Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3184/17
н/п 1-кп/490/611/2017
ВИРОК
Іменем України
21 червня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 00521 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Подчер`є Печорського району республіки Комі Російської РФСР, є громадянином України, одруженим, має базову загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше судимим:

- 12 червня 2009 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі (18 червня 2013 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком один рік одинадцять місяців дванадцять днів),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22 листопада 2015 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні матрос на посаді водія гранатометного відділення гранатометного взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , будучи обізнаним в умовах та порядку проходження військової служби, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби - військову частину НОМЕР_1 та незаконно перебував за межами вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання - у АДРЕСА_2 до 09 год. 00 хв. 04 квітня 2017 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно він, проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні матрос на посаді водія гранатометного відділення гранатометного взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у мікрорайоні "Соляні" в АДРЕСА_1 , о 08 год. 22 листопада 2015 року, не маючи поважних причин для звільнення від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив вказану військову частину та до 04 квітня 2017 року перебував за місцем свого проживання - у с. Новий Городок Веселинівського району Миколаївської області. 04 квітня 2017 року о 09 год. 00 хв. він добровільно з`явився до військової частини та став до виконання своїх службових обов`язків. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він має постійне місце проживання, є раніше судимим, за місцем служби характеризуються посередньо, брав участь у проведенні антитерористичної операції на сході України, як обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів, та як обставину, що його пом`якшує щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 має певне місце проживання, звільнений з військової служби у зв`язку з демобілізацією та щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: