Справа № 640/2387/17
н/п 1-кс/640/1209/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, українця, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -
16.02.2017 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , виконуючи згідно з наказом №211 Д від 28.12.2007 міністра промислової політики України обов`язки генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», а в подальшому працюючи згідно з контрактом №1-42 від 16.06.2009, укладеним між ним та Міністерством промислової політики України, в посаді генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, тобто був службовою особою державного підприємства.
Так, відповідно до контракту №1-42 від 16.06.2009, укладеному між ОСОБА_5 та Міністерством промислової політики України, ОСОБА_5 призначений на посаду генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на термін з 16.06.2009 по 15.06.2014 був наділений наступними обов`язками:
п. 1: - безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна;
п.6: - здійснювати поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовувати виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечувати виконання завдань підприємства;
п.7: зобов`язаний забезпечувати виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства;
- забезпечувати високоефективну і стабільну роботу підприємства та зміцнення його фінансового стану, отримання та зростання прибутку, рентабельність виробництва, динамічний соціально-економічний розвиток;
- забезпечувати дотримання режиму економії ресурсів, збереження майна та інших матеріальних цінностей, що належать підприємству в повному господарському віданні;
та маючи відповідно до п.13 вказаного контракту повноваження:
-діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях;
-видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства;
-укладати господарські та інші угоди;
-видавати доручення;
-користуватися правом розпорядження коштами підприємства.
Таким чином, ОСОБА_5 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника державного підприємства, тобто був службовою особою державного підприємства.
В період з 30.03.2010 по 26.07.2010 ОСОБА_5 , будучи обізнаним у своїх службових обов`язках та вимогах законодавства, що регламентують діяльність Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив розтрату майна грошових коштів Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» в інтересах ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» та ТОВ «Техно-Асавір» за наступних обставин:
Так, генеральний директор Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» в особі заступника генерального директора з маркетингу та логістики ОСОБА_8 укладено договори поставки продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева»: №12/22Д-2009/805 від 19.05.2009 з ВАТ «Північний ГЗК», №12/22Д-2009/1294-43-01 від 23.06.2009 з ВАТ «Центральний ГЗК» та №14/22Д-2009 від 23.06.2009 з ВАТ «Інгулецький ГЗК» на загальну суму 10 507 493,67 гривень, а ним, як генеральним директором Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» укладено договір доручення №230 дп від 30.03.2009 з ТОВ «Отп-Торгспецзапчастина», предметом якого є представлення інтересів Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» у взаємовідносинах з третіми особами в сфері отримання замовлення на виготовлення та подальшу реалізацію продукції виробництва Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», розробив злочинний план розтрати грошових коштів Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» в інтересах ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» за начебто виконані для Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» роботи по пошуку покупців на продукцію виробництва Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева».
Реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_5 , будучі службовою особою, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», розуміючи, що ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» участі в проведенні переговорів за договорами поставки продукції, укладеними Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» з ВАТ «Північний ГЗК», ВАТ «Центральний ГЗК» і ВАТ «Інгулецький ГЗК», не приймало, інтереси державного підприємства щодо укладення цих договорів не представляло та пошук зазначених покупців фактично не проводило, а підписання вищевказаних договорів було ініційовано винятково відповідними службами даних підприємств, виконуючи повноваження генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», діючи в інтересах ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина», з метою розтрати майна державного підприємства шляхом їх обернення на користь ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина», 30.03.2010, знаходячись в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська,126, підписав завідомо неправдивий офіційний документ - Акт виконаних робіт №1 від 30.03.2010 року по договору доручення №230-дп від 30.09.2009, укладеному Державним підприємством «Завод ім. В.О.Малишева» з ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина», до якого внесені завідомо неправдиві відомості про те, що ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» начебто виконало свої договірні зобов`язання перед Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» та надало послуги з пошуку покупців продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», внаслідок чого, за період з 30.03.2009 по 30.03.2010 були укладені відповідні вказані вище угоди про постачання продукції власного виробництва державного підприємства з ВАТ «Північний ГЗК», ВАТ «Центральний ГЗК» і ВАТ «Інгулецький ГЗК».
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на розтрату грошових коштів державного підприємства, виконуючи повноваження генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева», ОСОБА_5 07.04.2010 та 12.04.2010 організував перерахування з розрахункового рахунку Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на розрахунковий рахунок ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» грошових коштів державного підприємства в сумі 367762,28 гривень за начебто отримані послуги з пошуку покупців продукції Державного підприємства «Завод ім. В.О.Малишева», які фактично не надавались.
