Справа № 372/3269/16-к
провадження № 1-кп-21/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальна освітою, непрацюючого, офіційно не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20липня 2010 Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,
Так, 03.09.2016 року близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись поряд з житловим будинком № 164 по вулиці Київська в місті Обухів, Київської області побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який рухався в напрямку будинку № 164, по вулиці Київська, що в місті Обухів, Київської області. В цей момент у ОСОБА_7 виникли неприязні відносини до ОСОБА_6 , у зв`язку з його зовнішнім виглядом, а саме тим, що потерпілий мав довге волосся.
Так, реалізовуючи свій умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , слідуючи за потерпілим, підійшов до ньогоззаду, штовхнув останнього у спину, після чого між ними почалась бійка, в ході якої ОСОБА_7 обхватив лівою рукою ОСОБА_6 за шию, притиснувши його на декілька секунд до свого тіла, та в подальшому, застосувавши ніж, який був при ньому, наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в області задньої поверхні грудної клітки зліва, лівого плеча, 1-3 пальців лівої кисті, що згідно висновку судово-медичної експертизи №118 від 05.10.2016 року, утворилися від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. В подальшому, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 . Так, реалізовуючи свій прямий умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, із застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я потерпілого, після нанесення ударів ножем відкрито викрав з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_6 чоловічий гаманець, у якому знаходились грошові кошти в розмірі 2500 грн., після чого втік з місця вчинення злочину, викраденим скористався на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, в невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений слідством час, діючи умисно, повторно, шляхом привласнення знайденого придбав наркотичний засіб, а саме: знайшов медичний шприц одноразового використання, ємністю 5 мл з рідиною прозорого кольору, який в подальшому зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
28.09.2016 року близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_7 запрошено до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, що розташований за адресою: м. Обухів, вул. Київській, 22, для надання показів, та в ході бесіди з останнім, на підставі добровільної письмової згоди, працівниками Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в кабінеті №44 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області було проведено поверхневий огляд його речей, в ході якого з шкарпетки, було виявлено та вилучено медичний шприц одноразового використання, ємністю 5 мл з рідиною прозорого кольору.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи №19/7-02/1024 від 31.10.2016 року надана на дослідження рідина прозорого кольору, яка знаходиться в медичному шприці одноразового використання, ємністю 5 мл є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого обмежено - метадон. Маса наркотичного засобу в рідині становить 0,0781 г.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчиненні вказаних злочинів визнав частково, та показав, що визнає вину за обвинуваченням його у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту, а в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України винним себе не визнає. Пояснив, що 03 вересня 2016 року він не перебував поруч з будинком по АДРЕСА_2 , а перебував на Піщаній, потерпілого раніше не бачив, з ним не знайомий та напад на нього не здійснював, злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України не вчиняв та на місці події не був. Повідомив, що на досудовому слідстві працівники поліції тримали його у відділку та схиляли до дачі неправдивих показань та слідчі експерименти проведені з ним під примусом працівників поліції. Щодо знайденого на місці розбійного нападу на ОСОБА_6 телефону, в якому міститься СМС-повістка про виклик його як обвинуваченого до суду, пояснив, що в той же день на нього також був здійснений напад невідомою особою, під час якого йому було нанесено ножове поранення руки від ножа та викрадено сумку з телефоном та гаманцем. Показав, що повністю визнає себе винним та не оспорює ті обставини, які містяться в обвинувальному акті в частині, що стосується вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Просив врахувати, що всі слідчі дії, були проведені під час незаконного його затримання та тримання протягом п`яти днів в кабінеті Обухівського ВП, а тому всі слідчі дії є незаконними, окрім того зазначив, що аналіз крові для експертизи в нього не брали та не було проведено «очної ставки».
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 03 вересня 2016 року близько 03 години ночі повертався додому з роботи та вийшовши з автомобіля на зупинці Піщана у місті Обухів, перейшов дорогу та йшов саме по східцях біля зупинки маршрутного таксі № 309, де на нього напав обвинувачений ззаду. Між ним та ОСОБА_7 розпочалась боротьба, обвинувачений збив його з ніг, дістав ніж і наніс поранення, окрім того відбиваючись, потерпілий схватившись за лезо ножа порізав пальці. Після цього ОСОБА_7 забрав у нього в лівій кишені джинсів гаманець, в якому було десь близько 2500, 00 гривень та втік в бік ресторану Пектораль, бо його мабуть хтось злякав . Свідків нападу обвинуваченого на нього не було, але хоч місце події і було погано освітлене та обличчя ОСОБА_7 він добре запам`ятав і впевнений, що саме він вчинив на нього напад. В подальшому потерпілий в судові засідання не з`являвся, подав до суду заяву в якій просив надалі справу розглядати у його відсутність, покази дані ним на досудовому слідстві підтримує та щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, крім показань вказаного потерпілого, надано наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:
- рапорт Обухівського ВП ГУ НП в Київській області від 03.09.2016 року про надходження повідомлення про скоєння злочину (т. 1 а.с. 57);
- заяву про злочин від 03.09. 2016 року (т. 1 а.с. 68-69);
- виписку із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 та медична довідка (т.1 а.с 68);
- протокол огляду місця пригоди від 03.09.2016 року, відповідно до якого в період часу з 07 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. ст. слідчим СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за участю спеціаліста ОСОБА_11 з застосуванням відеокамери «Sоnу» в світлу пору доби при денному освітленні при температурі +15 0 С , за ясної сонячної погоди, проведено огляд місця події, яким являється територія поряд з житловим будинком АДРЕСА_2 , де виявлено недопалок марки «Платіне» поміщений до паперового конверту; плями бурого кольору, поміщено до паперового конверту; медичну маску, яку поміщено до паперового конверту; частини тканини чорного кольору, що поміщено до паперового конверту; поліетиленовий пакет з написом «Гармонія», в якому в якому знаходилась чоловіча барсетка в основному відділенні якої виявлено: мобільний телефон марки «Samsung Duos» чорного кольору, поміщений до спеціального пакету МВС № 2526318, два медичні шприци 5 та мл та дві голки, що поміщено до експертного пакету № 2526317, упаковку цитрамону «Дарниця» - 6 таблеток, дві відсутні, ключі два та чіп від дверей, запальничка «Big», прозорий пакет з жовтими таблетками 4 шт, блакитні 3 шт, білі 7 шт., вказані пігулки поміщено до експертного пакету № 1527249, візитка «Центру реабілітаційного» «Свобода», все вказане поміщено до експертного пакету № 2526316 (т. 1 а.с. 59-60). Слідча дія фіксувалась за допомогою відеокамери «Соні» та в подальшому відеозапис та фотознімки перенесено на оптичний диск «СD-R»;
- відеозапис та фотознімки огляду місця події від 03.09.2016 року(т. 1 а.с. 61);
- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.09.2016 року (т. 1 а.с. 62);
- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.09.2016 року (т. 1 а.с. 63-64);
- протокол огляду місця події від 12.09.2016 року (т. 1 а.с. 65-67);
- постанову про призначення судово-медичної експертизи від 03.10.2016 року (т. 1 а.с. 70);
- висновок експерта № 118 від 05.10.2016 року, який проводився на підставі постанови слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 від 03.10.2016 року та відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в області задньої поверхні грудної клітки зліва, лівого плеча, 1-3 пальців лівої кисті;. Дані тілесні ушкодження утворились від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я (т. 1 а.с. 71-73);
- протокол проведення слідчого експерименту від 03.10.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 та відеозапис слідчого експерименту на СD-диск «PHILIPS» DVD+R (т. 1 а.с. 92-95);
- протокол огляду речового доказу від 03.10.2016 року (т. 1 а.с. 96);
- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.11.2016 року (т. 1 а.с. 97-98);
- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 28.11.2016 року, відеозапис слідчого експерименту на CD-R та протокол перегляду відеозапису від 28.11.2016 року (т. 1 а.с. 111-116);
- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 28.11.2016 року (т. 1 а.с. 117-118);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 від 28.11.2016 року (т. 1 а.с. 119).
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Положеннями ст. 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення, є доказами щодо визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування та уповноважений, зокрема, визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування.
Як вбачається з документів, які містяться у матеріалах досудового розслідування та надані суду стороною обвинувачення, слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_8 в порушення вимог ст. 39 КПК України, не маючи відповідних повноважень, оскільки відсутнє доручення керівника органу досудового розслідування вказаному слідчому проводити розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , проводить слідчі дії: огляд місця події 03.09.2016 року, відеозапис вказаного огляду, проводить слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 03.10.2016 року та відеозапис вказаної слідчої дії, в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд відповідно до положень ст.ст. 86, 87 КПК України визнає недопустимими доказами щодо доведеності вини ОСОБА_7 протокол огляду місця пригоди від 03.09.2016 року, відеозапис та фотознімки огляду місця події від 03.09.2016 року; постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.09.2016 року; постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.09.2016 року; постанову про призначення судово-медичної експертизи від 03.10.2016 року ; висновок експерта № 118 від 05.10.2016 року; протокол проведення слідчого експерименту від 03.10.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 та відеозапис слідчого експерименту на СD-диск «PHILIPS» DVD+R; протокол огляду речового доказу від 03.10.2016 року; постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.11.2016 року, роздруківку СМС-повістки про виклик ОСОБА_7 до Обухівського районного суду від 17.08.2016 року, оскільки дані докази отримані з порушення порядку, встановленого КПК України. Окрім того суд визнає недопустимим доказом протокол пред явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , оскільки відповідно до ч. 7 ст. 228 КПК України, фотознімок, з особою, яка підлягає впізнанню не повинен мати різких відмінностей в одязі на інших фотознімках, що не дотримано при проведенні вказаної слідчої дії, оскільки за одягом особи на фотознімках суттєво різняться.
Щодо показань потерпілого ОСОБА_6 , то останній даючи покази в суді вказав на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила на нього розбійний напад, вказавши, що впізнав його обличчя, але рис характерних для обвинуваченого за якими він його впізнав не вказав, а тому його покази суд вважає суперечливими, оскільки вони іншими доказами не підтверджуються та не може покласти в основу обвинувального вироку.
Перелічені вище недопустимі докази викликають сумніви та суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті та свідчили б про вину обвинувачено ОСОБА_7 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а відтак виходячи з позиції ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину, не приймає їх як докази сторони обвинувачення та відкидає їх.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, в якому він обвинувачується.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За таких обставини, суд приходить до переконання про недоведеність вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, що є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Відтак, ОСОБА_7 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України та виправдати.
В той же час вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, крім визнання ним своєї вини, підтверджується об`єктивно належними та допустимими доказами, дослідженими судом, а саме:
-протоколом огляду місця пригоди від 28.09.2016 року (т.1, а.с. 76-77);
-DVD+R диск , на який зафіксовано запис поверхневого огляду ОСОБА_7 від 28.09.2016 року (т.1, а.с. 78);
-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 28.09.2016 року ( т.1, а.с. 79);
-постановою про призначення судово-хімічної експертизи від 29.09.2016 року ( т. 1 а.с. 83);
-висновком експерта № 19/7-02/1024 від 31.10.2016 року, відповідно до якого, надана на дослідження рідина прозорого кольору, яка знаходиться в медичному шприці одноразового використання, що був вилучений у ОСОБА_7 , ємністю 5 мл є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса наркотичного засобу в рідині становить 0,0781 г.(т.1, а.с. 86-88);
-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.11.2016 року (т.1, а.с. 90);
Органом досудового слідства дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, кваліфіковано вірно.
Призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України є рецидив злочину.
За змістом ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Повторністю злочинів згідно з ч. 1 ст. 32 КК України визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цьогоКодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Обухівського районного суду Київської області від 20.07.2010 року ОСОБА_7 засуджений за сукупністю злочинів, у томі числі і за ч. 2 ст. 309 КК України, а тому орган досудового розслідування правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 309 КК України за кваліфікуючою ознакою повторність вчинення злочину.
Разом із тим, загальний рецидив - це рецидив, який охоплює різнорідні злочини, тобто не тотожні за родовим або безпосередніми об`єктами. Такий рецидив не впливає на кваліфікацію злочину та розглядається за п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України як обставина, що обтяжує покарання.
Вищевказаним вироком від 20.07.2010 року ОСОБА_7 , крім іншого засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187,ч. 3 ст. 185 КК України, тобто ОСОБА_7 , маючи судимість за умисні злочини проти власності протягом строку судимості вчинив умисний злочин у сфері обігу психотропних речовин, який не утворює повторності з указаними злочинами проти власності.
Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер вчиненого злочину, а відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 309 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який є раніше судимий та має непогашену судимість, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з червня 2016 року з діагнозом залежність від опіатів, наявність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини, суд оцінюючи зазначені обставини в сукупності вважає, за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі та вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та застосування ст.ст. 75, 76 КК України суд вважає неможливим, оскільки виправлення обвинуваченого не можливе без відбування покарання.
Визначаючи строк покарання, суд враховує те, що обвинувачений вчинив умисний середньої тяжкості злочин, маючи непогашену судимість, не зробив для себе належних висновків, наявність пом`якшуючих покарання обставин та обтяжуючої покарання обставини.
Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України. Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_7 злочину.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 04 жовтня 2016 року.
З врахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у покарання строк попереднього ув`язнення з 04 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: медичний шприц одноразового використання, ємністю 5 мл., заповнений рідиною прозорого кольору до позначки 2 мілілітри, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 19-7-02/1024 від 31.10.2016 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0781 г, упакований до спецпакету МВС № 2469239, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області знищити; грошові кошти номіналом: 10 грн.- 35 штук; 50 грн.. 6 шт; 200 грн. 2 шт.; 500 грн.- -1шт.; 20 грн.. 3 шт., 2грн. 5 шт; 1 грн.- 6 шт; 5 грн. 24 шт.; картки поповнення «Водафоне» по 40 грн. 11 шт., картки поповнення «Лайф» по 50 грн. 5 шт., картки поповнення «Київстар» по 50 грн. 2 шт., картки поповнення «Лайф» по 40 грн. -4 шт., картки поповнення «Лайф» по 25 грн.- 9 шт., дві пачки цигарок марки «Winston», дві пачки цигарок марки «Marllboro», дві пачки вологих серветок, туалетний папір, презерватив, зарядний пристрій «Nokia», яблуко, чіп, передані на відповідальне збереження залишити за належністю ОСОБА_7 , недопалок марки «Платіне» поміщений до паперового конверту, плями бурого кольору, частини тканини чорного кольору поміщені до паперових конвертів знищити; мобільний телефон марки «Sаmsung Duos» чорного кольору, поміщений до спецпакету МВС № 2526318 повернути за належністю; два медичні шприци (5 мл та 2 мл), дві голки, поміщені до спецпакету МВС № 2526317 - знищити; упаковку таблеток «Цитрамон Дарниця» - 6 таблеток, візитівку «Центр реабілітації Свобода», що поміщені до спецпакету МВС № 1527249 , прозорий пакет з таблетками жовтого кольору 4 шт; блакитного кольору 3 шт; білого кольору 7 шт., що поміщено до спецпакету МВС № 1527249 знищити; два ключі та чіп від дверей, запальничку помаранчевого кольору «Big» поміщені до спецпакету МВС № 2526316 та чоловічу борсетку, поміщену до спецпакету МВС № 315782 повернути за належністю.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - CD-R диск з відеозаписом та фотознімками огляду місця події від 03.09.2016 року, DVD+R диск , на який зафіксовано запис поверхневого огляду ОСОБА_7 від 28.09.2016 року, СD-диск «PHILIPS» DVD+R з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 03.10.2016 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експерта в розмірі 396, 93 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1