Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/172/17
Провадження 1-кп/382/15/17
ВИРОК
іменем України
27 березня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, дітей не має, із середньою освітою, згідно ст. 89 КК України не судимого
-обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України:
З грудня 2016 року в період з 10 години по 13 годину ОСОБА_4 діючи таємно, шляхом вільного доступу спільно із ОСОБА_5 та. ОСОБА_6 найнявши їх як працівників для виконання робіт, яким не було достовірно відомо про наміри ОСОБА_4 на вчинення викрадення майна, яких він ввів в оману, і які вважали, що діють правомірно, проник на територію належну товариству з обмеженою відповідальністю "Обрій", що в с. Кулябівка Яготинського району Київської області.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діяльністю ніхто не спостерігає, за допомогою газобалонного обладнання, здійснив розпил водонапірної башні на частини, загальною вагою 480 кг.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/122 від 23 січня 2017 року утилізаційна вартість Чорного металу загальною вагою 480 кг становить 2236 гривень 80 копійок.
Однак довести свій злочинний задум до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки цього ж дня був затриманий працівниками Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі та пояснив наступне:
В кінці листопада 2016 року, він велосипедом їздив до ставу Кирильське, що біля с. Кулябівка Яготинського району Київської області ловити рибу. Коли повертався назад, то помітив закинуту територію де знаходився один ангар, заїхавши на вказану територію він виявив там частину водонапірної башні, тобто не було її верхньої частини, а була лише нижня частина на відстані близько 1,5 метра від грунту. Вважав, що вказана водонапірна башта нікому не належить, а тому вирішив її викрасти, розпилявши та здавши на металобрухт, так як навколо були і інші приміщення у зруйнованому стані.Близько 9 години 3 грудня 2016 року він прийшов до ОСОБА_7 , та запропонував останньому заробити грошей, для цього йому потрібне його / Обламського /газобалонне обладнання, автомобіль марки ВАЗ та автомобільний причеп. Він пояснив, що наймає його - Обламського в якості помічника для того, щоб вирізати метал із водонапірної башні в с.Кулябівка Яготинського району, так як йому дозволили чоловіки вирізати метал з даної башні. На його пропозицію ОСОБА_8 запропонував взяти із собою ОСОБА_9 . Перебуваючи на подвір`ї ОСОБА_8 вони завантажили до автомобіля та до причепа газобалонне обладнання із двох кисневих балонів, газового балона та шлангів із редуктором та різаками. Після чого виїхали з двору, та рухаючись по дорозі до них в автомобіль сів ОСОБА_10 . Під час руху він запевнив ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в тому, що ніякого злочину вони вчинять не будуть так як йому дозволити вирізати даний метал, і що за їх допомогу він заплатить їм грошові кошти. На що, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодились. Напрямок руху ОСОБА_8 який керував своїм автомобілем до с. Кулябівка та до території де знаходилась водонапірна башня, вказував він. Приїхавши у вказане місце близько 10 години, вони залишили автомобіль за ангарним приміщенням. Після чого вивантажили газобалонне обладнання та віднесли його до водонапірної башні. Після чого ОСОБА_11 за допомогою газобалонного обладнання різав метал а він разом із ОСОБА_12 переносив вказаний метал ближче до місця розташування причепа. Потім коли спиляли нижню частину водонапірної башні, а це близько 1,5 метра від грунту, то її частини віднесли до місця поряд із причепом. В цей час до них підійшли працівники поліції та запитали, що вони тут роблять, на що він вілдповів, що він брав метал, а хлопці йому допомагали. Тобто до цього моменту ні ОСОБА_11 ні ОСОБА_12 не знали, що вчиняють викрадення металу, так як він їх переконав в тому що метал різати йому дозволили, хоча не вказував хто. В подальшому працівники поліції вилучили вказаний метал, та вони склали його на кучу біля причепа, спільно з газобалонним обладнанням та автомобілем з причепом.
Розкаявся в скоєному.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинуваченим не оспорювалися фактичні обставини справи та проти цього не заперечував і прокурор, судом визнано недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та допущений скорочений порядок дослідження доказів у справі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.15,ч.1 ст.185КК України кваліфіковані вірно, так як він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна / крадіжку /.
Особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена паспортом громадянина України видана на його ім`я Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 23 січня 2001року серія СМ331084 / а.с. 105 /
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий в порядку ст.. 89 КК України, / а..с. 106 /, за місцем проживання характеризується позитивно/ а.с. 109 /, на обліку у лікаря психіатра та нарколога Березанської міської лікарні не перебуває./ а.с. 108 /.
При призначенні покарання суд відповідно до ст.. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ,, є щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України, обставини що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України, замах на злочин який мав намір вчинити ОСОБА_4 / ст.. 185 ч.1 КК України /, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, тяжкість скоєного злочину та особу підсудного, який не судимий порядку ст.. 89 КК України, не одружений, на даний час не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, то суд вважає, що міру покарання йому необхідно обрати у вигляді позбавлення волі, але ыз застосуванням вимог передбачених ст. 75 КК Украъни.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суд від 07.12. 2016 року, на речові докази накладено арешт ./ а.с. 34,35 /
Відповідно до ст.. 100 п.9 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
П.9 пп.1- Гроші, цінності та інше майно які використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та / або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому випадку зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику.
В клопотанні слідчого погодженого з прокурором від 05.12. 2016 року, слідчий просив накласти арешт на майно вилучене 03.12. 2016 року в ході огляду місця події в с. Кулябівка Яготинського району на території ТОВ « Обрій», а саме; частини металу, два балони з киснем, балон з газом, шланг до газобалонного обладнання, редуктор до газобалонного обладнання, газовий різак, автомобіль марки ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобільний причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 . / а.с. 32, 33 /
Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду від 07.12. 2016 року, було задоволено дане клопотання але помилково було вказано, що дане майно належить ТОВ « Обрій».
В судовому засіданні обвинувачений пояснив що вказане майно на яке накладено арешт належить ОСОБА_5 .
В матеріалах справи відсутні будь які докази, про його власника.
Відповідно до п. 11 ст. 100 КПК України - у разі якщо власник грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у пункті 1 частини дев`ятої цієї статті, був встановлений після застосування спеціальної конфіскації та не знав і не міг знати про їх незаконне використання, він має право вимагати повернення належного йому майна або коштів з державного бюджету, отриманих від реалізації такого майна.
Пункт12- спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, у такому разі річ зберігається до набрання рішення суду законної сили.
Таким чином суд вважає, що так як на даний час власника майна на яке накладено арешт не встановлено, то дане майно підлягає конфіскації на користь держави, з наданням можливості його власнику вирішити його долю в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.. ст.. 373, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді; 2 / два / роки позбавлення волі.
В силу ст.. 75 КК України, звільнити його від відбуття покарання з випробуванням із іспитовим строком на 2 / два / роки.
Відповідно до ст.. 76 КК України, зобов`язати його періодично з`являтися на реєстрацію до Яготинського районного відділу пробації за місцем проживання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, в розмірі 263,88 грн./ двісті шістдесят три грн.. 88 коп /
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України, вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України, отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, на підставі п.7 ст. 366 КПК України.

Суддя ОСОБА_1