Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/216/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-16.03.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 01 год. 30 хв. 05.05.2017 року по 01 год. 30 хв. 03.07.2017 року без визначення розміру застави, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2017 року, задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 01 год. 30 хв. 05.05.2017 року по 01 год. 30 хв. 03.07.2017 року без визначення розміру застави.
Органами досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і зокрема, у тому, що 05.05.2017 року в 01.03 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_11 перебували по вул. Гоголя в м. Кропивницький, де побачили раніше невідомого потерпілого ОСОБА_12 . В цей момент у них виник умисел здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розподіливши ролі між собою, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 стали переслідувати потерпілого. Наздогнавши його, ОСОБА_11 штовхнув потерпілого обома руками в область спини, у зв`язку із чим ОСОБА_12 втратив рівновагу та впав на землю, обличчям до низу.

Діючи за попередньою змовою, групою осіб, з корисливих спонукань, користуючись тим, що потерпілий перебуває у безпорадному стані, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 нанесли по одному удару ногою в область верхньої частини тулуба потерпілого.

З метою подолання волі потерпілого, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 правою ногою став на шию потерпілого, а ОСОБА_11 в цей момент,продовжуючи реалізацію корисливого злочинного умислу, відкрито викрав із кишень брюк, які були одягнені на потерпілому, належне йому майно, а саме: членська книжка садовода № НОМЕР_1 , членська книжка садовода № 512, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки АЗЛК модель 412ИЭ, посвідчення водія на ім`я - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліс страхування № АЕ 0866708, поліс страхування № АВ 2439178, поліс страхування № 3575220, мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю зі слів потерпілого 500 грн. та банківська заробітна картка «ОТР банк» на рахунку якої були 109 грн.

Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 609 грн.

Під час досудового розслідування ОСОБА_8 05.05.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підозрюваний вчинив тяжкий, умисний, корисливий злочин, за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, який є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Крім того, ОСОБА_8 не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, маючи не зняту та непогашеному у встановленому законом порядку судимість. А тому, вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, продовжити злочинну діяльність.

В апеляції захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Вказала, що слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства.

Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 цілком можливим було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Судом не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, та розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.

Жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений. А зазначенні стороною обвинувачення ризики не відповідають дійсності оскільки в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту взагалі не визначені які саме ризики може створювати підозрюваний ОСОБА_8 , що таким чином підтверджує надуманість ризиків відносно останнього та таким, що не відповідає дійсності.

Підозрюваному ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів досудового розслідування так як, він розуміє, що при переховуванні сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до зміни запобіжного заходу та отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_8 не заперечує факту вчинення кримінального правопорушення, сприяє слідству, щиро розкаюється, бажає відшкодувати збитки завдані потерпілому.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який просив відмовити в задоволенні апеляції захисника, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не можливістю їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні злочину із застосуванням насильства, а тому доводи захисту щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, навіть з урахуванням наявності постійного місця проживання є безпідставними.

На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 01 год. 30 хв. 05.05.2017 року по 01 год. 30 хв. 03.07.2017 року без визначення розміру застави залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4