АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві з застосуванням відеоконференцзв`язку апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 діб, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисники підозрюваного подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що підозрюваний покладені на нього обов`язки не порушував, на всі виклики слідчого і суді з`являвся та не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу відмовити. Так, захисник вказує, що підозрюваний покладені на нього процесуальні обов`язки не порушував. Також, апелянт просить врахувати і дані про особу підозрюваного, а саме наявність у нього на утриманні осіб, те, що він є учасником бойових дій в зоні АТО, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, в минулому до кримінальної відповідальності не притягувався, має незадовільний стан здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційній скарги і просили їх задовольнити, прокурорів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002033 від 30 вересня 2015 року, в рамках якого повідомлено про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 365 КК України.
23 червня 2016 року підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва, на підставі відповідного клопотання слідчого, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Надалі, строк тримання ОСОБА_8 під вартою на підставі відповідних ухвал слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва продовжувався до 4, 6 та 8 місяців відповідно.
04 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, при черговому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком до 23 лютого 2017 року. Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 було продовжено до 22 квітня 2017 року.
07 березня 2017 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 . Подане клопотання прокурор обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_8 систематично, умисно та злісно ухиляється від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, виконання яких є умовою застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року вказане клопотання було задоволено та змінено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою на 60 діб, але в межах строку досудового розслідування.
Однак, в ході апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає, що воно постановлене з порушенням вимог чинного законодавства.
Згідно положень ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Частина 2 ст. 200 КПК України передбачає, що у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання в порядку ст. 200 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, крім перевірки доводів клопотання щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу, повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу про обрання якого ставить питання слідчий чи прокурор, які звернулися з відповідним клопотанням.
Таким чином, розглядаючи клопотання прокурора про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою слідчий суддя, окрім встановлення факту порушення останнім покладених на нього обов`язків, повинен був з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Однак, як вбачається з постановленого судом рішення, вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва задовольняючи клопотання прокурора про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, постановлене рішення мотивував тим, що ризики визначені ст. 177 КПК України, не підтвердилися, однак у зв`язку із суспільною необхідністю та факту підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за гіпотетичне покарання по яких можуть спонукати останнього до вчинення неправомірних дій, є підстави для зміни останньому запобіжного заходу.

Проте, ст. 177 КПК України чітко передбачає дві основні підстави для застосування відносно підозрюваного чи обвинуваченого запобіжного заходу, такі як наявність обґрунтованої підозри та ризиків визначених частиною першою цієї статті.
Відсутність цих підстав виключає можливість обрання відносно особи запобіжного заходу.
Що стосується інших обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу, в тому числі і тяжкість кримінального правопорушення та розмір покарання, то відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, без наявності обґрунтованої підозри і ризиків, самі по собі вони не можуть слугувати підставою для обрання особі запобіжного заходу.
Крім того, слід зазначити, що тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи. Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Аналіз вище зазначеного також дає підстави вважати, що при посиланні на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно встановити хоча б наявність ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Поняття «суспільна необхідність», на яку в постановленому рішенні послався слідчий суддя, взагалі не визначається кримінальним процесуальним законодавством, як підстава для обрання запобіжного заходу.
Також, не дотримався слідчий суддя вимог кримінального процесуального законодавства і при визначенні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, згідно положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
При цьому відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, строк дії будь-якого запобіжного заходу не може виходити за межі досудового розслідування.
Відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_13 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002033 від 30 вересня 2015 року продовжено до десяти місяців, а саме до 23 квітня 2017 року.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року змінено ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому слідчий суддя вказав, що строк дії обраного запобіжного заходу необхідно відраховувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 21 год. 30 хв. 08 березня 2017 року та зазначив, що запобіжний захід діє у межах досудового розслідування, без визначення кінцевої дати завершення строку дії цього запобіжного заходу. Таким чином, відповідно до постановленого судом першої інстанції рішення, обраний ОСОБА_8 запобіжний захід діє до 07 травня 2017 року, а тому він виходить за межі строку досудового розслідування.
Наведені вище обставини вказують на незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, за наслідками розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, суд може його задовольнити або відмовити в його задоволені.
Таким чином, за встановлених обставин, ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Згідно повідомлення Генеральної прокуратури України, яке надійшло до Апеляційного суду міста Києва 06 квітня 2107 року, досудове розслідування кримінального провадження № 0002033 від 30 вересня 2015 року вже завершилося та 24 березня 2017 року обвинувальний акт направлено до Печерського районного суду міста Києва.
За таких обставин, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора, колегія суддів, виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження вже закінчено, у зв`язку з чим апеляційний суд обмежений в своїх діях щодо вирішення питання про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, який з 24 березня 2017 року має статус обвинуваченого, тому вважає за необхідне покласти на ОСОБА_8 обов`язок з`явитися до суду за першим викликом до обрання відповідного судом запобіжного заходу.

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , підлягає частковому задоволенню, а захисника ОСОБА_9 , яка також діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 200, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково, а захисника ОСОБА_9 , яка також діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити повністю.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 діб, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 , відмовити.

Звільнити ОСОБА_8 , з-під варти.

Зобов`язати ОСОБА_8 з`явитися до суду за першим викликом до обрання судом запобіжного заходу.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1612/2017 Категорія ст. 200 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_14
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1