Справа № 204/6470/13-к
Провадження № 1-кп/0203/73/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2017 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002646 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрецово Гагарінського району Смоленської області Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не маючого судимості, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

06 червня 2013 року, приблизно 10.20 годин, ОСОБА_7 знаходився поблизу території домоволодіння АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з раніше йому знайомим потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нього виникла сварка з останнім, яка переросла в обопільну бійку, в ході якої потерпілий ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_7 , удар кулаком руки в область лівої щоки, спричинивши при цьому останньому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.

Далі, у той же день, тобто 06.06.2013 року приблизно з 10.20 до 10.35 годині, ОСОБА_7 маючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 обличчям до обличчя потерпілого, умисно наніс останньому кулаком правої руки, не менше одного удару в ліву сторону обличчя, після чого, умисно наніс кулаком лівої руки, не менше одного удару в праву частину обличчя, в результаті чого ОСОБА_8 впав на землю, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс ОСОБА_8 взутою ногою не менше двох ударів у голову в область обличчя, чим заподіяв йому тілесні ушкодження згідно висновку судово - медичної експертизи № 967/146-Е від 01.07.2013 року у вигляді: синця у правій лобній ділянці з забитою раною на його тлі, синця на верхній повіці правого ока, синця на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву вилично-щічну ділянку, трьох крововиливів у лівій скронево-тім`яно-потиличній, лівій очничній та правій очнично-лобній ділянках м`яких покривних тканинах, голови, крововиливів під м`якою мозковою оболонкою у лівій лобній та правій тім`яній частках, у лівій та правій скроневих частках, правій півкулі мозочка, набряку мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Висновком експерта № 967/146 Е від 01.07.2013 року встановлено, що при експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено: синець у правій лобній ділянці з забитою ганою на його тлі, синець на верхній повіці правого ока, синець на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву вилично-щічну ділянку, три крововилива у лівій скронево - тім`яно - потиличній, лівій очничній та правій очнично-лобній ділянках м`яких покривних тканин голови; крововиливи під м`якою мозковою оболонкою у лівій лобній та правій тім`яній частках, у лівій та правій скроневих частках, правій півкулі мозочка, набряк мозку. Синець на тильній поверхні правої кисті. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, спричинені за деякий час до настання смерті, від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі). Тілесні ушкодження на голові у сукупності знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесне ушкодження вигляді синця на правій кисті ке знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть потерпілого ОСОБА_8 настала від внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під м`яку мозкову оболонку, котра ускладнилася розвитком набряку речовини головного мозку.

Смерть потерпілого могла настати у термін, який обчислюється хвилинами чи десятками хвилин, після отримання ним тілесних ушкоджень (відповідно до даних судово-гістологічного дослідження).
Виявлені на трупі тілесні ушкодження спричинені від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі). Тілесні ушкодження у вигляді синця у правій лобній ділянці з забитою раною на його тлі, синця на верхній повіці правого ока, синця на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву вилично-щічну ділянку, крововиливів у скронево-тім`яно-потиличній, лівій очничній та правій очнично-лобній ділянках м`яких покривних тканин голови, можуть свідчити про чотири механічні дії у дані анатомічні ділянки. Ушкодження у вигляді синця на правій кисті причинене внаслідок однієї механічної дії.
Таким чином, внаслідок умисного спричинення ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під м`яку мозкову оболонку, котра ускладнилась набряком головного мозку, на місці вчинення кримінального правопорушення, настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненому і в повному обсязі підтвердив факт умисного, за встановлених досудовим слідством обставин, заподіяння 06.06.2013 року тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .
Повністю визнавши себе винуватим у скоєному, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_7 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , що виразилися у умисному тяжкому ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, щ пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинений злочин відноситься до категорії тяжких, призвів до настання наслідків у вигляді позбавлення людини життя, тобто до втрати найвищої соціальної цінності, проголошеної ч.1 ст.3 Конституції України.
Обвинувачений ОСОБА_7 страждає далекозорим астигматизмом, амбліопією правого ока, ішемічною хворобою серця, гіпертонічною хворобою II ст., кардіосклерозом атеросклерозом, станом після гнійного отиту, парезом лицевого нерва зліва, згідно ст.89 КК України не має судимості.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України та виявлені судом - щире каяття, а також добровільне часткове відшкодування заподіяння злочином шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, це вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст.69 КК України судом не встановлено.
Крім того, відповідно до положень ч.5, ст.. 72 КК України, необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 грошових коштів на загальну суму 112000 гривень, з яких: 12000 гривень - відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди, а саме відшкодування витрат на поховання, а 100000 гривень - відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди (а.п. 28, т.1).
Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 100000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди (судовий том № 2 кримінального провадження, арк. 87).
Вирішуючи дані цивільні позови, суд виходить з наступного:
Згідно ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди на поховання у сумі 12000 гривень задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати в ході судового розгляду кримінального провадження матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 відшкодовано потерпілій ОСОБА_10 12000 гривень, що підтверджується копіями фіскального чеку «ПАТ КБ ПриватБанк» та заявою на відправлення переказу від 24 жовтня 2013 року на суму 2000 гривень, а також копією фіскального чеку «Укрпошта» ЦПЗ № 1 від 19 листопада 2013 року на суму 10000 гривень (судовий том № 1 кримінального провадження, арк. 218-220).
Вирішуючи цивільний позов, суд керується статтями28,328 КПК України, статтями 23 та 1166 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна»(далі - Постанова). При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
В силу ст. 128 КПК України цивільний позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Виходячи із доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, суд вважає позовні вимоги потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.121 КК України, ст. ст. 368-370,373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишити попередню - тримання під вартою.
Строк покарання відраховувати з 06 червня 2013 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 06 червня 2013 року по 21.06.2017 з розрахунку день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. З 22.06.2017 до моменту постановлення вироку судом першої інстанції враховувати що день попереднього ув`язнення відповідає дню позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 100 000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_5 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 . задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 100 000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 .
Речові докази: піднігтьовий вміст обох рук (два паперові пакети, що упаковані в поліетиленовий пакет) та осади з об`єктів дослідження, що упаковані в паперовий пакет), мікрочастинки з обох долонь трупа та одягу потерпілого ОСОБА_8 , що упаковані в три паперові пакети; футболку сірого кольору, яку упаковано в поліетиленовий пакет, спортивні брюки темно-синього кольору, які упаковані в поліетиленовий пакет, зразок крові ОСОБА_7 , висушений на марлі, що упакований в паперовий конверт, брюки сірого кольору, які упаковано в поліетиленовий пакет, туфлі чорного кольору та носки чорного кольору, які упаковано в поліетиленовий пакет; сорочку байкову синього кольору, яку упаковано в поліетиленовий пакет, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 754), - знищити; труси потерпілого ОСОБА_8 , вилучені 08 червня 2013 року з приміщення моргу ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи», що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 740), - знищити.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1