Єдиний унікальний номер 185/2894/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого

ОСОБА_7 ,

секретаря ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000343 від 03.02.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Тернівка Дніпропетровської області, українця,

громадянина України, із середньою освітою, неодруженого,

офіційного непрацюючого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою :

АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

-10.10.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

-02.02.2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 місяців 25 днів арешту. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2017 року, приблизно о 16.00 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на автобусній зупинці району «40 років Жовтня», по вул. Дніпровській м. Павлоград Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я за допомогою дерев`яної бити заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo А6000» чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальний збиток на загальну суму 1 800 гривень (згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №825-17 від 20.02.2017 року). Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 03 лютого 2017 року, приблизно 16.30 годині, коли потерпілий ОСОБА_5 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували біля магазину «АТБ», який розташований по вул. Західнодонбаській м. Павлоград, малолітній ОСОБА_6 побачив та впізнав ОСОБА_3 , який раніше вчинив відносно нього розбійний напад та повідомив про це свого батька. З метою з`ясування вчинення ОСОБА_3 протиправних дій відносно сина ОСОБА_5 разом з малолітнім сином почали рухатися в його бік. ОСОБА_5 , наздогнавши ОСОБА_3 біля будинку №28, який розташованим по вул. Західнодонбаській м. Павлограда Дніпропетровської області, почав з останнім розмовляти. В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . В цей же день 03.03.2017 року приблизно о 16.50 годин. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5 , переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю останнього, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер скоєних дій, та бажаючи діями саме таким чином, ОСОБА_3 знаходячись напроти, наніс два удари дерев`яною битою по голові зліва ОСОБА_5 , спричинивши тим самим останньому, у відповідності до висновку судово-мед експертизи № 51 від 28.02.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді забійних волосистої частини голови в лівій тім`яній та в лівій тім`яно - потиличній областях які утворилися від дії тупих твердих предметів, які за ознакою розладу здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше як три тижні (не більше 21 дня) відносяться до ступеню легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що 03.02.2017 року вранці після вживання спиртних напоїв він зустрів раніше йому невідомого ОСОБА_6 , у якого попросив мобільний телефон щоб подзвонити. Після завершення розмови по телефону він зайшов до магазину з телефоном, де ОСОБА_6 просив віддати телефон, але він того прогнав. Він зустрів друга, з яким хотіли телефон "закласти" у ломбард. По дорозі до ломбарду вони зустріли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - батька останнього, які попросили віддати мобільний телефон, або вони підуть до відділення поліції. В цей момент ОСОБА_6 побачив телефон в його кармані, та сказав про це батьку. ОСОБА_5 дістав ключ, а він в цей момент взяв биту, яка знаходилась в руках, та вдарив ОСОБА_5 2 рази по голові. Взявши "таксі" він поїхав до друга, з яким разом здали телефон в ломбард за 1100 грн. У скоєному він кається, та просить пробачення у потерпілих.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що погоджується з показами, які надав в судовому засіданні обвинувачений, та додав, що обвинувачений брав його за капюшон, погрожував йому битою, тому йому було страшно за його здоров`я.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що їй подзвонив чоловік - ОСОБА_5 , та розповів, що знаходиться у поліції, так як у їх сина викрали мобільний телефон. Син розповідав, що обвинувачений тягнув його за капюшон та погрожував зламати ноги. Більше їй по справі нічого не відомо. Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що зі слів його сина ОСОБА_9 йому стало відомо, що у нього вкрали мобільний телефон. Вони пішли на вулицю, де син впізнав обвинуваченого, який пояснив, що нічого не знає. Вони з сином стали переслідувати обвинуваченого, та врешті почалась бійка, в результаті якої обвинувачений вдарив його битою у область голови. Просить суд не суворо покарати обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, неповнолітнього потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого, суд вважає, що обвинувачений винен у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст.187 КК України.

ОСОБА_3 винний в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 125 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочини, які відноситься до категорії невеликої тяжкості та тяжких, раніше судимий, покарання не відбув, непрацює, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи вище викладені дані на особу обвинуваченого, ступень тяжкості скоєних злочинів, наслідки, що настали, відношення обвинуваченого до скоєних злочинів, думку потерпілих, та законного представника неповнолітнього потерпілого по міру покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій ч.1 ст. 187, ч.2 ст.125 КК України за їх сукупністю шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 року, так як останній вчинив злочин, не відбувши покарання за попереднім злочином.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без їх ізоляції від суспільства.

Згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року до ч.5 ст. 72 КК України внесено зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з врахуванням змін зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, судом встановлено, що 14.02.2017 року ОСОБА_3 було взято під варту згідно ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

У зв`язку з чим ОСОБА_3 слід зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 198 (сто дев`яносто вісім) грн. слід стягнут и з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 187 КК України - три роки шість місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 125 КК України 3 місяці арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за їх сукупністю шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 року, та остаточно призначити покарання у вигляді трьох років дев`яти місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 14.02.2017 року.

ОСОБА_3 зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 198 (сто дев`яносто вісім) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Lenovo А6000» чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .