Справа № 404/41/17
Номер провадження 1-кс/404/35/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватрою по кримінальному провадженню 0000096, відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Виска Маловисківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, інваліда другої групи,-з приводу психічного захворювання, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, без утриманців, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

-10 січня 2006 року, на підставі постанови Кіровського районного суду міста Кіровограда відносно ОСОБА_6 , застосований захід медичного характеру, у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

-16 серпня 2016 року, згідно ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда, відносно ОСОБА_6 змінено раніше застосований вид заходу медичного характеру, на амбулаторну психіатричну допомогу,

якому вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням у кримінальному провадженні про застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу в виді тримання під вартою, якому вручено повідомлення про підозру в суспільно небезпечному діянні, а саме що: в ніч з 31.12.2016 року на 01.01.2017 року, в домоволодінні по АДРЕСА_1 через побутовий конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваний з предмету схожого на мисливську рушницю, здійснив один постріл, в голову ОСОБА_8 внаслідок чого, на тілі останнього згідно лікарського свідоцтва про смерть № 24 від 04.01.2017 року, утворились тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку, субрахноїдального крововиливу, множинних переломів кісток черепу та обличчя, від яких потерпілий помер на місці.

Слідчий з прокурором підтримали заявлені ними вимоги клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечують щодо запропонованого слідчим запобіжного заходу в виді тримання під вартою, через відсутність ризиків невиконання покладених ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, слідству він допомагає та не переховується, потребує кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги, яка може бути надана за умов застосування домашнього арешту.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки зміст лікарського свідоцтва про смерть, вилучені речові докази, зокрема можливе знаряддя злочину, зміст протоколів допиту свідків, а також результати огляду місця події, містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_6 за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Злочин, в якому особі пред`явлено повідомлення про підозру є: закінченим, особливо тяжким, умисним, з можливими обтяжуючими обставинами, якими суд може визнати: перебування особи в стані сп`яніння. Обєктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали невідворотні наслідки смерть потерпілого. Взято до уваги дані, що характеризують його особистість, який не надав потерпілому першу медичну допомогу, підозрюється в застосуванні насильства із застосуванням заздалегідь підшуканого знаряддя злочину, раніше визнавався винним за вчинення тотожного суспільно небезпечого діяння. Без офіційно визначеного стабільного джерела доходу, соціально не адаптований. За таких умов вважаю, що відносно підозрюваного в теперішній час не може бути застосований запобіжний захід, пов`язаний з перебуванням останнього на свободі.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілого, тощо (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

По відношенню до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід пов`язаний з його тимчасовою ізоляцією від суспільства, так як наявні в матеріали клопотання дані підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування менш впливового запобіжного заходу, (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Прокурор довів, що ОСОБА_7 після обставин, в яких він підозрюється, вчиняв свідомі дії спрямовані на приховування такої події, а саме: переховував тіло потерпілого, та знаряддя злочину, намагався знищити сліди злочину, тобто свідомо активно перешкоджає встановленню істини по справі, що значно підвищує ризик невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Щодо нього неможливо застосувати домашній арешт через його неефективність, оскільки учасники конфлікту та їх родичі знають місце проживання один-одного.

Відстоювання власної правової позиції, є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину. Відсутність законного стабільного джерела доходу, нездатність врегульовувати конфлікти мирним шляхом, невирішений побутовий конфлікт, свідчить про ризик продовження вчинення ним злочину, або вчинення нового злочину, зокрема вплив на очевидців та їх родичів, що негативно позначиться на розумних строках та затягне ухвалення остаточного рішення. ОСОБА_7 підозрюється у злочині в стані алкогольного сп`яніння, в нічний час, тобто останній не сформував стійких соціальних звязків, не дотримується правил поведінки в суспільстві та побуті, відтак зможе допустити неявку в суд. Відсутність в місті Кропивницькому родини та близьких, разом з тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винним у вчиненні злочину, до 15 років позбавлення волі, є вагомою передумовою для початку переховування від слідства та суду. Зважаючи на перераховані обставини, тільки запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією та лікуванням підозрюваного, забезпечить гуманність та попередить можливість вчинення нових злочинів і забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в злочині, пов`язаному із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, тому застава, не визначається.

З метою досягнення дієвості розслідування кримінального провадження, законодавцем у Главі 39 Кримінального Процесуального Кодексу України, передбачені види та умови застосування спеціальних запобіжних заходів, що можуть бути застосовані до таких осіб під час розслідування кримінального провадження, у зв`язку з особливостями їх психічного стану.

Згідно ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті види запобіжних заходів застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених у зазначеній процесуальній нормі видів запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Документально підтверджено і ніким не оспорюється, наявність у підозрюваного другої групи інвалідності, через хронічне психічне захворювання. Крім того, до підозрюваного останні десять років постійно застосовувались різні види заходів медичного характеру. Також необхідно врахувати ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда, від 16 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_6 по відношенню до якого змінили вид заходу медичного характеру на амбулаторну психіатричну допомогу. Сукупність таких ознак як: інвалідність та зміст наведеного судового рішення, що набрало законної сили, достовірно встановлюють факт розладу психічної діяльності чи психічної хвороби, оскільки згідно акту комісії лікарів-психіатрів від 07 червня 2016 року, ОСОБА_6 страждає маячним розладом органічного походження внаслідок ураження головного мозку (ЧМТ, хронічна алкогольна інтоксикація в анамнезі, помірно виражений психоорганічний синдром, експлозивний варіант.

Чинна редакція КПК України не передбачає можливості застосування до зазначеної категорії осіб, такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

З урахуванням особливостей фактично встановленого психічного захворювання, особи та суспільної важливості обєкту посягання, переконаний у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді поміщення його до психіатричного закладу. Інші, види запобіжних заходів, не забезпечать виконання процесуальних обов`язків, не попередять ризиків зазначених в ст. 177 КПК України, та порушать гарантії затриманої особи на спеціалізоване медичне лікування в умовах спеціально облаштованого медичного стаціонару, а також забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та в подальшому, належне виконання останнім його процесуальних обов`язків. Схильність до агресивної протиправної поведінки та свідоме нехтування правилами мирного співжиття у сукупності із невирішеним побутовим конфліктом, є приводом для застосування саме такого спеціального виду запобіжного заходу, як поміщення підозрюваного до психіатричного закладу.

Суто з обєктивних підстав (передчасно), в перші дні від початку цього досудового розслідування, дати остаточну правову оцінку: належності, допустимості достатності доказів та кваліфікуючих ознак злочину. Перераховані обставини з`ясовуються на стадії судового розгляду, тобто твердження сторони захисту про недоведеність дій підозрюваного чи наявність у нього алібі заслуговують на увагу, але не є визначальними. При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконано слідчим з прокурором.

За правилами ст. 209 КПК України, моментом затримання ОСОБА_6 буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто з 08 години 00 хвилин 03 січня 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу здійснюється згідно із загальними правилами передбаченими цим Кодексом. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 статті 7 Цього кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України). Таким чином порядок та умови обчислення строку дії застосованого виду запобіжного заходу, визначається у відповідності до правил ст. 197 КПК України. Керуючись ст. ст. 178, 196, ч. 3 ст. 315, п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу комунальний заклад "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів, тобто до 08 години 00 хвилин, 03 березня 2017 року.

Початок строку поміщення до психіатричного закладу обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 години 00 хвилин, 03 січня 2017 року.

Застосований запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_6 до психіатричного закладу, припиняє свою дію о 08 годині 00 хвилин, 03 березня 2017 року.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді тримання його під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1