Справа №522/6942/17
Кримінальне провадження 1-кп/522/1027/17
УХВАЛА
02 червня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

обвинуваченного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

обвинуваченного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Одеській області, м.Ананьїв, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не засудженого,

обвинуваченного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого - ОСОБА_10

законного представника потрепілого ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 11.01.2017 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , оскільки 60-денний строк перебування вказканих осіб під вартою закінчується 12.06.2017 року.
Прокурор, законний представник потерпілого ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні вважали за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, можуть вчинити тиск на свідків та потерпілих.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, так як вважають, що вказані ризики, які враховувались судом при обрані запобіжного заходу, зменшились, просили суд змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, так як немає доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від суду чи вчиняти тиск на потерпілих та свідків.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти продовження строку тримання обвинувачених під вартою, так як вважають, що вказані ризики, які враховувались судом при обрані запобіжного заходу, зменшились, просили суд змінити запобіжний захід обвинуваченим на більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, так як вважають, що вказані ризики, які враховувались судом при обрані запобіжного заходу, зменшились, просили суд змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, мотивуючи тим, що ОСОБА_13 відшкодував усю шкоду, завдану вчиненим злочином, має постійне місце проживання в м.Одесі, не має намірів переховуватись від суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Крім того, суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, не одружений, не має місця роботи, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, докази в даному кримінальному провадженні судом ще не досліджувались, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, може вчинити тиск на свідків та потерпілих.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, не одружений, не має місця роботи, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, докази в даному кримінальному провадженні судом ще не досліджувались, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, може вчинити тиск на свідків та потерпілих..

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не одружений, не має місця роботи, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, докази в даному кримінальному провадженні судом ще не досліджувались, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, може вчинити тиск на свідків та потерпілих.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити тиск на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 331, 369-372, главою 18 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Одеській УВП-21 на 60 діб, тобто до 01.08.2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеській УВП-21 на 60 діб, тобто до 01.08.2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Одеській УВП-21 на 60 діб, тобто до 01.08.2017 року.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 02.06.2017 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
02.06.2017