Провадження №1-кп/127/463/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000016 від 09.04.2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ, Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1 ,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 410, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358 та ч.2 ст. 410 КК України, тобто використанні завідомо підроблених документів та заволодіння іншим військовим майном шляхом шахрайства, вчинене військовою службовою особою повторно, за наступних обставин.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Територіального Центрального Управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту Внутрішнього аудиту та фінансового контролю МО України, тобто військовослужбовцем контролюючого органу, в порушення вимог ст.68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 58, 59, 82, 83, 98, 99 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, тобто заволодіти іншим військовим майном - грошовими коштами військових частин, шляхом введення в оману працівників фінансово-економічної служби військових частин, шляхом використання завідомо підроблених документів - квитанцій про нібито проживання у житлових приміщеннях фізичних осіб підприємців:

-в червні 2012 року з використанням завідомо підроблених документів квитанції №323411 на суму 4500 грн. про проживання в період з 14.05.2012 року по 01.06.2012 року у житловому приміщенні, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на території військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_3 , заволодів іншим військовим майном - грошовими коштами в/частини НОМЕР_2 шляхом шахрайства в сумі 4500 гривень;

-в серпні 2013 року з використанням завідомо підроблених документів - квитанції №536778 на суму 2000 грн. про проживання в період з 01.08.2013 року по 08.08.2013 року у житловому приміщенні, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_8 та знаходиться у м. Житомир, на території в/частини НОМЕР_3 , що дислокується у АДРЕСА_4 , повторно заволодів іншим військовим майном - грошовими коштами військової частини НОМЕР_3 шляхом шахрайства в сумі 1580 гривень;

-в жовтні 2013 року з використанням завідомо підроблених документів - квитанції №602946 та №602948 на загальну суму 4750 грн. про проживання в період з 17 вересня 2013 року по 21 вересня 2013 року та в період з 24 вересня 2013 року по 09 жовтня 2013 року у житловому приміщенні, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_9 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , на території військової частини НОМЕР_3 , що дислокується у АДРЕСА_4 , повторно заволодів іншим військовим майном - грошовими коштами в/частини НОМЕР_3 шляхом шахрайства в сумі 4750 гривень;

Всього протягом травня 2012 року - жовтня 2013 року, діючи повторно, заволодів іншим військовим майном - грошовими коштами військової частин НОМЕР_2 та А3666 на загальну суму 10830 гривень,чим вчинив заволодіння іншим військовим майном шляхом шахрайства, вчинене військовою службовою особою повторно.

З метою умисного заволодіння іншим військовим майном грошовими коштами:

- в червні 2012 року на території військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ - квитанцію №323411 на суму 4500 грн. про проживання в період з 14.05.2012 року по 01.06.2012 року у житловому приміщенні, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , подавши її до фінансово-економічної служби військової частини;

- в серпні 2013 року на території військової частини НОМЕР_3 , що дислокується у АДРЕСА_4 , повторно використав завідомо підроблені документи - квитанцію №536778 на суму 2000 грн. про проживання в період з 01.08.2013 року по 08.08.2013 року у житловому приміщенні, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_8 та знаходиться у м. Житомир, подавши її до фінансово-економічної служби військової частини;

- в жовтні 2013 року на території військової частини НОМЕР_3 , що дислокується у АДРЕСА_4 , повторно використав завідомо підроблені документи - квитанції №602946 та №602948 на загальну суму 4750 грн. про проживання в період з 17 вересня 2013 року по 21 вересня 2013 року та в період з 24 вересня 2013 року по 09 жовтня 2013 року у житловому приміщенні, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_9 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , подавши її до фінансово-економічної служби військової частини.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнав та суду пояснив, що він працював на посаді старшого інспектора відділу аудиту державних закупівель та моніторингу ризикових операцій Центрального територіального внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони та має звання підполковника. Відповідно до своїх повноважень проводив перевірки матеріально-технічної бази та фінансових питань військових частин згідно із погодженим планом. Виїжджаючи на перевірки, він проживав на зйомних квартирах. А по приїзді на місце роботи, здавав квитанції та отримував компенсацію за винайняте житло. Під час контрольного заходу в м. Макарові, він проживав в квартирі на околиці м. Житомира, яку винаймав за власні кошти. А в м. Макарів їздив на власному автомобілі. В м.Макарів він не проживав, оскільки там не було нормальних житлових умов, та було відсутнє опалення. Військова частина перебувала в стадії ліквідації, командування на місцях не було. За квартиру він заплатив за 4 дні, а потім ще продовжив винаймати житло.
По 2 епізоду він пояснив, що в той час, коли працював в складі комісії в Київській області по перевірці військової частини, проживав в АДРЕСА_6 . Для перевірки йому було надано повноваження на 4 військові частини в АДРЕСА_6 , 3 військові частини в АДРЕСА_7 ,на 1 військову частину в АДРЕСА_8 з перевіркою військові частини Житомирської області, він знімав квартири в м. Житомирі в підприємця ФОП ОСОБА_10 , і 1 ніч ночував в м. Новограді-Волинському, через пізній час завершення перевірки. Але за ночівлю в Новоград-Волинському він квитанцію для компенсації коштів не надавав та кошти не отримував, щоб уникнути подвійного відшкодування витрат. Далі він поїхав в м. Гайсин з метою перевірки у військової частини, за результатами якої склав акт та повернувся в м. Київ. Де він також винайняв квартиру та перевіряв військові частини. По закінченню перевірки він повернувся до м. Вінниці. Від ФОП ОСОБА_11 він отримав квитанцію, про оплату житла за час проживання, які потім здав у фінансову службу військової частини.
По 3 епізоду, суду пояснив, що в 2012 році військові частина НОМЕР_4 , яка розташована в Київській області перебувала на стадії ліквідації. Приїхавши з метою перевірки, він винайняв квартиру в АДРЕСА_7 де він і проживав. Звідти він їздив з метою перевірки у військові частини в АДРЕСА_6 . Усі рахунки за житло, яка він винаймав, оплачував та зберігав квитанції про оплату в себе. Жодних документів він не підробляв. Крім того вказав, що інколи до пізнього часу працював з документами у виділеній йому кімнаті в приміщенні де на 2 поверсі знаходилось родильне відділення, проте ніколи в палаті не проживав. Військова частина перебувала в стані ліквідації, й у вказаному приміщенні не було умов для проживання.
Він не ночував у військових частинах, тому що з даного питання необхідно було звертатись з проханням та рапортом до командира частини в якій він проводив перевірку, а він цього робити не бажав з певних міркувань.
Дану кримінальну справу вважає сфальсифікованою через конфлікт із керівництвом. По поверненню у м. Вінницю, усі квитанції про оплату він надав фінансовій службі військової частини. І жодних претензій з їхньої сторони не надходило, оскільки вони відповідали вимогам законодавства.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він був керівником ОСОБА_5 та працює на посаді начальника управління перебуває з червня 2012 року. В другій половині 2013 року проводився аудит по військових об`єктах та частинах на території регіону Вінницької, Житомирської, Хмельницької та Київської областей згідно плану МО України. ОСОБА_13 в тому числі здійснював аудит. У військовій частині НОМЕР_3 підполковник ОСОБА_14 перевіряв документи по відрядженнях працівників військової частини за його особистим дорученням. Після контрольного заходу ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_13 був у відрядженні в Макарові Київської області, а надав документи про проживання у м. Житомир за 100 км. ОСОБА_14 їздив із перевіркою в м. Макарів з