№ 207/2832/16-к
№ 1-кп/207/417/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001191 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта середня-спеціальна, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.04.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 76, 75 КК України - позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з іспитовим строком на 1рік:
- 17.07.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 70, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, з іспитовим строком на 1 рік;

- 03.04.2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна. 15.09.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року невідбутий строк скорочено на 1/2 тобто на 2 роки - звільнений 14.12.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області умовно - достроково на невідбутий строк 6 місяців 16 діб,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на залізничному вокзалі розташованому за адресою: м. Кам`янське, пл. Привокзальна, 10 побачив раніше йому знайомого потерпілого ОСОБА_4 , з яким почали вживати спиртні напої. Потім направились додому, однак у дворі будинку АДРЕСА_2 в кіоску знову почали розпивати спиртні напої, після чого ОСОБА_5 запропонував потерпілому ОСОБА_4 провести його до під`їзду будинку, де мешкає потерпілий так як останній був в сильному алкогольному сп`янінні. На шляху додому у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів ОСОБА_5 після розпивання спиртних напоїв скориставшись тим, що потерпілий знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав майно, що належало потерпілому ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «САТ-В25 DUAL S» в якому знаходилась сім карта оператора «Київстар» з номером НОМЕР_1 . Відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4499-16, вартість мобільного телефону «САТ-В25 DUAL S» становить 1436,78 грн., сім карти «Київстар» становить 25 грн.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1461,78 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілого. Зазначив, що дата скоєння злочину відповідає даті, зазначеній в обвинувальному акті. 29.07.2016 року він знаходився на залізничному вокзалі, де і зустрів потерпілого ОСОБА_4 , з яким був раніше знайомий, так як вони мешкали по сусідству. Потерпілий був разом зі своїм кумом. Всі вони почали розпивати спиртні напої на залізничному вокзалі, але потім кума потерпілого забрала дружина, а він разом з ОСОБА_4 пішли додому. По дорозі додому, а саме в дворі будинку АДРЕСА_3 , в кіоску, вони знову почали розпивати спиртні напої. Оскільки потерпілий був сильно п`яний, він вирішив провести його додому. По дорозі додому у потерпілого кілька разів з кишені випадав телефон, який він піднімав і знову клав до кишені потерпілого, але останній раз залишив собі. Потім викрадений телефон він продав своєму знайомому за 300грн.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 29.07.2016 року він з раніше йому знайомим ОСОБА_5 , який мешкає по сусідству від нього, зустрілися на залізничному вокзалі, де почали розпивати спиртні напої. Після цього прийшли в двір будинку АДРЕСА_2 , та в кіоску знов розпивали спиртні напої, потім ОСОБА_5 запропонував провести його додому, оскільки він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, на шляху додому ОСОБА_5 викрав в нього мобільний телефон «САТ-В25 DUAL S», в якому знаходилась сім карта оператора «Київстар».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений не працює, не одружений, за місцем мешкання скарги на нього відсутні, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

З урахуванням обставини і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які обтяжують покарання та обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, а також те, що відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_5 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Таке покарання ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Обраний на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити до набрання вироку законної сили.

Витрати, понесені при проведенні по справі експертизи, суд відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, понесені при проведенні товарознавчої експертизи №4499-16 від 14.09.2016 року у сумі 352 грн. 40 коп.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області

Суддя: ОСОБА_1