Справа №478/57/17 11.05.2017

Провадження № 11-кп/784/340/17 Категорія: ст. 185 ч. 2 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої (судді-доповідача): ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження № 000618 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2017 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційних скарг.
Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2017 року

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новоданилівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого на АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості:

- засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білка, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого на АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості, -

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 (далі - прокурор) просить вирок відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 змінити:

вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинувачених у вчинені злочину, правильності кваліфікації їх дій вважає вказаний вирок підлягаючим зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України.

Посилається на внесені до ст. 76 КК України зміни, які набрали законної сили 08 жовтня 2016 року. Твердить, що суд не поклавши на обвинувачених передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, неправильно застосував норму закону України про кримінальну відповідальність.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 26 жовтня 2016 року приблизно о 15.30 год., точного часу під час судового розгляду встановити не представилося можливим, підійшли до огородженого сіткою господарчого двору, який належить ОСОБА_10 і знаходиться в селищі Новоданилівка Казанківського району, Миколаївської області. Переконавшись, що їх ніхто не бачить, шляхом вільного доступу викрали двох шестимісячних качок чорної масті, які належать ОСОБА_11 , який в цьому господарчому дворі тримає свою свійську птицю. ОСОБА_7 переліз через паркан та на території господарчого двору зловив двох шестимісячних качок чорної масті, яких передав ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викраденим майном розпорядилися за власним розсудом. Згідно повідомлення за підписом директору ринку СТОВ «Відродження» ОСОБА_12 , вартість качки чорної масті 6 місячної, вагою 3 ( три) кілограма, станом на 26 жовтня 2016 року становила 240 гривень.

Даними протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинено матеріальний збиток ОСОБА_11 на суму 480 грн. Шкода не відшкодована.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження № 000618, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Посилання прокурора на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норму закону України про кримінальну відповідальність, що стосується обов`язків, які суд покладає на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, є слушними.

Проте, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості виправити цю помилку суду першої інстанції з огляду на вимоги апеляційної скарги прокурора.

Так, прокурор у своїй апеляційній скарзі не ставив питання про ухвалення апеляційним судом нового вироку в ці й частині, а погіршити становище обвинуваченого в інший спосіб неможливо.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Згідно вимог ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

За такого покладення додаткового обов`язку на обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є іншим випадком, коли це погіршує становище обвинувачених у сенсі приписів ч. 1 ст. 421 КПК України.

Фактично, прокурор, який є професійним юристом, ставить питання про погіршення становища обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак, не просить про скасування вироку та постановлення апеляційним судом свого вироку в цій частині.

Однак, погіршити становище обвинувачених в інший спосіб - шляхом зміни вироку, процесуально неможливо.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 420, 421, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2017 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуюча

Судді