Справа № 583/1109/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2017 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді слідчого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка справу за клопотанням слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 09.10.2014 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
в с т а н о в и в:
11.05.2017 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_9 .

Вимоги за клопотанням мотивовані тим, що 08.10.2014 року приблизно о 20.40 год. на автодорозі Суми-Полтава 82 км+600 м., неподалік від м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_10 , керуючи автомобілем ВАЗ-21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із с. Чернеччина, Охтирського району Сумської області, перевозив на передньому сидінні пасажира ОСОБА_11 .

Водій ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучі неуважним та не стежачи за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду із вантажним автомобілем, внаслідок чого втратив контроль над скеровуванням транспортного засобу та допустив виїзд за межі проїзної частити праворуч і перекидання.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_12 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.

10.05.2017 року ОСОБА_13 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Посилаючись на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому є підстави вважати, що він може переховуватися від слідства та суду, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покласти на нього обов`язки: 1) прибувати до слідчого за викликом; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання слідчого підтримав.

Підозрюваний та його захисник з вимогами за клопотанням слідчого не погодилися, пославшись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи за клопотанням, докази, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку:

Встановлено, що 09.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 за правовою кваліфікацією ст. 286 ч. 2 КК України внесено повідомлення про те, що 08.10.2014 року приблизно о 20.30 год. на автодорозі Лохвиця-Гадяч-Охтирка КПП Дмитрівка на відстані близько 250 м. від м. Охтирка Сумської області, сталася ДПТ, в ході якої невстановлений водій керуючи автомобілем ВАЗ-21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , не впорався з керуванням автомобіля, рухаючись у бік м. Охтирка Сумської області, з`їхав на узбіччя та перекинувся. В результаті вказаної ДТП ОСОБА_10 та ОСОБА_14 отримали травми, в результаті яких останні помер.

10.05.2017 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя слідчий зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В практиці Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., зазначено, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Детальніше цей термін роз`яснений у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: мають бути наявні факти або інформація, які б переконали б об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити злочин.

Вирішуючи вимоги за клопотанням слідчого, суд виходив з того, що слідчий та прокурор не надали доказів які б свідчили про наявність ризиків, що дають достатні підстави суду вважати, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або здійснити інші дії, передбачені ч. 1 ст. 170 КК України.
Доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України, рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

у х в а л и в:
В задоволенні вимог за клопотанням слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 09.10.2014 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - відмовити

Ухвала, оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_15
Повний текст рішення суду виготовлений і проголошений 16.05.2017 року о 14.40 год.