Справа № 727/4161/17
Провадження № 1-кп/727/224/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілої ОСОБА_4

за участю сторони захисту:

- обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальну справу в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000981 від 19 квітня 2017 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 18 квітня 2017 року, близько 21.30 години, перебуваючи поруч з магазином «Mebius», що знаходиться по вул. С. Бандери, 6 в м. Чернівці та побачивши потерпілу ОСОБА_4 в руках якої знаходилася жіноча сумка і яка рухалася по вказаній вулиці в нього виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_4 , який достовірно усвідомлюючи, що його дії оцінюються як викрадення, на реалізацію свого злочинного умислу, підійшовши позаду потерпілої, шляхом ривка, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном потерпілої, а саме сумкою чорного кольору, вартістю 600 грн., в якій знаходилися: диктофон, марки «Olympus VN-8500PC», вартістю 1400 грн., жіноча косметичка, вартістю 600 грн. та зв`язка ключів, яка матеріальної цінності для потерпілої не становлять; після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 18 квітня 2017 року він не мав грошей на білет в м. Львів та знаходячись на вулиці вул. С. Бандери, 6 в м. Чернівці він побачив жінку похилого віку, в руках якої була жіноча сумка, при цьому, розуміючи, що жінка за ним не побіжить, підійшов до ззаду і раптово вирвав з руки сумку чорного кольору, із якою побіг на іншу вулицю, однак по дорозі сумку залишив, а коли його наздогнали, то при ньому сумки не було. В показах зазначив, що йому необхідні були гроші а саме 200 грн. на білет, тому в нього виник умисел побачивши потерпілу з сумкою, з метою заволодіти її речами і коштами. В скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати, розуміючи що за скоєне потрібно відповідати по закону; визнавши в засіданні цивільний позов, запевнив суд, що найближчим часом потерпілій кошти відшкодує.

Потерпіла ОСОБА_4 , підтримуючи пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 , під присягою в судовому засіданні надала показання про те, що 18 квітня 2017 року йдучи біля 21 години додому з роботи та проходячи вулицею С. Бандери, 6 в м. Чернівці біля облдержадміністрації, позаду себе почула, що хтось в неї з руки вириває сумку, перекручуючи ручки побачила молодого хлопця в якому впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 та якому кричала кинути сумку, однак останній не реагуючи побіг вулицею, а вона звернулася до працівника охорони облдержадміністрації, пояснила що в неї викрали сумку; охоронник побіг за її вказівкою в бік обвинуваченого та через деякий проміжок часу привів ОСОБА_5 , однак сумки з речами що були в ній, а саме диктофону, марки «Olympus VN-8500PC», вартістю 1400 грн., жіночої косметички, вартістю 600 грн., зв`язки ключів, документів не було. В засіданні підтримала заявлені вимоги за позовом, пояснивши, що шкоду їй відшкодовано не було та просила з врахуванням молодого віку обвинуваченого призначити йому не суворе покарання.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового кримінального провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин пред`явленого обвинувачення, які ніким не оспорюються, оскільки в засіданні було встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку із наведеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Судом роз`яснено обвинуваченому вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом вірно кваліфікуються дії ОСОБА_5 за ст. 186 ч.1 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабеж).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину,

Обставиною, що обтяжуює покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину відносно потерпілої особи похилого віку.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, враховує також характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, яке віднесено кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості та особу ОСОБА_5 - його молодий вік, те, що останній має постійне зареєстроване місце проживання, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра за місцем проживання не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався (т.2 а.с. 56 - 63); потерпілій ОСОБА_4 не відшкодував матеріальну шкоду, однак, цивільний позов визнав в повному обсязі і запевнив потерпілу і суд про відшкодування завданих збитків.

Крім наведеного, при призначенні покарання обвинуваченому, судом враховується і думка потерпілої ОСОБА_4 про пом`якшення запропонованого прокурором ОСОБА_5 покарання.

Отже, обставини вчинення кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, вищенаведені дані про винну особу дають суду підстави вважати, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 є можливим без ізоляції від суспільства; останньому слід призначити покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів в межах відповідної санкції ст. 186 ч.1 КК України і вважає за можливе застосувати при призначенні покарання вимоги ст. 75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою, цивільним позивачем ОСОБА_4 до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 2600 грн. задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 1167, 1177 ЦК України умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки протягом однорічного іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Заставнівського районного сектору Чернівецького міського відділу з питань пробації Центрального західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, періодично з`являтися на реєстрацію до вказаного органу та повідомляти дану установу про зміну свого місця свого проживання.

Речовий доказ, за постановою слідчого від 24.04. 2017 року ( т.2 а.с. 33, 40) диски з файлами відеозапису вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження № 0000981 від 19 квітня 2017 року залишити в матеріалах справи.

Цивільний позов потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої злочином задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки м. Чернівці матеріальну шкоду завданої злочином в розмірі 2600 грн.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України). Вирок суду підлягає врученню прокурору, засудженому, потерпілій.

Суддя ОСОБА_1