Справа № 191/3756/13-к
ВИРОК
іменем України
01.12.2016 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпра кримінальне провадження №0000111 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Письменне, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

відповідно до обвинувального акту від 18.10.2016 року, складеного начальником Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та погодженого В.о. керівника Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
19.12.2012 року, близько 11-00 годин, в будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння після спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті неприязних відносин, раптово виникла сварка через те, що ОСОБА_10 , якого раніше вигнали з будинку, повернувся до нього без запрошення та лігши на підлогу біля пічки почав грітися, та висловлювати при цьому на адресу ОСОБА_7 незрозумілі для останнього слова.

З цих причин ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 та декілька раз кулаками вдарив останнього в обличчя, а ногою вдарив в живіт.

Після чого, ОСОБА_7 , який намагався залишити будинок та одягав своє взуття, діючи необережно із злочинною недбалістю, не усвідомлюючи, не передбачаючи та не бажаючи настання таких суспільних наслідків як смерть ОСОБА_10 , але повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, переступаючи через останнього, зачепився та наступив ногою обутою у чобіт на шию потерпілого у результаті чого спричинив ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичного експерта від 14.01.2013 року №230-2012р «Е», тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми шиї - згинального перелому лівого великого рогу під`язикової кістки, крововилив у м`які тканини шиї відповідно до перелому, розрив слизової оболонки відповідно до перелому, набряк слизової оболонки гортані, від яких ОСОБА_10 помер на місці.

Згідно висновку експерта №3/230-2012р/2013 «Е», смерть потерпілого, який знаходився у середньому ступеню алкогольного сп`яніння, настала від загинального перелому лівого великого рогу під`язикової кістки, заподіяні при інтенсивному відхиленні дистального відділу лівого великого рогу кістки усередину, у напрямку до правого рогу. Інші тілесні ушкодження в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою провину фактично визнав повністю. Суду показав, що при обставинах, місці і часу, викладених у обвинувальному акті, тобто, 19.12.2012 року, близько 11-00 годин, в будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , між ним та ОСОБА_10 , після спільного розпивання спиртних напоїв, виникла сварка через те, що ОСОБА_10 , якого раніше вигнали з будинку, повернувся до нього без запрошення та лігши на підлогу біля пічки почав грітися почав висловлювати на його адресу незрозумілі для слова. З цих причин він підійшов до ОСОБА_10 та декілька раз кулаками вдарив останнього в обличчя, а ногою вдарив в живіт. Вважаючи конфлікт вичерпаний намагався залишити будинок та йти з усіма за пилкою, одягав своє взуття, переступав через лежачого на підлозі ОСОБА_10 . Оскільки був в стані алкогольного сп`яніння зачепився за нього та наступив ногою обутою у чобіт на шию потерпілого у результаті чого міг випадково спричинити ОСОБА_10 тілесні ушкодження в області шиї, від котрих той помер. Він не мав умислу на вбивство ОСОБА_10 , у нього стосунки з потерпілим були добрі, у минулому конфліктних ситуацій між ними не виникало, на шию ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, він міг наступите необережно,

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердили, що 18.12.2012 року до ОСОБА_10 чіплявся, ображав та бив лише ОСОБА_13 , а ОСОБА_7 , навпаки, його захищав. Жодних погроз, образ на адресу ОСОБА_10 з боку ОСОБА_7 не було, конфліктних ситуацій між ними ніколи не виникало.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у судовому засіданні відмовились від показів, які надали в ході досудового розслідування, та пояснили, що 19.12.2012 року приблизно о 17-18 год. вони дійсно чули, як поруч йшли ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , проте розмови про вбивство вони не вели. У подальшому сестра ОСОБА_13 - ОСОБА_16 попросила їх допомогти, адже ОСОБА_13 забрали до міліції, підозрюючи у вчиненні вбивства ОСОБА_10 . За її проханням свідки сказали в міліції, що чули як ОСОБА_7 сказав своєму брату ОСОБА_12 , що вбив ОСОБА_10 .

