01.03.2017 Єдиний унікальний № 371/159/17
Провадження №1-кп/371/30/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000045 від 23 січня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимогов силу ст.89 КК України,-

за ст. 185 ч.3 КК України
В С Т А Н О В И В:

21 січня 2017 року біля 14.00 години обвинувачений ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 і належить потерпілій ОСОБА_5 , помітив металеві двері, які були приставлені до бокової стіни приміщення літньої кухні, які вирішив викрасти.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, обвинувачений цього ж дня біля 22 години прибув до будинку потерпілої ОСОБА_5 , переліз через огорожу на подвіря. Діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений таємно викрав металеві двері розміром 197х68 см., які виготовлені з листового металу та металевого кута вартістю 448 грн. 80 коп., які знаходилися біля стіни приміщення літньої кухні та перекинув їх через огорожу. Потім відшукав на подвірї металеве корито-бункер, виготовлене з листового металу, вартістю 217 грн. 60 коп., який також перекинув через паркан.

Після цього обвинувачений переліз через огорожу та залишив територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , а викрадене переніс до свого будинку і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 666 грн. 40 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що 21 січня 2017 року в обідній час проходив мимо будинку потерпілої та побачив біля приміщення літньої кухні металеві двері, які вирішив викрасти, щоб здати на металобрухт. З цією метою цього ж дня біля 22 години він прийшов до будинку потерпілої, переліз через огорожу на подвіря, підійшов до літньої кухні та викрав металеві двері, після чого перекинув їх через огорожу. Потім знайшов на подвірї металеве корито, яке також забрав та перекинув через огорожу. Після цього викрадене переніс до свого будинку, а наступного дня здав в пункт прийому металобрухту, отримані гроші витратив на продукти харчування, цигарки, пиво.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, тяжких наслідків від його дій не настало, на обліку у психіатра і нарколога він не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, викрадене повернуто потерпілій, остання до нього претензій не має.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.ст.75, 76 КК України. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановиши йому іспитовий строк на два роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
Речові докази: металеві двері та металеве корито-бункер вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 ст. 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1