АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2202/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/42/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово. Покладено обов`язки: з`являтись за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до органів внутрішніх справ України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, виходив з того, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів за тримання під вартою, а також з того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправного діяння, його тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задоволити клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих правопорушень, існують ризики передбачені ст.177 КПК України, наявні факти про переховування підозрюваного від слідства, в зв`язку з чим його було оголошено у розшук, а також те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить його належної поведінки і виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу, підозрюваного який пояснив, що вину згідно пред`явленої підозри визнав повністю і покладених на нього обов`язків порушувати не буде, просив врахувати його стан здоров`я, захисника, яка вважає оскаржену ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить з`ясувала наступне.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, та наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам провадження і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що під час розгляду клопотання слідчим суддею місцевого суду стороною обвинувачення не надано доказів обставин, які свідчать про недостатність застосування в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання зазначеним у клопотанні слідчого ризикам.

Так, зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, врахував надані слідчим відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме його вік, міцність соціальних зв`язків проживає з батьками за місцем реєстрації, вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, а також конкретні обставини справи, а саме наявність відносно нього іншого кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні замаху на злочин невеликої тяжкості, та застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Даний висновок слідчого судді, з яким погоджується і колегія суддів, відповідає вимогам ч.4 ст.194 КПК України, за змістом якої слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у цьому клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор стверджує, що підозрюваний може продовжувати свою злочинну діяльність і переховуватися від слідства, а тому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе цьому запобігти.

Свої доводи прокурор обґрунтовує зокрема тим, що ОСОБА_7 раніше був оголошений у розшук, підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів та не має постійного джерела доходів.

Однак, як вбачається з пояснень підозрюваного під час апеляційного розгляду і виписки з медичної картки стаціонарного хворого №02/02704 він з 02 лютого 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні з приводу двобічної пневмонії та інших захворювань, в тому числі хронічних, після закінчення якого потребує лікування за місцем проживання, а тому на переконання колегії суддів перебування його у розшуку, в тому числі в період лікування, не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Інші доводи прокурора також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, ґрунтується на всебічному дослідженні наданих матеріалів провадження, з урахуванням як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретних обставин його вчинення, а тому не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 176-178,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Повний текст ухвали оголошено 01 березня 2017 року о 9 год. 00 хв.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2