Крім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_7 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду трупа потерпілого ОСОБА_10 від 20.12.2012 року, з фото таблицею до нього, згідно якого на території домоволодіння АДРЕСА_1 виявлено труп, який лежав на землі покритою тонким шаром снігу. Труп лежить обличчям вгору на спині. Від трупу на відстані 50 см. біля ножного кінця трупу на шарі снігу виявлена ділянка з частково відсутнім снігом. Виявлено слід у вигляді двох паралельних смуг з відсутнім шаром снігу, який на відстані 5 м. йде паралельно дорозі, після чого дугоподібно зміщується на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . У трупа виявлені пошкодження на обличчі праворуч у ділянці правого ока та правої брові;
- протоколом огляду місця події від 20.12.2012 року домоволодіння АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено сані та віник, визнаних речовими доказами;

- висновком судово-медичної експертизи №230-2012 р. «Е» від 14.01.2013 року, що смерть ОСОБА_10 настала від закритої тупої травми шиї з переломом під`язикової кістки та розвитком механічної асфіксії на що вказує наявність прижиттєвого перелому під`язикової кістки та виявлені ознаки механічної асфіксії та піддержується медико-криміналістичним та судово-гістологічним методом дослідження; При дослідженні трупа виявлено: закрита тупа травма шиї - згинальний перелом лівого великого року під`язикової кістки, крововилив у м`які тканини шиї відповідно до перелому, розрив слизової оболонки відповідно до перелому, набряк слизистої оболонки гортані; синці на обличчі, крововиливи у м`які тканини грудної клітини. Всі пошкодження спричинені у короткий проміжок часу незадовго до наступу смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). Пошкодження на під`язиковій кістці є згинальним переломом лівого великого року і заподіяний при інтенсивному (позамежному) відхиленні дистального відділу великого рогу кістки усередину, у напрямку до правого рогу (наприклад при тупій травмі органів шиї в напрямку діючої сили зовні усередину з боку лівої бічної поверхні шиї, або стисненні в тому ж напрямку) з наступним його відхиленням усередину і переломом. Пошкодження на шиї відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечних для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, решта тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень; При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,45 %, що стосовно живої особи може відповідати середньому
- висновком судово-медичної експертизи №296-2012 р. «Е», від 26.12.2012 року, що у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забію нижньої губи та загоєного садна на спині. Тілесні ушкодження, що були виявлені у потерпілого - ОСОБА_7 утворились від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) можливо в строки та при обставинах на які вказує потерпілий, тобто 20.12.2012 року. По своєму характеру виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження спричинені одне за одним у короткий проміжок часу внаслідок не менш ніж 2-х травмуючи дій. Достовірно встановити давність їх утворення неможливо у зв`язку з тривалим терміном, що пройшов після травми. Однак повністю виключити їх утворення в строки вказані потерпілим неможливо;
- висновком судово-медичної експертизи №3/230-2012р./2013р. «Е», від 12.02.2013 року, що не виключена можливість утворення частини тілесних ушкоджень, що були виявлені у потерпілого ОСОБА_10 , а саме закритої тупої травми шиї з переломом під`язикової кістки при обставинах вказаних під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , тобто внаслідок тиснення взутого ногою на шию. Механізм утворення решти тілесних ушкоджень, а саме синців на обличчі та крововиливи у м`які тканини грудної клітини не був вказаний у даному слідчому експерименті; Не виключена можливість утворення частини тілесних ушкоджень, що були виявлені у потерпілого ОСОБА_10 , а саме закритої тупої травми шиї з переломом під`язикової кістки при обставинах вказаних під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , тобто внаслідок тиснення взутого ногою на шию та крововиливів в м`які тканини грудної клітини, внаслідок удару взутою ногою по тулубу. Механізм утворення решти тілесних ушкоджень, а саме синців на обличчі не був вказаний у даному слідчому експерименті;

- актом судово-психіатричної експертизи №10, від 18.01.2013 року , що ОСОБА_7 у період часу, який відноситься до скоєння злочину, у якому він підозрюється, хронічними душевними захворюваннями, слабоумством, тимчасовими хворобливим розладом психічної діяльності або іншими хворобливими порушеннями психічної діяльності не страждав; У період часу, який відноситься до скоєння злочину, у якому він підозрюється, досліджуваний не виявляв і ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності; Досліджуваний у теперішній час будь-якими психічними хворобами також не страждає; За своїм психічним станом у теперішній час він може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними; У застосуванні у відношенні нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновком судово-медичної експертизи №4/230-2013 р. «Е», від 12.02.2013 року, трупу ОСОБА_10 , що у зв`язку з тим, що на момент огляду труп потерпілого знаходився у стані промерзання шкіряних покривів та м`яких тканин достовірно встановити давність настання смерті не можливо; Після спричинення потерпілому всіх тілесних ушкоджень до його смерті пройшов дуже короткий проміжок часу на що вказує відсутність ознак пережиттєвості, як при макроскопічному так і при гістологічному дослідженні; Не виключена можливість, що протягом дуже короткого часу після спричинення всіх тілесних ушкоджень до смерті потерпілий міг здійснювати активні дії. Встановити їх характер, об`єм та цілеспрямованість не можливо у зв`язку з відсутністю експертних даних; при огляді трупа, на місці його знайдення, тіло знаходилось в стані промерзання шкіряних покривів та м`яких тканин, однак при внутрішньому дослідженні ознак зажиттєвої дії надмірно низької температури не виявлено. Місце виявлення трупу не є місцем смерті, тобто після смерті тіло пересувалось;

- показаннями суду судово-медичного експерта ОСОБА_17 , який повністю підтримав та роз`яснив висновки судово-медичних експертиз, які він склав.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 підтвердив висновки судово-медичної експертизи та пояснив, що зазначені тілесні ушкодження утворені внаслідок травмуючої дії у ліву бічну поверхню шиї з відхиленням лівого рогу під`язикової кістки в середину з подальшим його переломом. Спричинення таких тілесних ушкоджень можливе тільки за умови відкритої лівої бічної поверхні шиї. Зазначив, що висновки експертизи за результатами слідчих експериментів не відображають, в яку саме частину діяла травмуючи сила, тому що таке питання слідчий в постанові не ставив. Висновок ґрунтується тільки на вихідних, даних, вказаних слідчим у постанові. Враховуючи висновок експертизи, спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілого, можливо внаслідок натискання тільки на ліву частину шиї, що виключає положення потерпілого, коли він лежить на лівому боці (ліва частина шиї закрита).

Крім того, експерт ОСОБА_17 пояснив, що спричинення тілесних ушкоджень у вигляді згинального перелому лівого великого рогу під`язикової кістки, внаслідок яких настала смерть потерпілого, утворюється безпосередньо, миттєво.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що 18.12.2012 року до неї додому прийшли ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , де вони весь вечір вживали алкогольні напої. Протягом вечора ОСОБА_13 чіплявся до ОСОБА_10 , ображав його, бив по корпусу руками та ногами та вилив на нього відро води. При цьому ОСОБА_7 заступався за ОСОБА_10 19.12.2012 року, коли ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 виходили з її будинку за пилкою, обвинувачений оступився та переступаючи правою ногою через потерпілого ненавмисно наступив на шию ОСОБА_10 , підходячи з правого боку відносно потерпілого який лежав на спині (відповідно, в ліву частину шиї). Покази свідка відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень, зазначеному в судово-медичних експертизах та узгоджуються з показами експерта.

Із зазначеними показами експерта свідка ОСОБА_9 та висновками судово-медичних експертиз не узгоджуються та, відповідно, піддаються критиці свідчення суду свідка ОСОБА_13 щодо характеру та механізму спричинення тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілому, в частині, що він бачив, як ОСОБА_7 наступив на шию ОСОБА_10 ногою, утримуючи 3-5 с., в той час як потерпілий лежав на лівому боці із відповідним положенням голови (відповідно, відкритою була права частина шиї).

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні змінив раніше ним дані органу досудового розслідування свідчення з обставин та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 - обвинуваченим, які суд не може прийняти як такі, що відповідають дійсності, з огляду на показання експерта, свідків та висновками судово-медичних експертиз.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України як такі, що виразилися у вбивстві, вчиненому через необережність.

Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Тобто, для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив з необережності злочин, який відноситься до середньої тяжкості, раніше не судимий, не працевлаштований, має постійне місце мешкання та реєстрацію, провину у скоєному кримінальному правопорушенні фактично визнав повністю, страждає на хронічні захворювання.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим та достатнім, на підставі ст.75, ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього виконання певних обов`язків.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому за ч.1 ст.119 КК України обвинуваченні та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_7 іспитовий строк 3 (три) роки, та обвинуваченого звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

У відповідності з п.1 ч.6 ст.100 КПК України сані, віник та пара чобіт повернути за належністю власникам.

Обвинувачений, захисник, прокурор та потерпілий мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська (місто Дніпро) до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілий і захисник копію вироку мають право отримати у суді.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Члени колегії: судді ОСОБА_2

ОСОБА_3