Справа № 755/1824/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 004101 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Камень на Обі, Алтайського краю, Російська Федерація, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-14.05.1999 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 17, ч.3 ст.140, ч.2 ст.145, ч.3 ст.81, 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1, ст. 89, ч.2 ст.142, 42 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

- 07.07.2005 року Богунським районним судом м. Житомира, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.09.2007 року Бердичівським міським судом Житомирської області, за ч.1 ст. 390 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 15.09.2010 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 24.12.2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 24.03.2016 року, приблизно о 18 годині 15 хвилин, зайшов до магазину «Фуршет», що належить ДП «Рітейл Центр», який знаходиться по вул. Кібальчича, 11-а, в місті Києві, де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає взяв з полиці 8 плиток шоколаду торгової марки «Корона», чорний шоколад з цілими лісовими горіхами, масою 90 гр.; 4 плитки шоколаду торгової марки «Корона», молочний шоколад з цілими лісовими горіхами, масою 90 гр. кожна, загальною закупівельною вартістю 250 грн. 44 копійки, та заховав їх під куртку, в яку був одягнений при цьому притримуючи їх рукою.

Не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , пройшов через касову зону та вийшов за сигнальні рампи магазину «Фуршет». Виконавши всі необхідні дії, які він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як при виході з магазину його затримали охоронці магазину.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 24.03.2016 року, приблизно о 18 годині 15 хвилин, він зайшов до магазину «Фуршет», який знаходиться по вул. Кібальчича, 11-а, в місті Києві, де перебуваючи в торгівельному залі з полиці взяв 8 плиток шоколаду «Корона», чорний шоколад з цілими лісовими горіхами та 4 плитки шоколаду «Корона», молочний шоколад з цілими лісовими горіхами, не розрахувавшись за вказаний товар намагався вийти з магазину але був затриманий охоронцями.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 19 січня 2017 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою згідно ч.5 ст.72 КК України, до моменту постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: