Справа № 206/2382/17
1-кс/206/219/17
УХВАЛА
25 травня 2017 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 та представника заявника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:
До Самарського районного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого. В обґрунтування своєї скарги заявник посилався на ті обставини, що співробітниками Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області 13.04.2017 року здійснено тимчасове вилучення автомобілю Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що використовувався фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 на підставі договору оренди-найму транспортного засобу від 02.01.2017 року. По день звернення із скаргою а ні протоколу про тимчасове вилучення майна, а ні ухвали про накладення арешту на вказаний автомобіль не надавалася. Слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області всупереч правилу п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно не повернуто. Представник заявника просив суд зобов`язати слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене майно автомобіль Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 особі, у якої воно було вилучене.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги на підставі обставин, викладених у ній.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги з тих підстав, що на майно накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України може бути оскаржено володільцем тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів справи власником вилученого автомобіля є громадянка ОСОБА_8 (а.с.6 зв.).

На підтвердження своїх прав на користування даним автомобілем заявник посилається на Договір оренди-найму транспортного засобу від 02.01.2017 року, укладений між ОСОБА_8 та ПП ОСОБА_7 (а.с.6).

Однак, слідчий суддя не приймає до уваги зазначений договір виходячи з наступного.

Статтею 799 ЦК України передбачено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а якщо цей договір укладено за участю фізичної особи, то він підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди-найму транспортного засобу наданий заявником укладений у простій письмові формі, тобто без дотримання встановленої чинним законодавством форми, а тому за своєю правовою природою є нікчемним.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чино, у заявника ОСОБА_7 відсутні правові підстави вимагати повернення тимчасово вилученого майна.

Крім того, 23.05.2017 року ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська за клопотанням слідчого на автомобіль Mersedes-Benz державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 було накладено арешт у вигляді заборони користування та розпорядження вищезазначеним транспортним засобом. Відповідно до постанови слідчого від 14.04.2017 року автомобіль визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1