справа № 566/242/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000521 від 14.12.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженки с. Краснополянське Калінінградської області Російської Федерації, жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, судимої 05.01.2016 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 рік, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку,-

у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
14 грудня 2016 року, приблизно о 14-30 год. ОСОБА_5 на прилеглій території до приміщення школи мистецтв ім. Германа Жуковського, що знаходиться за адресою м. Радивилів Рівненської області, вул. Паркова,7, з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала із велостоянки даної будівлі належний ОСОБА_6 велосипед марки "Аrcona" вартістю 3475,00 гривень, чим завдала потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та суду показала, що викрадення велосипеда вчинила у спосіб та при обставинах, наведених в обвинувальному акті. Підтвердила, що велосипед викрала у власних цілях для поїздки у магазин з наміром в подальшому повернути його. Однак, по дорозі потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, де велосипед й був вилучений працівниками поліції.

Визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй діяння доведеною.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 по таємному викраденню належного ОСОБА_6 велосипеда, кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно і така кваліфікація її дій, на переконання суду, є вірною.

Обираючи покарання обвинуваченій за ч.2 ст.185 КК України, суд відповідно до загальних положень цього Кодексу, враховує тяжкість вчиненого нею злочину, особу винної, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

По місцю проживання ОСОБА_5 характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, схильна до вчинення правопорушень, позбавлена батьківських прав відносного своєї неповнолітньої дитини ( а.с.49,51).

Обставин, що обтяжують її покарання не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щиросердечне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 28-371/16-17 від 01.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 в момент вчинення інкримінованого їй діяння страждала на Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, що не позбавляло її можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. В тимчасовому хворобливому стані не перебувала, могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. На даний час страждає на Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, що не позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ( а.с.75-78).

Приймаючи до уваги вище наведене, з врахуванням наявності пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин, відсутність обтяжуючих обставин, а також відсутність будь-яких претензій до неї з боку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання менш суворого виду з числа покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, а смае, у виді арешту на мінімальний строк - 3 місяці.

Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин у цій справі ОСОБА_5 вчинила після постановлення відносно неї 5 січня 2016 року Радивилівським районним судом Рівненської області попереднього вироку, в період іспитового строку з невідбутим покаранням за попереднім вироком - 2 роки позбавлення волі. А тому, згідно ч.4 ст.71 КК України остаточно призначене ОСОБА_5 за сукупністю вироків покарання не може бути менши від невідбутого покарання за попереднім вироком.

Таким чином, відповідно до ст.ст.71,72 КК України при призначенні ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком підлягає частковому приєднанню покарання за попереднім вироком, з переведенням 3-х місяців арешту у три місяці позбавлення волі та подальшим частковим приєднанням до 3-х місяців позбавлення волі невідбутої частини покарання строком 1 рік 10 місяців позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження видно, що під час досудового розслідування запобіжні заходи до обвинуваченої не обирались. Під час судового розгляду клопотання учасниками кримінального провадження про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлялись. По справі наявні судові витрати в сумі 175 грн.,92 копійки, які пов"язані із залученням експерта та відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-371,374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання 3 / три/ місяці арешту.

На підставі ч.1,ч.4 ст..71, ч.1 ст.72 КК України перевівши 3 /три/ місяці арешту у 3 /три/ місяці позбавлення волі, шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, ухваленим Радивилівським районним судом Рівненської області 5 січня 2016 року, строком 1 /один/ рік 10 /десять/ місяців позбавлення волі, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків 2 (два) роки 1 / один/ місяць позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 175 гривень 92 копійки судових витрат, пов"язаних із залученням експерта.

Речоваі докази: велосипеди марки: "Аrcona" повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а засудженим який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копію вироку.

СУДДЯ: