справа №176/2728/16-к
провадження №1-кп/176/28/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2016 року за № 0001026, -

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, такого, що не має малолітніх та неповнолітніх дітей, працюючого провідником пасажирського вагону ПАТ «Придніпровська залізниця» Регіональної філії «Дніпровське пасажирське вагонне депо», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2016 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в Парку Козацької Слави м. Жовті Води Дніпропетровської області, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наздогнав потерпілу ОСОБА_5 та умисно наніс їй один удар лівою рукою стислою в кулак в область правого ока, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, крововилив в склеру правого ока, травматичну паралюмбральну ерозію правого ока на рогівці, гострого посттравматичного правобічного артриту скронево-нижньощелепного суглобу, післятравматичний артрозо-артрит правого скронево-нижньощелепового суглобу, який супроводжується помірним порушенням прикусу та акту жування, помутніння (дегенерація) рогівки оптичної зони правого ока, яке виникло внаслідок після травматичного кератиту рогівки та стійке зниження гостроти зору на обидва ока з рівня 1,0 до травми, до рівня гостроти зору 0,5, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день), які відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №103 «Д»/102»Д/136 від 26.11.2016 року згідно п.п. 2.2.1 «в» та 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково. Суду дав показання про те, що 27 серпня 2016 року він знаходився в парку Слави м. Жовті Води, на святкуванні Дня міста. У вечірню годину, приблизно о 18-00 год., він відпочивав з друзями в кафе "Солодкий дім», де вживали спиртні напої. Вжив приблизно 400 грам спиртних напоїв /горілки/. Він був одягнений в темні шорти, в білу футболку і сині в`єтнамки. Вийшов з кафе приблизно о 21-00 год. Пояснив, що не пам`ятає як вдарив потерпілу. Як його затримували теж не пам`ятає. Почав приходити в себе в приймальному відділенні лікарні м. Жовті Води, де йому сказали, що він вдарив дівчину. Як згодом з`ясувалось нею була потерпіла ОСОБА_5 , з якою раніше не був знайомий. Всі обставини справи йому відомі зі слів поліцейських. Прийшовши до тями в лікарні, він не зрозумів, у зв`язку із чим туди потрапив. Коли спитав, йому відповіли, що його доставили на освідування з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Вину визнає частково, оскільки дії не були умисні, так як не були навіть знайомі з потерпілою, конфлікту не було, у нього не було умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. Чому вдарив потерпілу пояснити не міг, оскільки нічого не пам`ятав. Освідування на стан алкогольного сп`яніння провести не вдалося, оскільки йому стало зле і він пішов додому. Цивільний позов потерпілої визнав в частині відшкодування матеріальної шкоди, в частині відшкодування моральної шкоди просив вирішити на розсуд суду.

При цьому захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 заперечила щодо стягнення суми матеріальної шкоди, пояснюючи тим, що останньою подано суду двічі квитанції та чеки на придбання медичних препаратів. Тим самим витрати на придбання нею ліків становлять подвійний розмір. Тобто сума збільшена двічі за рахунок ідентичних чеків.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження наступними об`єктивними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_5 , показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 27.08.2016 року, в день коли відбувалось святкування Дня міста та Дня шахтаря, вона зі своїми друзями та родичами прийшла відпочивати до парку Слави в м. Жовті Води. Приблизно о 23-00 год. вечора вона зі своєю сестрою ОСОБА_11 йшла по парку Слави в м. Жовті Води, через паркові насадження до Бульвару Свободи. В цей час їй зателефонував її друг, вона відповіла на дзвінок. Вона повернулась через праве плече позад себе. В цей момент повз неї пробігав незнайомий хлопець та з розбігу вдарив її кулаком в область правого ока і побіг далі. Вона впала, ледь втримавши в руках телефон і притиснула його до себе. В цей момент вона побачила як повз неї пробігає ще один хлопець у синій футболці. Після цього до неї підійшла її сестра. Оскільки це були масові гуляння і там були присутні пожежники, вона їх попрохала, щоб вони викликали поліцію. Свідок ОСОБА_12 наздогнав цього незнайомого хлопця, як потім з`ясувалося ОСОБА_13 , та затримав його. Згодом ОСОБА_13 затримали співробітники поліції. Після цього її відвезли в приймальне відділення, де їй надали медичну допомогу та зафіксували побої. Вона побачила та запам`ятала, що хлопець був у світлій футболці, не високого зросту, обличчя не запам`ятала, раніше його не знала. Цибульський удар наніс лівою рукою стислою в кулак в область правого ока, при цьому він нічого не говорив. Ніякого конфлікту із ОСОБА_13 у неї не виникало. Після удару вона одразу втратила зір на праве око. Обвинувачений не просив у неї пробачення, не намагався цього зробити. Дійсно, він хотів зустрітись, але вона відмовилась, бо боялась його, і у неї був такий стан, що вона і не хотіла його бачить. Цивільний позов підтримує повністю за обставин, викладених в ньому. Вона перебувала на амбулаторному лікуванні, призначено було медичне лікування, витратила на придбання медичних препаратів суму 3046 грн. 65 коп., до позову надані копії документів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснила, що потерпіла є її троюрідною сестрою, перебувають в нормальних стосунках, з обвинуваченим не знайома. 27.08.2016 року вона та ОСОБА_5 знаходились на святкуванні Дня міста, в парку Слави. Приблизно о 23-00 години вони разом пішли в сторону вул. Петровського на зустріч знайомому. В цей час на телефон потерпілої пролунав дзвінок, вона, відповідаючи на дзвінок, відстала від неї. Потім почула крик і одразу повз неї пробіг один хлопець в білій футболці та босоніж, а за ним другий в спортивній кофті темного кольору. Тоді вона обернулась і побачила, що ОСОБА_5 знаходилась на землі, в цей час вона саме піднімалась. Підбігши до неї, запитала, що сталось, на що потерпіла відповіла, що її в обличчі вдарив незнайомий хлопець. Момент нанесення удару та хто його наніс потерпілій вона не бачила.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 27 серпня 2016 року він із друзями, в тому числі із ОСОБА_5 , відпочивали в парку Слави в м. Жовті Води. Приблизно о 23 год. ОСОБА_14 із своєю сестрою відійшли зустріти знайомого. Потім він дізнався, що незнайомий хлопець, як потім з`ясувалось ОСОБА_3 , вдарив рукою в обличчя ОСОБА_5 . Приїхали працівники поліції, які затримали обвинуваченого. Як наносили удар потерпілій особисто він не бачив, в чому був одягнений ОСОБА_13 теж не бачив.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 27 серпня 2016 року приблизно о 23 год. він знаходився у парку Слави в м. Жовті Води. По перед ним йшли дві дівчини, раніше незнайомі йому, як потім з`ясувалося потерпіла та її сестра. Він йшов метрів 30 від них, його обігнав хлопець, він швидко йшов, а потім почав бігти і вдарив дівчину ОСОБА_15 лівою рукою в праве око, перекрутився і побіг далі в парк. Тоді він побіг за ним, догнав і повалив на землю. Хлопець, якого він затримав, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Потім з`ясувалося що цим хлопцем був ОСОБА_13 . Після затримання підійшов його друг, сказав, що це ОСОБА_16 і щоб його відпустили, метрів 15-10 від нього перебувала ОСОБА_15 , а ОСОБА_13 від ОСОБА_15 був на відстані приблизно 5 метрів. Далі чекали на наряд поліції, хто їх викликав невідомо. Обвинувачений підбіг ззаду, в цей момент ОСОБА_15 стояла і розвернулась до нього і до обвинуваченого обличчям, і він в цю мить був біля неї і наніс удар.

Вина обвинуваченого підтверджується й дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого слідує, що до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, на підставі заяви ОСОБА_5 , що мало місце 27.08.2016 року близько 23 год. 00 хв., на території парку Слави в м. Жовті Води, ОСОБА_3 безпідставно наніс 1 удар кулаком лівої руки в область правого ока ОСОБА_5 , спричинивши останній тілесні ушкодження./а.п. 134/;

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 від 27.08.2016 року про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, що мало місце 27.08.2016 року приблизно о 23 год., на території парку Слави в м. Жовті Води. /а.п.135/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2016 року з доданими до нього фототаблицями, за участю потерпілої ОСОБА_5 та судово-медичного експерта ОСОБА_17 . Під час проведення слідчого експерименту потерпіла зазначила та показала механізм та локалізацію нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 їй одного удару в область правого ока, що мав місце 27.08.2016 року /а.п.136-137/;

- висновком судово медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 102 «Д»/136, проведеної з 14.11.2016 року по 16.11.2016 року, згідно якого не виключено, що тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока, крововилив в склеру правого ока, травматична паралюмбальна ерозія на рогівці правого ока та гострий посттравматичний правобічний артрит скронево-нижньощелепного суглобу, які були виявлені при проведенні експертизи у потерпілої ОСОБА_5 , могли бути спричинені за тим механізмом, на який вона вказала під час проведення слідчого експерименту від 13.11.2016 року, а саме - при одному ударі кулаком, як це зафіксовано на таблиці №2 до протоколу слідчого експерименту /а.п.138/;

- висновком судово медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 103 «Д»/102 «Д»/136, проведеної з 23.11.2016 року по 26.11.2016 року, згідно якого, після отримання медичних документів на ім`я ОСОБА_5 , які містять повні та вичерпні дані щодо її лікування протягом терміну від моменту отримання травми до 23.11.2016 року, виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді післятравматичного артрозо-артриту правого скронево-нижньощелепового суглобу, який супроводжується помірним порушенням прикусу та акту жування та помутніння (дегенерація) рогівки оптичної зони правого ока, яке виникло внаслідок після травматичного кератиту рогівки та стійке зниження гостроти зору на обидва ока з рівня 1,0 до травми до рівня гостроти зору 0,5, потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою згідно п.п. 2.2.1 «в» та 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України за № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. На момент проведення експертизи потерпіла ОСОБА_5 продовжує лікування цих ушкоджень. /а.п.139-140/.

Показання обвинуваченого в тій частині, що у нього не було умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень суд розцінює їх як спосіб захисту уникнути кримінальної відповідальності. Показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілої та свідків, а також письмовими доказами.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою /а.п. 142/.

За місцем роботи у ПАТ «Придніпровська залізниця» Регіональної філії «Дніпровське пасажирське вагонне депо» обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно /а.п.62/. За місцем проживання та реєстрації обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно, скарг від мешканців на його поведінку не надходило. /а.п.156/. Окрім того, згідно довідки-характеристики Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, обвинувачений характеризуєтьсяґ посередньо /а.п.146/.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває /а.п.143/.

Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації, досудової доповіді від 30.01.2017 року слідує, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 , можна зробити висновок про можливість виправлення останнього, на розсуд суду, без застосування покарання у виді обмеження та позбавлення волі. /а.п. 105-109/.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор посилався на наявність такої обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, як щире каяття. Проте, часткове визнання вини не може розцінюватися як щире каяття. А тому така обставина, як щире каяття, не може бути визнана судом як такою, що пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Окрім того, суд вважає можливим застосувати стосовно обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стаття 1195 ЦК України передбачає, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода зокрема полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частина 3 цієї статті передбачає, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення /а.п. 37-39/.

Згідно листка непрацездатності, виданого ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №9 МОЗ України», ОСОБА_5 перебувала на амбулаторному лікуванні в ДЗ «СМСЧ №9» з 29.08.2016 року по 02.09.2016 року включно, з діагнозом травматичний кератит правого ока /а.п.42/.

У зв`язку з отриманою травмою потерпілій призначено відповідне медичне лікування, з призначенням відповідних медичних препаратів, що підтверджується випискою з медичної картки потерпілої ОСОБА_5 /а.п.44-51/, витягом з медичної карти на ім`я ОСОБА_5 про призначення лікування спеціалістами /а.п.53-55/, довідкою аптеки «Ліки України» /а.п.56/, консультативним висновком офтальмолога КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» від 09.09.2016 року /а.п.52/. Згідно вказаного висновку офтальмолога, потерпілій ОСОБА_5 встановлено діагноз: помутніння рогівки (наслідок перенесеного кератиту) правого ока. Спазм акомодації обох очей.

Для проведення медичного лікування потерпілою ОСОБА_5 витрачено кошти на придбання медичних препаратів.

Потерпілою ОСОБА_5 в цивільному позові заявлено вимогу про стягнення коштів за придбання медичних препаратів та здійснення проїзду до медичної установи, у зв`язку із проходженням лікування в сумі 3046 грн. 65 коп.

Підлягає задоволенню вимога про стягнення витрат за здійснення проїзду потерпілою до медичної установи, у зв`язку з проходженням лікування, оскільки зазначена вимога підтверджується належними квитками на проїзд /а.п. 57,58/.

Проте, вимога про стягнення витрат на придбання ліків підлягає частковому задоволенню. Так, потерпілою підтверджено належними фіскальними чеками придбання призначених медичних препаратів на лікування та здійснення витрат на проїзд на суму 1258 грн. 67 коп. /а.п.59-61/.

Інші надані потерпілою касові банківські чеки на певні суми підтверджують лише здійснення банківською карткою оплати у безготівковій формі за придбання ліків. Зазначені в банківських чеках суми не є витратами, які здійснила потерпіла для придбання медичних препаратів, а підтверджують лише факт здійснення оплати шляхом проведення банківської операції. Документами, що підтверджують здійснення витрат на придбання медичних препаратів є фіскальні чеки аптечних підприємств, які і були надані потерпілою. Банківські чеки на здійснення оплати є подвійним розміром понесених витрат, а тому вони не можуть бути включені та стягненні в подвійному розмірі.

Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає стягненню сума понесених витрат на придбання медичних препаратів для лікування та здійснення витрат на проїзд на суму 1258 грн. 67 коп.

Вимога потерпілої ОСОБА_5 про стягнення втраченого нею заробітку з вини обвинуваченого підлягає задоволенню, оскільки потерпілою належними доказами підтверджено перебування на амбулаторному лікуванні з 29.08.2016 року по 02.09.2016 року включно /5 днів/ та належними доказами підтверджено розмір її заробітної плати /а.п.42,43/. Згідно довідки за місцем роботи потерпілої в Централізованій бібліотечній системі Жовтоводського відділу культури слідує, що розмір заробітної плати ОСОБА_5 становить: серпень 2016 року 3075 грн., вересень 2016 року 3075 грн. Проте, потерпіла отримала в серпні 2016 року -2825,83 грн., у вересні 2016 року 2908,89 грн. Таким чином, підлягає стягненню частина втраченого заробітку в сумі 415 грн. 28 коп.

За таких обставин, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій, становить 1258 грн. 67 коп. + 415 грн. 28 = 1673 грн. 95 коп. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Окрім того, суд вважає, що потерпілою доведено спричинення їй моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку обвинуваченого. Суд враховує також те, що потерпіла, станом на 28.12.2016 року, продовжила лікування у лікаря-офтальмолога з приводу наслідків тупої травми правого ока, отриманої 27.08.2016 року, /помутніння роговиці правого ока зі зниженням зору з 1,0 /100%/ до 0,5 /50%/, що підтверджується висновком ЛКК №4962 ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №9 МОЗ України» /а.п.147/.

З урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, а також втрачання зору потерпілою внаслідок отриманої травми, суд вважає, що сума в розмірі 20000 грн. буде достатньою для відшкодування потерпілій моральної шкоди.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 /два/ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 /один/ рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

1. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання;

3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 1673 грн. 95 коп., у відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя