Справа № 369/2832/16-к
Провадження № 1-кп/369/56/17
В И Р О К
іменем України
15.08.17 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, яка має вищу освіту, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 та 2013 років народження, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 вчинилазаволодіння чужим майном шляхом обману, за наступних обставин.

Наказом начальника ДПІ у Києво-Святошинському районі №1-0 від 01.12.2014 «Про переведення працівників» ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділу погашення заборгованостей ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.
У червні 2015 року ОСОБА_8 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець у ДПІ Києво-Святошинського ГУ ДФС у Київській області з 2003 року та займається, згідно класифікації видів економічної діяльності, виробництвом меблів, зателефонували невстановлені слідством співробітники ДПІ Києво-Святошинського ГУ ДФС у Київській області, які повідомили, що останньому необхідно з`явитися до відділу погашення податкового боргу.
По прибуттю до ДПІ Києво-Святошинського ГУ ДФС у Київській області за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, ОСОБА_8 зустрівся з начальником відділу погашення заборгованостей ОСОБА_7 , яка повідомила останньому, що він, як фізична особа-підприємець, має податковий борг у зв`язку із несплатою протягом 2 років податків.
Крім того, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_8 , що в разі несплати ним боргу, вона буде змушена звернутись до суду з позовом про реалізацію майна, яке належить йому на праві власності та, у разі задоволення позову, майно останнього буде реалізовано з метою погашення податкового боргу.
При цьому, ОСОБА_7 умисно не повідомила ОСОБА_8 про неможливість звернення до суду по його справі у зв`язку з відсутністю в ній підтвердження про отримання ним відповідного повідомлення рішення щодо стягнення з нього штрафних санкцій.

У подальшому ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на одержання коштів від ОСОБА_8 нагадувала йому про необхідність сплати податкового боргу.
Під час чергової зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , яка відбулась 30.11.2015 в приміщенні ДПІ у Києво-Святошинському районі за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, остання повідомила ОСОБА_8 , що він має до кінця тижня, тобто до 04.12.2015 надати їй 10 000 гривень за невжиття заходів, пов`язаних із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості перед державою, шляхом реалізації його рухомого та нерухомого майна, яке знаходиться у податковій заставі.
07.12.2015 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 та домовився з нею про зустріч. Прибувши до приміщення ДПІ у Києво-Святошинському районі ДФС у Київській області за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, ГорбатовВ.В. зустрівся з ОСОБА_7 в її службовому кабінеті, яка повідомила останньому порядок погашення податкової заборгованості та у подальшому, 07.12.2015 близько 15 год. 30 хв. біля адміністративної будівлі ДПІ у Києво-Святошинському районі ДФС у Київській області за вказаною адресою реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень нібито за невжиття нею заходів, пов`язаних із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості перед державою, шляхом реалізації рухомого та нерухомого майна ОСОБА_8 , яке знаходиться у податковій заставі, а саме: за нездійснення передачі зібраних матеріалів, пов`язаних із заборгованістю ОСОБА_8 до юридичного відділуДПІ у Києво-Святошинському районі, який, в свою чергу, мав подати цивільний позов до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 .
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчиненні злочину не визнала та показала суду, що влітку 2015 року до неї підійшла колега ОСОБА_9 і попросила проконсультувати людину по заборгованості. Вона погодилася. Через декілька днів та привела до неї ОСОБА_8 поспілкувалися. Той попросив подивитися, що робиться з його боргами. Вони обмінялися телефонами. Вона зателефонувала і сказала, що в нього три борги, які суми нараховано і куди потрібно платити. Той запитав, якщо платити не буде, що буде. Вона йому розяснила наслідки неуплати, порадила йому платити по трохи, тому що в нього була боргова застава. Коли ОСОБА_8 прийшов до неї перед її затриманням, то сказав, що хоче взяти собі бухгалтера, що він сам не може розібратися в своїх боргах. Вона сказала, що є така дівчина і дала йому її телефон. Потім він зателефонував і подякував за допомогу та пообіцяв віддячити, про гроші мова не йшла. Потім він до неї приїхав, вони поговорили, і той запропонував покурити. Пішли на перекур, він їй протягнув конверт. Вона взяла конверт машинально, тому що ОСОБА_8 раніше залишав їй свої документи. Вказівок підлеглим не давала, щоб хтось вживав заходів щодо стягнення чи не стягнення заборгованості відносно ОСОБА_8 . Щодо стягнення податкового боргу, то алгоритм дій працівників податкової інспекції наступний. Коли виникає податковий борг інспектор направляє податкову вимогу, підписує у керуючого зама, ставиться гербова печатка, відправляється вимога боржнику. Повертається повідомлення про вручення, або повертається конверт про невручення. Коли повертається конверт, через 30 днів, вимога рахується врученою. Законодавством не передбачено повторно направляти податкову вимогу. Їй відомо, що ОСОБА_8 конверт не отримав. ОСОБА_8 не просив її відтермінувати термін реалізації його майна. Реалізує майно виконавча служба. Ніякої розмови про грошову винагороду між ними не було.Ознайомившись з протоколом в Т. 2 а.с. 58 66, пояснила, що в тій розмові йшла мова про сплату ПДВ. ОСОБА_8 заплатив не в рахунок погашення заборгованості, а на електронний рахунок. Про жодну неправомірну вигоду в цьому протоколі не йде мова. Не погоджується, що отримала від ОСОБА_8 10000 грн. Пояснила, що не знала що в тому конверті, який дав ОСОБА_8 .. Очікувала подяки від ОСОБА_8 продуктовим набором, але не грошима. Просила її виправдати.
Винність обвинуваченої у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_8 показав суду, що є приватним підприємцем. В червні 2015 року йому зателефонували з ДПІ і сказали, щоб він з`явився з`ясувати питання по податковому боргу, безпосередньо до ОСОБА_7 . Він приїхав до неї і та сказала, що в нього є податковий борг. Він вважає, що цей борг виник через неправильно складені декларації, тому що у нього не було бухгалтера. На той час у нього не було грошей погасити цей борг. Він попросив ОСОБА_10 почекати щоб відтягнути час сплати боргу. Та сказала, що це можна зробити, але за певну плату. Після першої зустрічі ОСОБА_7 дала свій особистий телефон, щоб вони вільно спілкувалися. Одного разу ОСОБА_7 сказала, що потрібно зустрітися. Зустрілися. Вона сказала, що треба сплатити певну суму коштів, щоб відтягнути цей процес. Це був не офіційний платіж. Йшла мова про 25 тисяч гривень. Це не сума боргу. Сума боргу більше 100 тис. грн. Він сказав, що 25 тис. грн. немає, а є тільки 15 тисяч. Через 2 тижні, вони зустрілися і він передав їй гроші в листочку А4. Сказав це все що є, але що буде збирати гроші й далі. Вона сказала, що треба заплатити ще 10 тис. грн., повідомила, що його майно може бути реалізовано. Він, щоб відтягнути час, вирішив звернувся в СБУ і зателефонував на гарячу лінію, сказав, що вимагають взятку. Приблизно о 17 годині він приїхав до СБУ на проспект Перемоги. До нього вийшов інспектор і він тому сказав, що вимагають хабар.Слідчий йому сказав, щоб він написав заяву про вчинення правопорушення. Він написав таку заяву. Заяву зразу не міг написати, тому йому підказували, як написати заяву. Приблизно о 19 годині він зателефонував ОСОБА_11 для того щоб зустрітися. Потім вони з ОСОБА_12 зустрілися в його автомобілі, і він записав розмову на диктофон, переписав їх розмову на диск та передав цей диск слідчому. Потім працівники СБУ сказали, що ОСОБА_7 треба взяти з «полічним» і надали йому кошти. Він зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що потрібно зустрітися. Зайшов до кабінету, вони переговорили, вийшли у двір і він віддав конверт з коштами. Працівники СБУ підійшли до них і затримали ОСОБА_10 . ОСОБА_7 знає давно, оскільки в 4-й загально освітній школі в м.Вишневе вони навчалися в паралельних класах, тому він би не хотів, щоб вона отримала реальний термін покарання.Особисто проти нього ОСОБА_7 злочин не вчиняла. Який в нього борг не знає.
Свідок ОСОБА_13 показала суду, що 07.12.2015 біля станції метроБерестейська курила. До неї підійшов оперативний працівник і попросив побути в якості понятої. Вона погодилася. Вона і ще одна людина приїхали до податкової інспекції Києво-Святошинського району. З оперативним працівником вийшли з машини і побігли за угол. Там стояла обвинувачена, яку попросили викласти все що є в карманах. Та виклала все на землю. Були гроші. Скільки їх було не пам`ятає. Переписали номера купюр. Вона підписала відповідний протокол.
Свідок ОСОБА_14 показала суду, що працює бухгалтером. Раніше працювала в ДПІ Києво-Святошинського району з лютого 2014 року по червень 2016 року інспектором. До її обов`язків належалостягнення несплаченого боргу. ОСОБА_8 не знала. З ним не спілкувалася. Його борг складався з фінансових санкцій. Вона йому телефонувала і той пообіцяла приїхати і отримати вимогу. ОСОБА_7 не зверталася до неї, щоб не застосовувати до ОСОБА_8 штрафних санкцій. Навантаження їх відділі було 400-450 юридичних осіб та 200 фізичних осіб за 2015 рік. Їй нічого не відомо про вимагання у ОСОБА_8 коштів. Для звернення до суду по його справі не вистачало документа щодо отримання ним рішення про застосування фінансових санкцій.
Свідок ОСОБА_15 показала суду, що працює головним державним ревізором-інспектором відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. В неї на виконанні знаходиться справа про стягнення з ОСОБА_8 заборгованості. Дані документи, потрібно було направити до суду, але не отримано рекомендованого повідомлення про отримання ОСОБА_8 податкового повідомлення-рішення, тому не зібрано всіх документів, щоб передати справу до суду. Зазначила, що ОСОБА_7 не могла вплинути на прискорення чи призупинення стягнення заборгованості з ОСОБА_8 .
Винність обвинуваченої у вчиненні злочину також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними з заяви ОСОБА_8 від 01.12.2015, згідно якої останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , яка вимагає у нього неправомірну вигоду в розмірі 10000 грн. за невжиття заходів по примусовому стягненню з нього податкової заборгованості (т.1, а.с. 4);

