Провадження № 1-кп/344/235/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого:

- 27.04.2005 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186, ст.ст. 69,71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 07.03.2006 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.190, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;

- 19.07.2012 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців;

- 15.01.2013 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.309, ч.3 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців та 850 грн. штрафу, звільнений 13.11.2015 за відбуттям покарання, 850 грн штрафу не сплачено;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин.

07.10.2016 близько 10 год. 00 год. ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у передбаченому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеного за адресою: АДРЕСА_2 помітив на виставкових стелажах торгового залу чашки для шліфування бетону/каменю, які вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до виставкових стелажів з яких взяв чашку для шліфування бетону/каменю, фірми виробника «Dronko», розмірами 115x22,2 мм., вартістю 858, 90 грн.

Після цього, ОСОБА_6 , приховавши викрадене під свій верхній одяг, без оплати взятого ним товару, вийшов з приміщення магазину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 858, 90 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_6 суду показав, що 07.10.2016 близько 10 год. разом із товаришем ОСОБА_7 зайшов у приміщення магазину «Шруба». В той час, коли друг спілкувався із продавцем, скористався моментом та, перебуваючи у магазині, вирішив викрасти та викрав зі стелажу чашку - круг для шліфування бетону. Після чого, приховавши викрадену річ під верхній одяг, вийшов із приміщення магазину. Викраденим розпорядився на власний розсуд, продавши на ринку за 150 грн, отримані кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, збитки не відшкодував, просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 подала суду заяву, вказавши, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявляє, будь - яких претензій до обвинуваченого немає, а щодо призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє 15.01.2013 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.309, ч.3 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців та 850 грн. штрафу; звільнений 13.11.2015 за відбуттям покарання, штраф у розмірі 850 грн. не сплачено, не працює, на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; щире каяття та відсутність претензій потерпілої як обставини, що пом`якшують покарання, та рецидив злочину як обставину, яка обтяжує покарання.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, що раніше неодноразово судимий, враховуючи його молодий вік, щире каяття, вартість викраденого, що становить 858,90 грн, відсутність претензій потерпілої до обвинуваченого, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання за вчинений злочин у виді арешту на строк п`ять місяців, позицію потерпілої, яка щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, позицію захисника, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді арешту на строк три місяці, позицію обвинуваченого, що просив суд суворо його не карати, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді арешту, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

На підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме в два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений 15.01.2013 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.309, ч.3 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців та штрафу в сумі 850 грн., що виконується окремо. Вказаний вирок суду набрав законної сили 31.01.2013 та у частині призначеного покарання обвинуваченого у виді штрафу не був виконаний, а тому строки давності виконання цього вироку в частині покарання у виді штрафу закінчилися. Таким чином, підстав для призначення покарання за сукупністю вироків не має.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , те, що він ухилявся від суду, не з`явившись у судові засідання 07.12.2016, 16.12.2016, 28.02.2017, 20.03.2017, 04.04.2017, 25.04.2017, 29.05.2017 і затриманий на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 29.05.2017 та доставлений у судове засідання 15.06.2017, суд вважає, що до вступу вироку у законну силу слід змінити обвинуваченому запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк п`ять місяців.

Змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_6 з особистого зобов`язання на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання 15.06.2017 року. Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 15.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: DVD-R диск із відеозаписами (постанова від 14.11.2016) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_8