Справа № 349/466/15-к
Провадження № 1-кс/349/53/15
У Х В А Л А

14 квітня 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рогатинського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 13.11.2014 року було оголошено розшук ОСОБА_5 . Провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченої.

Згідно повідомлення Рогатинського РВ УМВС від 14.04.2015 року місце знаходження ОСОБА_5 встановлено. Ухвалою Рогатинського районного суду від 14.04.2015 року відновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 14.04.2015 року прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання вручено обвинуваченій о11 год.00 хв. 14.04.2015 року, що підтверджується її розпискою.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 26.08.2014 року біля 14 год. в с.Данильче Рогатинського району через вхідні двері проникла у житловий будинок ОСОБА_6 звідки таємно викрала швейну машинку марки «Подол» вартістю 250 грн. Запобіжний захід щодо неї в даному кримінальному провадженні не обирався. В іншому кримінальному провадженні щодо неї було обрано запобіжний захід особисте зобов`язання, який вона порушила. Залишила місце проживання. Просив клопотання задовольнити.

Обвинувачена пояснила, що залишила місце проживання у пошуках роботи, просила не обирати їй запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки має на утриманні дітей.

Захисник просив відмовити у обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , її особу, вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (неодружена, проживає без реєстрації, негативно характеризується за місцем проживання, схильна до вживання алкогольних напоїв, позбавлена батьківських прав щодо неповнолітніх дітей), ту обставину, що вона не працює, переховувалася від суду, раніше неодноразово судима, а також враховуючи, ризик продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити, а до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, а також уникнути спробам переховування від суду, продовження вчинення кримінальних правопорушень, а тому у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу тримання під вартою обчислювати з моменту її затримання, тобто з 11 год. 00 хвилин 14 квітня 2014 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік встановлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату у розмірі 1218 грн.

При визначенні розміру застави суд враховує тяжкість злочину у якому обвинувачується ОСОБА_5 , її майновий стан, зокрема, відсутність постійного місця роботи.

За таких обставин заставу слід визначити у розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат, що становить 24 360 грн. Така застава буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків передбачених КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179,182-184,186,187,193,194,196,205,395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в СІЗО-12 строком на 60 днів, тобто до 11 год.00 хв. 12 червня 2015 року .

Встановити заставу у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень.

Обвинувачена ОСОБА_5 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 такі зобов`язання:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання, або роботи;

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_5 на строк з дати винесення цієї ухвали і до прийняття судом рішення по кримінальному провадженні за №0000276 і набрання вироком або ухвалою законної сили.

Попередити обвинувачену, що після внесення застави у разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1