УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 20 грудня 2016 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 20 грудня 2016 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, про накладення арешту на майно, а саме, на земельні ділянки, розміщені в адміністративних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належні на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Слідчого управління ГУНП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000608, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 3429 від 03.08.2010 у власність семи громадянам для ведення особистого селянського господарства передано 2,5000 га земель з наступними кадастровими номерами: :05:001:5165; :05:001:5166; :05:001:5167; :05:001:5168; :05:001:5169; :05:001:5170; :05:001:5171.
Відповідно до викопіювання із планшету ДП «Київський лісгосп» Васильківського лісництва та листа вказаного державного підприємства № 02- 802 від 04.10.2016 земельні ділянки з вищевказаними кадастровими номерами розташовані на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва квартал 48 виділа 18, 19, 22 і знаходяться в суцільному масиві лісових насаджень.
ДП «Київський лісгосп» не надавалось погодження на вилучення, відповідних рішень щодо вилучення із земель сільськогосподарського призначення, тобто спірні земельні ділянки відносяться до категорії земель лісогосподарського призначення та були передані у приватну власність внаслідок зловживання службовим становищем службовими особами Києво-Святошинської РДА та Держемагентства у Києво-Святошинському районі.
Таким чином, оскільки вказані земельні ділнки, згідно ст. 167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та на які спрямовано кримінальне правопорушення, тому з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, унеможливлення відчуження прав на вказане майно, необхідно накласти арешт на зазначені у клопотанні земельні ділянки, розміщені в адміністративних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належні на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.
Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні Слідчого управління ГУНП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000608, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Згідно з даними витягу з кримінального провадження № 0000608 від року, доданого до клопотання, предметом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, зокрема, є діяння службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 у Києво-Святошинському районі, які зловживаючи владою та своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби та держави, погодили та підписали розпорядження, яким передали у приватну власність громадя 2,5000 га земель лісогосподарського призначення, чим завдали істотної шкоди охоронюваним державним інтересам.
При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на земельні ділянки, власниками яких є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та які є предметом кримінального правопорушення.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правові підстави для арешту згаданих земельних ділянок, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.
Так, матеріали клопотання не містять об`єктивних даних про можливу причетність володільців земельних ділянок до розслідуваного кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000608 від 20.12.2016 року.
Відповідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Однак, з матеріалів кримінального провадження, наявних в розпорядженні слідчого судді вбачається, що слідчим не доведено належними та достовірними даними існування обставин, які б давали підстави для заборони або обмеження користування, розпорядження майном.
Таким чином, слідчим належним чином не обґрунтовано та не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на належні третім особам земельні ділянки.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий судя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 20 грудня 2016 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя