28.04.17
№ 336/2182/17
пр. № 1-кп/336/250/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000089 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

19 квітня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи його існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник, обвинувачений підтримали позицію прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд прийшов до висновку, що заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, за відсутності таких клопотань сторін застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Оскільки ст. 315 КПК України не визначено процедуру продовження тримання обвинуваченого під вартою на час проведення підготовчого судового засідання, суд, вирішуючи заявлене клопотання виходить з вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканність, враховуючи, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Відповідно до п. 1 ст. 1 цього Закону «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції», а статтями 13 і 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію "передбачуваності закону" для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції» (п.74).

Питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою підлягає вирішенню в даному підготовчому судовому засіданні з ухваленням вмотивованого рішення, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 331 КПК України.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких віднесений до категорії особливо тяжких, інший - тяжкий злочин, тому колегія суддів, вважає, що є достатньо підстав, що існує ризик того, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню даного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 194, 197, 314, ч. 3 ст. 331, ст. ст. 392, 395 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 26.06.2017 року включно.
Копію ухвали для виконання направити уповноваженій службовій особі Запорізького СІЗО, вручити копію ухвали обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Ухвала не оскаржується та підлягає негайному виконанню

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3