В ході досудового розслідування встановлено, що договори поставки продукції, укладені між Державним підприємством «Завод ім. В.О.Малишева» та ВАТ «Північний ГЗК», ВАТ «Центральний ГЗК» і ВАТ «Інгулецький ГЗК», були укладені за ініціативою вказаних підприємств, які самостійно звернулися до адміністрації Державного підприємства «Завод ім. В.О.Малишева» та провели переговорну процедуру, при цьому будь-якої участі ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» при укладанні даних договорів не приймало.
Таким чином, внаслідок злочинних дій генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» ОСОБА_5 при підписанні ним з ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» вказаного вище акту виконаних робіт за відповідним договором доручення з Державним підприємством «Завод імені В.О.Малишева», які фактично ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» не виконувались, та перерахуванні на розрахунковий рахунок ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» грошових коштів державного підприємства в сумі 367762,28 гривень, на користь ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» необґрунтовано обернуто грошові кошти Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» у сумі 367762, 28 гривень, в результаті чого, згідно з висновком судової економічної експертизи №1718 від 29.03.2016, спричинена матеріальна шкода Державному підприємству «Завод ім. В.О.Малишева», тобто державним інтересам, у сумі 367 762,28 грн., що у 846 разів перевищує неподатковий мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великих розмірах.
Окрім того, 30.03.2010 року, ОСОБА_5 , виконуючи повноваження генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева», тобто будучи службовою особою, діючи в інтересах ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» з метою розтрати державного майна в інтересах ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина», знаходячись в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, підписав та видав до бухгалтерії Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» для використання при веденні бухгалтерського обліку завідомо неправдивий офіційний документ - Акт виконаних робіт №1 по договору доручення №230-дп від 30.09.2009, укладеному Державним підприємством «Завод ім. В.О.Малишева» з ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина», до якого внесені завідомо неправдиві відомості про те, що ТОВ «Опт-Торгспецзапчастина» начебто виконало свої договірні зобов`язання перед Державним підприємством «Завод імені В.О.Малишева» та надало послуги з пошуку покупців продукції Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева», внаслідок чого, за період з 30.03.2009 по 30.03.2010 Державним підприємством «Завод імені В.О.Малишева» були укладені договори поставки продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева»: №12/22Д-2009/805 від 19.05.2009 з ВАТ «Північний ГЗК», №12/22Д-2009/1294-43-01 від 23.06.2009 з ВАТ «Центральний ГЗК» та №14/22Д-2009 від 23.06.2009 з ВАТ «Інгулецький ГЗК», після чого видав вказаний завідомо неправдивий документ до бухгалтерії Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» для використання при веденні бухгалтерського обліку підприємства.
Окрім того, генеральний директор Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» в особі заступника генерального директора з маркетингу та логістики ОСОБА_8 укладено договір поставки продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» №13/22Д-2010-304 дж від 08.04.2010 з ТОВ «Київська промислова компанія» на загальну суму 14 080 320 грн., а ним, як генеральним директором Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» укладено договір доручення №276дп від 25.12.2009 з ТОВ «Техно-Асавір» про представлення інтересів Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» у взаємовідносинах з третіми особами в сфері отримання замовлення на виготовлення та подальшу реалізацію продукції виробництва Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», розробив злочинний план розтрати грошових коштів Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» в інтересах ТОВ «Техно-Асавір» шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Техно-Асавір» за начебто виконані для Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» роботи по пошуку покупців на продукцію виробництва Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева».
Реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_5 , будучі службовою особою, діючи умисно, повторно, зловживаючи своїм службовим становищем генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», розуміючи, що ТОВ «Техно-Асавір» участі в проведенні переговорів по вказаному договору поставки продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», укладеному з ТОВ «Київська промислова компанія», не приймало та пошук зазначеного покупця фактично не проводило, а підписання зазначеного договору поставки було ініційовано винятково відповідними службами ТОВ «Київська промислова компанія», виконуючи повноваження генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», діючи в інтересах ТОВ «Техно-Асавір», з метою розтрати майна державного підприємства шляхом їх обернення на користь ТОВ «Техно-Асавір», 01.06.2010, 15.06.2010, 16.07.2010 та 26.07.2010, знаходячись в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, організував перерахування з розрахункового рахунку Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на розрахунковий рахунок ТОВ «Техно-Асавір» грошових коштів державного підприємства в сумі 774 417,6 гривень за начебто отримані послуги з пошуку покупців продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», які фактично ТОВ «Техно-Асавір» державному підприємству не надавались.
В подальшому, з метою прикриття розтрати державного майна на користь ТОВ «Техно-Асавір» та надання своїм діям вигляду законності, 17.08.2010 року ОСОБА_5 , виконуючи повноваження генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», знаходячись в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, підписав завідомо неправдивий офіційний документ - Акт виконаних робіт №1 від 17.08.2010 по договору доручення №276дп від 25.12.2009, укладеному Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» з ТОВ «Техно-Асавір», до якого внесені завідомо неправдиві відомості про те, що ТОВ «Техно-Асавір» начебто виконало свої договірні зобов`язання перед Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» та надало послуги з пошуку покупців продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», внаслідок чого 08.04.2010 Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» було укладено відповідний вказаний вище договір про постачання продукції власного виробництва з ТОВ «Київська промислова компанія».
В ході досудового розслідування встановлено, що договір поставки продукції, укладений між Державним підприємством «Завод ім. В.О.Малишева» та ТОВ «Київська промислова компанія», було укладено за ініціативою вказаного підприємства, яке самостійно звернулися до адміністрації Державного підприємства «Завод ім. В.О.Малишева» та провело переговорну процедуру, при цьому будь-якої участі ТОВ «Техно-Асавір» при укладанні даного договору не приймало.
Таким чином, внаслідок злочинних дій генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» ОСОБА_5 при перерахуванні на розрахунковий рахунок ТОВ «Техно-Асавір» грошових коштів державного підприємства в сумі 774 417,6 гривень за нібито виконання договору доручення №276дп від 25.12.2009 з ТОВ «Техно-Асавір», а також при підписанні ним з ТОВ «Техно-Асавір» акту виконаних робіт за цим договором, які фактично ТОВ «Техно-Асавір» не виконувались, на користь ТОВ «Техно-Асавір» необґрунтовано обернуто грошові кошти Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» у сумі 774 417,6 гривень, в результаті чого, згідно з висновком судової економічної експертизи №1718 від 29.03.2016, спричинена матеріальна шкода Державному підприємству «Завод ім. В.О.Малишева», тобто державним інтересам, у сумі 774 417,6 гривень, що у 1782 рази перевищує неподатковий мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великих розмірах.
Окрім того, 17.08.2010 року, ОСОБА_5 , виконуючи повноваження генерального директора Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева», тобто будучи службовою особою, з метою прикриття здійсненої ним розтрати майна державного підприємства на користь ТОВ «Техно-Асавір» та надання своїм діям вигляду законності, знаходячись в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, підписав та видав до бухгалтерії Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» для використання при веденні бухгалтерського обліку підприємства завідомо неправдивий офіційний документ - Акт виконаних робіт №1 по договору доручення №276дп від 25.12.2009, укладеному Державним підприємством «Завод ім. В.О. Малишева» з ТОВ «Техно-Асавір», до якого внесені завідомо неправдиві відомості про те, що ТОВ «Техно-Асавір» начебто виконало свої договірні зобов`язання перед Державним підприємством «Завод імені В.О.Малишева» та надало послуги з пошуку покупців продукції Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева», внаслідок чого, 08.04.2010 Державним підприємством «Завод імені В.О.Малишева» було укладено договір поставки продукції Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» №13/22Д-2010-304 дж від 08.04.2010 з ТОВ «Київська промислова компанія».
15.02.2017 першим заступником прокурора Харківської області строк досудового розслідування у провадженні продовжено до трьох місяців до 19.03.2017.
Слідчий вказує, що оголошена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, слідчий вважає, що існують усі підстави стверджувати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, які є його колишніми підлеглими працівниками ДП «Завод ім. Малишева», директором якого він був у минулому у кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, винуватим у пред`явленій підозрі себе не визнав та зазначив, що від органів досудового розслідування ніколи не переховувався та наміру переховуватися не має, має певний вік, ряд захворювань, є вдівцем, має постійне місце проживання.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просила відмовити в задоволенні клопотання.
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, у відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
У ч.3 ст.194 КПК України зазначено, що слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
При вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає в місті тривалий час, пенсіонер, від органів досудового розслідування не переховувався, жодних перешкод кримінальному провадженню не чинив.
Однак, на порушення вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого не містить виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Так, клопотання та матеріали, надані слідчим не містять доказів, які би обґрунтовували необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу, а саме: слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , внаслідок яких необхідно застосувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України; зазначивши в клопотанні про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий і прокурор обґрунтовано не довели про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і не навели доказів, які обґрунтовують існування таких ризиків.
З огляду на викладене, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1