Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/17/17
провадження 1-кп/215/218/17
В И Р О К
іменем України

18 січня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0002958 від 04 грудня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що 03 грудня 2016 року близько о 17 годин 05 хвилин ОСОБА_4 в приміщенні магазину «АТБ №339», що розташований за адресою вул. А. Головка, 10-В в Тернівському районі м. Кривого Рогу помітив продукти харчування, після чого у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. З корисливих мотивів, з метою збагачення, обвинувачений взяв з полиць торгових вітрин продуктового відділу: ікру 120 г. Парамушир лососева Зерниста червона ж/б, одна банка; ікру 130 г. Русский Посол Золотий Запас Лососева зерниста з/б, одна банка; ікру 120 г. Веладіс мінтая пробійна слабо солена, одна банка; ікру 120 г. Камчадал лососева зерниста з/б одна банка; ікра 100 г АСС Лососева зерниста з/б одна банка; хрін 130 г. Верес Український д/пак, одна пачка; гірчиця харчова 120 г. Своя лінія міцна д/пак, одна пачка; жувальна гумка 14 г. Вріглес Орбіт м/у, одна пачка; шоколад 160 г. Корона Максфан молочний з мармеладом, печивом і вибуховою карамеллю м/уп дві пачки. Бажаючи приховати скоєний злочин поклав викрадений ним товар до кишень одягненої на нього куртки.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, не розрахувавшись за товар, пройшов касову зону та направився до виходу з магазину, тобто виконав усі дії які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як він був відразу затриманий охороною. В подальшому охорона магазину виявила у ОСОБА_4 викрадені продукти харчування вартість, яких складає 735,92 грн.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що дійсно 03 грудня 2016 року здійсним крадіжку продуктів харчування, а саме: ікру 120 г. Парамушир лососева Зерниста червона ж/б, одна банка; ікру 130 г. Русский Посол Золотий Запас Лососева зерниста з/б, одна банка; ікру 120 г. Веладіс мінтая пробійна слабо солена, одна банка; ікру 120 г. Камчадал лососева зерниста з/б одна банка; ікра 100 г АСС Лососева зерниста з/б одна банка; хрін 130 г. Верес Український д/пак, одна пачка; гірчиця харчова 120 г. Своя лінія міцна д/пак, одна пачка; жувальна гумка 14 г. Вріглес Орбіт м/у, одна пачка; шоколад 160 г. Корона Максфан молочний з мармеладом, печивом і вибуховою карамеллю м/уп дві пачки, поклавши у кишень своєї куртки, пройшов касову зону, направився до виходу з магазину, де його затримали працівники охорони магазину.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.

У постанові Верховного Суд України від 24 жовтня 2013 року за розглядом справи № 5-30кс13, сформульована правова позиція(висновок) за аналогічних обставин скоєння злочину, згідно якого крадіжка (таємне викрадення чужого майна), відповідальність за яку передбачена статтею 185 КК, вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і отримала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення крадіжки. Згідно з частиною другою статті 15 КК замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Нормативне визначення закінченого і незакінченого злочину в поєднанні з фактичними обставинами справи, щодо яких касаційний суд постановив оспорену ухвалу, дають підстави дійти висновку про те, що дії особи, яка перебувала в торговому залі і заволоділа товаром, доступ до якого був вільний, подолала (пройшла) з ним касову зону, умисно не оплатила вартість товару і відразу після цього була затримана працівниками охорони торгового закладу, не утворюють закінченої крадіжки чужого майна, а мають розцінюватись як замах на крадіжку і кваліфікуватися за частиною другою статті 15 та відповідною частиною статті 185 КК, оскільки така особа не мала реальної можливості розпорядитися товаром на свій розсуд.
За таких обставин суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Тому суд вважає, що у обвинувальному акті не вірно вказано кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки його діє необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та перевиховання.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

п р и г о в о р и в:
обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: ікру 120 г. Парамушир лососева Зерниста червона ж/б, одна банка; ікру 130 г. Русский Посол Золотий Запас Лососева зерниста з/б, одна банка; ікру 120 г. Веладіс мінтая пробійна слабо солена, одна банка; ікру 120 г. Камчадал лососева зерниста з/б одна банка; ікра 100 г АСС Лососева зерниста з/б одна банка; хрен 130 г. Верес Український д/пак, одна пачка; гірчиця харчова 120 г. Своя лінія міцна д/пак, одна пачка; жувальна гумка 14 г. Вріглес Орбіт м/у, одна пачка; шоколад 160 г. Корона Максфан молочний з мармеладом, печивом і вибуховою карамеллю м/уп дві пачки, що передані на зберігання старшому охорони магазину «АТБ 339» ОСОБА_5 повернути у власність ТОВ «АТБ - маркет».
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: