Справа № 748/2630/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/522/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

при апеляційному розгляді у закритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.016.270.270.001.275, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця, Чернігівської області, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, без постійного місця реєстрації, з базовою загальною середньою освітою, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2016 року, приблизно, в 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у буд. АДРЕСА_2 , знаючи про малолітній вік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись тим, що останній спав, умисно вчинив дії сексуального характеру щодо нього у виді фізичних розпусних дій, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті, а саме: рукою спустив труси потерпілого таким чином, що оголив його статевий орган та сідниці; непристойно почав торкатися сідниць та статевого органу потерпілого; намагався засунути мізинець лівої руки в анус потерпілого.

За скоєння описаного правопорушення місцевим судом ОСОБА_6 засуджено по ч. 2 ст. 156, із застосуванням ч. 1 ст. 69, КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з 21 листопада 2016 року.

Запобіжним заходом, до набрання вироком законної сили, залишено тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 21 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На вирок місцевого суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок і призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі. Мотивує вчиненням ОСОБА_6 тяжкого злочину, що посягає на людські цінності, на здоров`я особи, який впливає на моральне та фізичне виховання неповнолітніх, формування антиморальних поглядів. Судом першої інстанції не враховано зухвалість вчиненого злочину відносно особи яка в силу свого малолітнього віку (6 років) не могла усвідомлювати протиправний характер дій винуватого, у зв`язку з чим не могла припинити вказані дії та захистити себе від вчинення кримінального правопорушення. Беззаперечне усвідомлення обвинуваченим вказаних обставин суттєво підвищує ступінь суспільної небезпеки скоєного. Злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння і відносно малолітнього який спав, у зв`язку з чим, фактично, перебував у безпорадному стані. Судом першої інстанції обставинами, які пом`якшують покарання, визнано щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Але, виходячи зі змісту ст. 66 КК України, вищевказані обставини утворюють лише одну пом`якшуючу покарання обставину, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу, прохання сторони захисту залишити вирок місцевого суду без змін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У судових засіданнях місцевого та апеляційного судів обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, висновок місцевого суду про доведеність вини ніким не оспорюється, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, місцевий суд, у відповідності до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання та обставину, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, стан здоров`я, відсутність даних про притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності, сімейний стан, те що він не має родини, з раннього віку перебував у домі маляти, а потім в будинку-інтернаті, декілька обставин, що пом`якшують покарання, віктимну поведінку батьків малолітнього потерпілого, які негативно характеризуються за місцем проживання і створили сприятливу ситуацію для вчинення злочину, з 19-30 годин до 04-00 години ранку вони разом з обвинуваченим вживали спирт, а потім запропонували обвинуваченому залишитися у них та лягти спати на піч, де знаходилася дитина, думку законного представника малолітнього потерпілого, який питання щодо міри покарання відніс на розсуд суду і не наполягав на суворій мірі покарання.

Наведені обставини, на думку місцевого суду, є такими, що істотно знижують суспільну небезпеку скоєного злочину і при призначенні покарання дають підставу для застосування ч. 1 ст. 69 КК України.

З цим колегія суддів погодитися не може.

Районний суд не в повній мірі оцінив скоєння злочину щодо малолітнього і вночі, коли дитина спала, нанесення потерпілому психологічної травми. Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, по суті тотожні і випливають одна з одної.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає застосування до обвинуваченого ч. 1 ст. 69 КК України безпідставним, але можливим призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією інкримінованого кримінального закону.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 418 КПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Скасувати вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання і вважати його засудженим за ч. 2 ст. 156 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У решті вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4