Справа № 206/492/17
Провадження № 1-кп/206/118/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" березня 2017 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000013 за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 19.06.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.02.2016 року по відбуттю покарання;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 05.01.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
25.12.2016 року близько 08.00 години обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийшли до ПП «Агро-Днепр», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Люблянська (колишня вул. Булата), 18, з метою знайти підробіток.

Отримавши від механіка ПП «Агро-Днепр» ОСОБА_8 необхідний перелік роботи, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали його виконувати.

25.12.2016 року о 09:30 години у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували на території ПП «Агро-Днепр», раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а у ОСОБА_5 , який перебував на території ПП «Агро-Днепр», раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме на заволодіння лапами стрілчатими від польового культиватору «John Deere 980» у загальній кількості 70 шт., які зберігались на території підприємства, для їх подальшого продажу з метою збагачення.

Однак, усвідомлюючи, що у зв`язку зі значною вагою вказаних металевих виробів самостійно їм буде важко їх викрасти та винести, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернутись до свого знайомого ОСОБА_9 , у якого є власний автомобіль марки «Форд Транзіт», щоб на ньому вивезти викрадене майно, при цьому не повідомляти останнього про свої злочинні наміри.

25.12.2016 року о 12.00 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 прийшов до ОСОБА_9 та повідомив, що йому потрібна допомога у перевезенні на автомобілі останнього металобрухту, який належить йому особисто, за що пообіцяв винагороду у розмірі 100 гривень. ОСОБА_9 , будучи введеним в оману та не розуміючи справжніх злочинних намірів ОСОБА_6 , погодився допомогти у вивезенні металобрухту.

25.12.2016 року приблизно о 12.40 годин, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 , якого він ввів в оману стосовно злочинних намірів своїх дій, та обвинуваченим ОСОБА_5 приїхали на автомобілі марки «Форд Транзіт», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , на територію ПП «Агро-Днепр», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Люблянська (колишня вул. Булата), 18, де їх чекав обвинувачений ОСОБА_4 .

Знаходячись на території вказаного підприємства, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а останній діючи повторно, завантажили до салону автомобіля «Форд Транзіт» лапи стрілчаті від польового культиватору «John Deere 980» у загальній кількості 70 шт. та вчинили спробу залишити місце злочину.

Однак ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не змогли довести злочин до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, та розпорядитись вказаним майном, оскільки були затримані раптово повернувшимися на територію підприємства інженером ПП «Агро-Днепр» ОСОБА_8 та менеджером з продаж ПП «Агро-Днепр» ОСОБА_10 , після чого на місце вчинення злочину був викликаний наряд поліції.

Своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), обвинувачені ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 намагалися заподіяти ПП «Агро-Днепр», відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 145 від 20.01.2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 8764,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 познайомились на роботі в ПП «Агро-Днепр», 25.12.2016 року він запропонував їм вкрасти металобрухт, який знаходився у 5 мішках, на що вони погодились, після чого він домовився із знайомим ОСОБА_9 , щоб той на своїй автівці вивіз металобрухт, про те, що вони скоюють крадіжку ОСОБА_9 не повідомив, але, коли вони завантажували метал в автівку, приїхав інженер ПП «Агро-Днепр» та побачив це, після чого їм довелось повернути те, що намагались викрасти.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що 25.12.2016 року з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 збирали металобрухт по всій території ПП «Агро-Днепр» та складали у мішки, їм було відомо, що без дозволу керівництва нічого забирати з території не можна, однак ОСОБА_4 запропонував вивезти його, тобто вкрасти, на що вони погодились.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 25.12.2016 року прийшли на підробіток до ПП «Агро-Днепр», та вирішили вкрасти металобрухт, розуміючи, що вони скоюють крадіжку, для цього він запросив сусіда ОСОБА_11 на автівці на територію підприємства, однак, коли вони завантажували металобрухт, приїхав їх керівник та викликав поліцію.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 325 КПК України суд розглядає справу без присутності представника потерпілого, який не прибув в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, оскільки можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини по справі.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинувачених та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачені повністю визнали вину, їх показання в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності їх показань про обставини злочину, добровільності та істинності їх позицій.
А тому, окрім допиту обвинувачених, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи кожного обвинуваченого та характеризуючих даних на них.
Враховуючи показання обвинувачених та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає також вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає також вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 125, 127), за місцем проживання характеризується позитивно (т. 1 а.п. 123).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході судового засідання не встановлено.

Обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання меш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 115, 117), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 113).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході судового засідання не встановлено.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання меш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 104, 106), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 102).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує відповідно до ст. 67 КК України, покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є рецидив злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин до його засудження 05.01.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, остаточно слід призначити покарання за сукупністю злочинів, застосовуючи правила ч. 4 ст. 70 КК України, з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
Суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом складання покарань, покаранням призначеним за даним вироком поглинути покарання, обране за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази лапи стрілчаті від польового культиватору «John Deere 980» у загальній кількості 70 шт., що знаходиться на зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_8 повернути за належністю до ПП «Агро-Днепр».
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1