УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
представника потерпілої особи ОСОБА_5 ,
На підтвердження обставин для скасування арешту майна ОСОБА_6 зазначає, що таке обтяження неправомірно порушує права власника на користування, розпорядження та володіння вказаним майном. Товариство не може реалізувати своє право на реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке підтверджується постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року.
Таким чином, на думку заявника, спростовано доводи слідчого, якими він обґрунтовував клопотання про арешт майна та висновки слідчого судді в ухвалі суду від 18 жовтня 2016 року, що зумовлює його скасування.
У судовому засіданні представник особи, яка подала клопотання ОСОБА_4 підтримав доводити та вимоги, якими обґрунтовано клопотання та просив суд скасувати арешт на на нерухоме майно.
Представник потерпілої особи ПАТ «Авант-Банк» - ОСОБА_5 підтримала думку прокурора та додала, що на даний час тривають судові розгляди щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» за кредитним договором № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 року та ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» як іпотекодавця. Перереєстрація власника на вказане майно на ім`я ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» призведе до його відчуження, що унеможливить забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника особи, яка подала клопотання, прокурора, представника потерпілої особи, вивчивши клопотання та дослідивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчого, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з огляду на доведеність останнім наявності ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що голова та члени правління наглядової ради ПАТ «АВАНТ-БАНК» та інші особи, вчинили доведення банку до неплатоспроможності, тобто умисне з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах інших осіб вчинення пов`язаною з банком особою будь-які дії, що призвели до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, що завдало великої матеріальної шкоди в сумі 862 887 755,34 гривень, відповідно до заяви ОСОБА_9 №2675 від 03.06.2016 року .
Під час досудового розслідування встановлено, що вище викладений об`єкт ПАТ «АВАНТ-БАНК» використовується невстановленими особами з порушенням вимог чинного законодавства, що призводить до зменшення ліквідаційного балансу ПАТ «Авант-Банк», що у свою чергу унеможливлює забезпечення та повергнення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вкладів фізичних осіб.
Як установлено у судовому засіданні Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство "Авант-Банк" подано касаційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації, Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м Києві ОСОБА_10 , Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 , Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Авант-Банк", Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
На даний час триває судовий розгляд щодо даного спору.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту об`єкту нерухомого майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя