодо останніх порушено кримінальну справу за вказаною статею КК України.

Згідно з обвинуваченням 03.11.1997 року, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшли до квартири АДРЕСА_1, де знаходились ОСОБА_7 Шафи та її двоє неповнолітніх дітей, з метою вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_6 ОСОБА_8 з незначної причини, а саме: через те, що останній висловився нецензурними словами в адресу матері ОСОБА_5, ОСОБА_9,

31.10.1997року. Після цього, виявивши, що ОСОБА_6 у даній квартирі немає, ОСОБА_5 пішов до сусідньої квартири, де знаходилися двоє чоловіків афганської національності, ОСОБА_8 і ОСОБА_10, та попросив ОСОБА_4 і ОСОБА_3 побути з останніми у вказаній квартирі, поки не прийде ОСОБА_6А, а сам пішов до квартири АДРЕСА_2. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_5 повернувся до останніх, повідомив, що ОСОБА_6 вже прийшов і сказав ОСОБА_4 і ОСОБА_3 завести Халіл а ОСОБА_8 і ОСОБА_10 до даної квартири. Після цього, приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_11 і ОСОБА_3, зачинили останніх у ванній кімнаті АДРЕСА_3, ОСОБА_4 залишився нагляди за ними біля ванної кімнати, ОСОБА_3. пішов до зали вказаної квартири, де наглядав за ОСОБА_7 Шафи та її неповнолітніми дітьми, а ОСОБА_5 з ОСОБА_6 пішли до спальної кімнати, де, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, з незначної причини умисно наніс ОСОБА_6 більше двох ударів кулаком правої руки в область носу, заподіявши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 426/д від 11.12.1997 року, тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Вказані дії ОСОБА_5 супроводжував нецензурними словами в адресу потерпілого ОСОБА_6.

Після цього, приблизно о 12 год. 35 хв., ОСОБА_3 прийшов до спальної кімнати даної квартири, де знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і, продовжуючи хуліганські дії, грубо порушуючи громадський

порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, умисно, безпричинно , наніс ОСОБА_6 приблизно 2-3 удари кулаками в область лівої і правої щелеп, чим заподіяв останньому, згідно висновку судово- медичної експертизи № 426/д від 11.12.1997 року, тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, які, згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №62/д від 24.02.2011 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Потім ОСОБА_3 пішов до ванної кімнати, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пішли до зали, де ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вперто продовжуючи свої хуліганські дії, забрали у ОСОБА_6 належний останньому дипломат з його документами документами сестри ОСОБА_5 - ОСОБА_12.

Крім цього ОСОБА_4, приблизно о 12 год. 40 хв., грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю також умисно, безпричинно наніс ОСОБА_6 приблизно 2 удари кулаком правої руки в область нижньої губи, чим заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 426/д від 11.12.1997 року, тілесне ушкодження у виді рани на нижній губі, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Після цього ОСОБА_6 втік через балкон із квартири. Однак ОСОБА_4 і ОСОБА_3, з метою продовження своїх хуліганських дій, намагалися наздогнати останнього, проте безрезультатно і останні разом з ОСОБА_5, котрий з хуліганських мотивів забрав з указаної квартири дипломат з документами на ОСОБА_6 та ОСОБА_12, втекли з місця вчинення злочину.

Досудовим слідством дії ОСОБА_5, СУТКОВОГО В.М. та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 206 КК України в редакції 1960 року.

28.02.2011 року кримінальну справу у відношенні ОСОБА_5, СУТКОВОГО В.М. та ОСОБА_4 направлено до суду для вирішення питання про її закриття у звязку зі сплином строків давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за скоєне.

Суд, дослідивши матеріали порушеної щодо ОСОБА_5, СУТКОВОГО В.М. та ОСОБА_4 кримінальної справи, вислухавши обвинувачених, котрі проти закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у постанові слідчого, не заперечували, та думку прокурора, вважає постанову слідчого обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, скоєно 03.11.1997 року.

Зазначений злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння зазначеного злочину становлять, згідно ст. 49 КК України, 5 років.

Від дня скоєння указаного злочину минуло більше десяти років.

Таким чином визначені законом строки давності, протягом яких ОСОБА_5, СУТКОВОГО В.М. та ОСОБА_4 можна було притягнути до кримінальної відповідальності за скоєний злочин, минули. Дані, які свідчили б про те, що протягом указаного терміну обвинувачені переховувались від слідства та суду чи уникали відповідальності за скоєне, у справі відсутні. ОСОБА_10 обвинувачені проти звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не заперечують.

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за скоєне у звязку з закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7-1 КПК та ст. 49 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст. 2о6 ч. 2 КК України в редакції 1960 року у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєне і кримінальну справу у відношенні останніх провадженням закрити.

Обрані ОСОБА_5, СУТКОВОМУ В.М. та ОСОБА_4 під час досудового слідства запобіжні заходи скасувати.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_13