печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальне провадження за клопотанням ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634 від 09.02.2015р.,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» про скасування арешту майна автомобіля марки МАЗ державний номер НОМЕР_1 з причепом - цистерною державний номер НОМЕР_2 , накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2016 у кримінальному провадженні № 757/25490/16-к, та скасування заборони розпоряджатися та користуватися зазначеними транспортними засобами.
Вказане клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2016р. у кримінальному провадженні № 757/25490/16-к задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про арешт майна, а саме тимчасово вилучене майно: 32,387 м.куб. газового конденсату, який знаходиться в цистерні з маркуванням «Е-17»; 28,39 м.куб. газового конденсату, плотністю 750, вагою 21,59 тонн, який знаходиться в автоцистерні ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_2 вантажного автомобіля МАЗ-6422; вантажний автомобіль МАЗ - 6422, номерний знак НОМЕР_1 з автоцистерною ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_2 , які належать ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд».
Посилаючись на те, що відповідного до чинного законодавства арештоване майно належить добросовісному власнику майна - підприємству ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», яке взагалі не має ніякого відношення до даного кримінального провадження, правовий статус товариства, а також його посадових осіб у зазначеному кримінальному провадженні взагалі не визначено, повідомлення про підозру останнім не повідомлялись, а тому з метою захисту цивільних прав ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» арештований автомобіль з цистерною, на думку заявника, має бути переданий на відповідне зберігання за місцем реєстрації юридичної особи.
Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в клопотанні, наполягала на задоволенні клопотання.
Старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 , за клопотанням якого було накладено арешт, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, поважності причин неявки суду не представив, надав суду письмове заперечення проти заявленого клопотання, копії документів кримінального провадження, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на зазначене майно.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, матеріали кримінального провадження 757/25490/16-к, в рамках якого накладено арешт на майно, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000634 від 09.12.2015р. за фактом розтрати державного майна в особливо великих розмірах службовими особами ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.05.2016р. задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 25-26.05.2016 у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км. під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, в Котелевського району Полтавської області, тимчасово вилучене майно, а саме: 32,387 м.куб. газового конденсату, який знаходиться в цистерні з маркуванням «Е-17»; 28,39 м.куб. газового конденсату, плотністю 750, вагою 21,59 тонн, який знаходиться в автоцистерні ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_2 вантажного автомобіля МАЗ-6422; вантажний автомобіль МАЗ - 6422, номерний знак НОМЕР_1 з автоцистерною ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_2 , які належать ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд».
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2016 ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2016 року про накладення арешту на майно залишено без змін.
Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані містяться у клопотанні слідчого, який звертався з проханням арештувати майно, який належав на праві власності заявнику, при вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Підстави та порядок накладення арешту його скасування під час кримінального провадження регулюються главою 17 КПК України.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За вимогами ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування… за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2016р. вбачається, що при накладенні арешту на автомобіль та причеп до нього слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що він відповідає критеріям, визначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди. Його правовий статус до теперішнього часу не змінився.
Відповідно до постанови слідчого від 26.05.2016р. зазначений автомобіль з причепом, в які закачані газовий конденсат, визнані речовими доказами №0000634 від 09.12.2015р. Вказаною постановою зазначене майно передане на відповідальне збереження до в/ч НОМЕР_3 .
У даному кримінальному провадженні на даний час, всупереч ствердженням представника заявника існують вагомі докази, які підтверджені матеріалами кримінального провадження, що автомобіль та причеп до нього, на які накладено арешт слідчим суддею, має відношення до кримінального провадження, і, таким чином існують розумні підозри вважати, що є доказом ймовірно вчиненого кримінального правопорушення.
Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у продовженні накладеного на автомобіль з причепом арешту до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
При цьому доводи заявника та його представника щодо відсутності даних про те, що автомобіль не є предметом кримінального провадження, та не містить будь-яких слідів кримінального правопорушення, не можуть слугувати обставинами, на підставі яких слідчий суддя повинен скасувати накладений на даний автомобіль арешт.
Слідчий суддя також вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця автомобілю, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям статті 170 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль є знаряддям злочину та може зберігати на собі його сліди, та може бути використаний як доказ в кримінальному провадженні, що в сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення, приховування цього майна.
В свою чергу, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Оскільки досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, органом досудового розслідування проводяться відповідні слідчі дії, забезпечення яких вимагає продовження арешту на зазначений автомобіль із забороною його використання, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовувало висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 30.05.2016р., та надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на автомобіль з причепом на теперішній час відпала, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.
Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя також не вбачає.
Керуючись ст. ст. 132, 167, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» про скасування арешту майна, а саме вантажного автомобілю марки МАЗ-6422, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепомавтоцистерною ППЦ-28, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» їх відчуження, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2016р. у кримінальному провадженні № 757/25490/16-к, з наступною передачею зазначеного майна на відповідальне збереження ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», залишити без задоволення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1