- даними з постанови слідчого прокуратури Київської області від 02.12.2015, згідно якого останній постановив визнати необхідним залучення до конфіденційного співробітництва ОСОБА_8 (т.1, а.с. 23);

- даними з протоколу огляду речей та документів від 02.12.2015, згідно якого оглянутий DVD-диск, наданий ОСОБА_8 , на якому зафіксована розмова між останнім та ОСОБА_7 , яка зі слів ОСОБА_8 відбулась між ними 30.11.2015, з додатком роздруківкою тексту розмови, в якій йдеться про необхідність погашення податкового боргу ОСОБА_8 та про відсутність у податкової інспекції коштів для сплати судового збору до лютого 2016 року, необхідність до цього часу ОСОБА_8 розпочати погашення заборгованості (т.1, а.с. 34);

- даними з відтвореного в судовому засіданні DVD-диску, на якому зафіксована розмова між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яка зі слів першого відбулась між ними 30.11.2015 зміст якої наведено вище (т.1, а.с. 35);

- даними з протоколу про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 07.12.2015,згідно якого оглянуті 20 купюр по 500 гривень на загальну суму 10000 грн., які належать ФВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області для участі у проведенні оперативно-розшукових заходів для отримання фактичних даних про виявлення ознак готування до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із вимаганням неправомірної вигоди начальником відділу погашення податкового боргу ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_16 та вказані грошові кошти вручені ОСОБА_8 (т.1, а.с. 160-165);

-даними з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочин від 07.12.2015, згідно якого слідчим затримано ОСОБА_7 та вилучено оглянуті та передані ОСОБА_8 20 купюр по 500 гривень на загальну суму 10000 грн., які належать ФВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області для участі у проведенні оперативно-розшукових заходів для отримання фактичних даних про виявлення ознак готування до вчинення кримінального правопорушення, відповідно до наведеного вище протоколу (т.1, а.с. 166-173);

-даними з протоколу про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 07.12.2015, згідно якого визнано і приєднано до матеріалів кримінального провадження 20 купюр по 500 гривень на загальну суму 10000 грн., які належать ФВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області вилучені у ОСОБА_7 під час її затримання (т.1, а.с. 199-200);

-даними з протоколу огляду речей і документів від 07.12.2015, згідно якого оглянуті 20 купюр по 500 гривень на загальну суму 10000 грн., які належать ФВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області вилучені у ОСОБА_7 під час її затримання (т.1, а.с. 201-202);

-даними з протоколу огляду речей і документів від 08.12.2015, згідно якого оглянуті вилучені під час обшуку в кабінеті ОСОБА_7 в приміщенні ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області предмети та речі, серед яких роздруківка боргу ОСОБА_8 , справа ОСОБА_8 , довідка-розрахунок боргу по СПД ОСОБА_8 , журнал з рішенням про опис майна у податкову заставу, під номером 149 якого міститься підпис ОСОБА_8 (т.1, а.с. 207-209);

-даними з протоколів за результатами виконання постанови про проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів, згідно яких ОСОБА_8 07.12.2015 після розмови з ОСОБА_7 передав їй конверт з 10000 грн. і та поклала його до кишені свого пальто, що зафіксовано на відповідних цифрових носіях інформації (т.2, а.с. 50-70).

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, дійшов до висновку, що під час судового провадження не здобуто та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Таких висновків суд дійшов виходячи з наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у одержані службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, скоєного при наступних обставинах.
Так,«наказом начальника ДПІ у Києво-Святошинському районі №1-0 від 01.12.2014 «Про переведення працівників» ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділу погашення заборгованостей ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.
Займаючи посадуначальника відділу погашення заборгованостей ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_7 наділена правом в межах своєї компетенції пред`являти вимоги, приймати рішення обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, тобто виконувати функції представника влади і відповідно до положень примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою.
Відповідно до п. 1 примітки до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 25 Закону України "Про державну службу" віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.
Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_7 , у силу займаної нею посади, як керівник підрозділу органу державної влади та управління, відповідно до ст. ст. 2, 25, 26 Закону України "Про державну службу", є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, ОСОБА_7 як працівник органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, державної кримінальної виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, яким забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв`язку з прийняттям пропозиції/обіцянки такої вигоди для себе чи інших осіб.
Згідно п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 2.1. Положення про відділ погашення заборгованості ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області (далі Положення), затвердженого наказом № 1082 від 17.11.2015, з яким ОСОБА_7 ознайомилась під розпис 17.11.2015, основним завданням відділу є погашення (стягнення) податкового боргу суб`єктів господарської діяльності.
Згідно п.2.17.1 Положення, до функцій відділу погашення заборгованості ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області входить прийняття рішень щодо списання податкового боргу та недоїмки із сплати єдиного внеску.
Також, відповідно до п.2.17.8 Положення, до функцій відділу погашення заборгованості ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34 входить підготовка матеріалів для звернення ДПІ до суду щодо погашення податкового боргу у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.2.17.10 Положення, до відділу входить також функція участі у реалізації майна, яке знаходиться у податковій заставі через систему бірж та аукціонів з використанням Інтернет-ресурсу.
Крім того, згідно Положення, відповідно до п.3.1 - начальник відділу безпосередньо здійснює всі необхідні організаційні та методичні заходи для забезпечення своєчасного і якісного виконання працівниками покладених на відділ завдань.
Так, у червні 2015 року ОСОБА_8 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець у ДПІ Києво-Святошинського ГУ ДФС у Київській області з 2003 року та займається, згідно класифікації видів економічної діяльності, виробництвом меблів, зателефонували невстановлені слідством співробітники ДПІ Києво-Святошинського ГУ ДФС у Київській області, які повідомили, що останньому необхідно з`явитися до відділу погашення податкового боргу.
По прибуттю до ДПІ Києво-Святошинського ГУ ДФС у Київській області, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, ОСОБА_8 зустрівся з начальником відділу погашення заборгованостей ОСОБА_7 , яка повідомила останньому, що він, як фізична особа-підприємець, має податковий борг у зв`язку із несплатою протягом 2 років податків.
Крім того, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_8 , що в разі несплати ним боргу, вона буде змушена звернутись до суду з позовом про реалізацію майна, яке належить йому на праві власності та, у разі задоволення позову, майно останнього буде реалізовано з метою погашення податкового боргу.
У липні 2015 року ОСОБА_7 в телефонній розмові викликала ОСОБА_8 до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області та повідомила йому, що для невжиття заходів, пов`язаних із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості перед державою шляхом реалізації його рухомого та нерухомого майна, яке знаходиться у податковій заставі, через систему бірж та аукціонів, ОСОБА_8 повинен сплатити їй неправомірну вигоду у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.
У подальшому, з періодичністю один раз на місяць, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на одержання неправомірної вигоди телефонувала ОСОБА_8 та нагадувала йому про необхідність сплати податкового боргу, а також необхідність надання їй частини неправомірної вигоди у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Під час чергової зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , яка відбулась 30.11.2015 в приміщенні ДПІ у Києво-Святошинському районі, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, остання повідомила ОСОБА_8 , що він має до кінця тижня, тобто до 04.12.2015 надати їй неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень за невжиття заходів, пов`язаних із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості перед державою, шляхом реалізації його рухомого та нерухомого майна, яке знаходиться у податковій заставі.
07.12.2015 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 та домовився з нею про зустріч. Прибувши до приміщення ДПІ у Києво-Святошинському районі ДФС у Київській області, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_7 в її службовому кабінеті, яка в ході розмови повідомила ОСОБА_8 порядок погашення податкової заборгованості.
У подальшому, 07.12.2015 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля адміністративної будівлі ДПІ у Києво-Святошинському районі ДФС у Київській області, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень за невжиття нею заходів, пов`язаних із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості перед державою, шляхом реалізації рухомого та нерухомого майна ОСОБА_8 , яке знаходиться у податковій заставі, а саме: за нездійснення передачі зібраних матеріалів, пов`язаних із заборгованістю ОСОБА_8 до юридичного відділуДПІ у Києво-Святошинському районі, який, в свою чергу, мав подати цивільний позов до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 »
Суд враховує, щовідповідно до ч. 3 ст. 62 КонституціїУкраїниобвинуваченняне можегрунтуватися на припущеннях івсісумнівищододоведеності вини особи тлумачаться на їїкористь.

При цьому суд приймає до уваги, що згідно положень статті 410 КПК України , неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Під час судового розгляду даної справи судом клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, не відхилялись.

При цьому суд також приймає до уваги, що згідно статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом; слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Суд враховує, що згідно роз`яснень, зазначених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво», відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Суд, оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов до висновку про відсутність у ОСОБА_16 можливостівжити заходи, пов`язані із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості перед державою, шляхом реалізації рухомого та нерухомого майна ОСОБА_8 , яке знаходиться у податковій заставі, а саме: у неї, як і у інших посадових особиДПІ у Києво-Святошинському районі як на день вчинення злочину, так і на даний час через відсутність підтверджених відомостей про отримання останнім податкового повідомлення-рішення, відсутня можливість здійснити передачу зібраних матеріалів, пов`язаних із заборгованістю ОСОБА_8 до юридичного відділуДПІ у Києво-Святошинському районі, який, в свою чергу, мав би подати цивільний позов до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 .
Дані обставини підтверджуються даними здослідженої в судовому засіданні відповіді відділу погашення боргу Києво-Святошинської ОДПІ на адвокатський запит захисника обвинуваченої № 32/17 від 30.05.2017, згідно якого станом на 07.06.2017 згідно інтегрованої картки платника по СПД ОСОБА_8 рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб 160637,34 грн., податок на додану вартість 161017,64 грн., єдиний соціальний внесок 22728,83 грн., єдиний соціальний внесок за себе 91813,30 грн. По стягненню заборгованості податковим керуючим здійснені заходи згідно чинного законодавства. Щодо передачі матеріалів справи до суду на стягнення повідомлено: передати справу до юридичного відділу не можливо, так як відсутні документи, які підтверджують докази вручення податкового повідомлення рішення, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Податковий керуючий неодноразово службовою запискою звертався до відділу, який повинен надати матеріали справи, але досконалої (вмотивованої) відповіді не отримано (т.3, а.с. 163).
Крім того, свідок ОСОБА_15 , яка працює головним державним ревізором-інспектором відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та в якої на виконанні знаходиться справа про стягнення з ОСОБА_8 заборгованості в судовому засіданні підтвердила, що відповідні документи про стягнення цього боргу, потрібно було направити до суду, але до цього часу не отримано рекомендованого повідомлення про отримання ОСОБА_8 податкового повідомлення-рішення, тому відсутні необхідні документи, щоб передати справу до суду. При цьому також підтвердила, що ОСОБА_7 не могла вплинути на прискорення чи призупинення стягнення заборгованості з ОСОБА_8 .
Наведені обставини стороною обвинувачення не спростовані.
Враховуючи викладене, суд визнає, що обвинувачена, достовірно знаючи про неможливість вжиття заходів, пов`язаних із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості перед державою, шляхом реалізації рухомого та нерухомого майна ОСОБА_8 , яке знаходиться у податковій заставі, зазначила ОСОБА_8 , що це питання вирішується нею, а тому потребує оплати її послуг.
Ці обставини підтверджуютьсяданими з протоколів за результатами виконання постанови про проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів, де наявна інформація про те, що обвинувачена повідомляла ОСОБА_8 про неможливість звернення до суду по його справі для вирішення питання про стягнення з нього податкового боргу до лютого 2016 року у зв`язку з відсутністю у ДПІ коштів на сплату судового збору, проте не повідомляла його про неможливість звернення до суду з вказаною метою у зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів, а саме -документів, які підтверджують вручення податкового повідомлення рішення, тобто рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
З цього суд робить висновок, що передача грошових коштів ОСОБА_8 обвинуваченій була обумовлена обманом, який суд вважає способом вчинення цього шахрайства.
Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні ОСОБА_8 неправдивих відомостей та приховуванні певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки останнього, з метою введення його в оману. Такими відомостями, на думку суду, є відсутність у ОСОБА_16 реальних відповідних можливостей щодо вирішення питання про вжиття заходів, пов`язаних із забезпеченням стягнення простроченої заборгованості ОСОБА_8 .
Таким чином, обман з боку ОСОБА_16 по відношенню до ОСОБА_8 у цьому випадку мав як активний, так і пасивний характер.
Саме такі дії ОСОБА_16 була причиною добровільної передачі ОСОБА_8 грошових коштів обвинуваченій.
Тому за наведених обставин суд вважає, що умисел обвинуваченої був спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , шляхом обману в сумі 10 000 грн.
Згідно до вимог ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений
Суд вважає, що в діях обвинуваченої, що проявились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), наявний склад злочину, передбачений ч.1 ст.190 КК України і саме за цією статтею необхідно кваліфікувати дії ОСОБА_16 , перекваліфікувавши пред`явлене досудовим слідством обвинувачення зі ч.3 ст. 368 КК України.
Суд вважає за можливе здійснити таку перекваліфікацію, оскільки у цьому випадку права обвинуваченої порушені не будуть у зв`язку з тим, що покарання за статтею на яку перекваліфіковуються її дії не є більш суворим, ніж покарання за статтею по первісному обвинуваченню.
Згідно примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186, 189 та 190 цього Кодексу значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Мінімальна заробітна плата з 1 січня 2015 року складала 1218 гривень, тобто звичайна соціальна пільга (100%) у 2015 роціскладала 609,00 гривень і, таким чином, значна шкода у 2015 році визнається якщо потерпілому спричинені збитки на суму від 60900 до 152250 грн.
Тому відсутні підстави кваліфікувати дії обвинуваченої за іншими частинами ст. 190 КК України.
Відсутні також підстави кваліфікувати дії обвинуваченої за ст. 364 КК України, оскільки склад цього злочину передбачаєзавдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Згідно примітки до цієї статті КК,істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, які проявились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), ОСОБА_16 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості, враховуючи особу обвинуваченої, яка вчинила злочин уперше, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, одружена,має на утриманні двох неповнолітніх дітей,офіційноне працює,на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, суд вважає необхідним призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати у справі відсутні.
Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 850 грн.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази -10 тис. гривень, які зберігаються у прокуратурі Київської області та належать ФВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області, повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1