метою перевірки відомостей, наданих ОСОБА_15 . Зі слів ОСОБА_16 , йому стало відомо що ОСОБА_5 жив у військовій частині в лазареті в Макарові, і не їздив в Житомир. Це підтвердили і медичні сестри в Макарові. Коли йому стало відомо про порушення, він одразу повідомив прокуратуру та відповідні відомства. Про місце проживання під час відрядження ОСОБА_5 не повідомляв. Відповідно до функціональних обов`язків він підписавав авансовий звіт ОСОБА_5 і далі дані перевіряє фінансова служба. В ОСОБА_17 в користуванні був автомобіль марки «Ауді» сірого кольору. В 2013 році ОСОБА_5 писав особисто на нього скарги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він працює на посаді заступника начальника відділу внутрішнього аудиту. З ОСОБА_5 працює 6 років та підтримує робочі відносини. В 2013 році він перевіряв документи в/ч НОМЕР_5 з приводу відряджень та встановив, що ОСОБА_5 проживав в м. Житомирі, а контрольний захід здійснював в м.Городок, що на відстані приблизно 90 км, хоча в Городку є готель. Раніше його назва була «Макарів-1» Житомирської області. Для перевірки даного факту він здійснив перевірку за дорученням керівника та відповідно до наказу МОН № 730 та спілкувався із бухгалтером, начальником лазарету та медичними сестрами, які повідомили, що ОСОБА_13 дійсно проживав під час їхніх чергувань у лазареті. З фізичними особами-підприємцями, де згідно документів винаймав житло ОСОБА_5 зв`язатися не вдалося.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він працює на посаді заступника начальника управління аудиту у бюджетній сфері та був безпосереднім начальником ОСОБА_17 більше 5 років. В 2012 році проводилася ревізія фінансово-господарської діяльності військових частин та об`єктів в зв`язку з чим ОСОБА_5 виїздив з підполковником ОСОБА_19 до в/ч НОМЕР_6 . Він особисто їздив в м. Городок (Макарів) та йому було відомо, що ОСОБА_5 приїжджав для контрольного заходу медичного пункту в зв`язку із реформуванням. Відстань між містами Городок і Житомир близько 100 км, дорожнє покриття плитами. В ОСОБА_5 наявний власний автомобіль марки «Ауді». Під час спілкування з ОСОБА_20 останній повідомив, що він проживав в м. Житомирі на приватній квартирі та їздив в м. Городок (Макарів) на власному автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він є начальником фінансово-економічної служби, під час проведення ревізії у військовій частині в січні-лютому 2014 року стало відомо, що ОСОБА_5 надав документи, що не відповідають дійсності, а саме він проживав не за місцем, де отримав документи, які і подав для звіту, а проживав на території військової частини, що підтвердилося поясненнями працівників частини. Дані факти йому стали відомі зі слів полковника ОСОБА_22 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона працює бухгалтером на Новоград-Волинській КЕЧ та обліковує паливні матеріали та реєструє кошти за проживання в гуртожитку. ОСОБА_13 жив в гуртожитку Новоград-Волинського який стоїть на балансі МО України. Про це їй відомо зі слів ОСОБА_24 , яка дала їй приходні касові ордери. Гроші сплачувалися в касу, а потім здавалися на рахунки КЕЧ, вся інформація звірялася. На ім`я ОСОБА_17 , після внесення коштів, виписувала касовий ордер ОСОБА_25 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він працює на посаді командира комендантського взводу військової частини НОМЕР_7 в АДРЕСА_8 . До його обов`язків входить контроль та пропуск за рухом людей та транспорту на КПП. Чи проїздив ОСОБА_5 через КПП на авто марки «Ауді», та самого ОСОБА_27 він не пам`ятає. Відстань між містами Житомир та Городок близько 90-95 км.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 суду дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_26 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що він працює на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_8 . В 2013 році ОСОБА_13 приїздив в м. Гайсин з перевіркою правильності закупівлі товарно-матеріальних цінностей частиною. ОСОБА_13 був в п`ятницю після обіду та в понеділок вранці. До нього особисто ОСОБА_13 з питанням ночівлі не звертався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що в 2013 році приїжджав ОСОБА_5 з перевіркою та був у військовій частині 3 дні. Він особисто працював з ОСОБА_31 приводу ночівлі ОСОБА_13 до нього не звертався та місце, де він ночував йому не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що він працює на посаді заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_9 з ОСОБА_33 він не знайомий. На території військової частини можна було потрапити за допомогою перепустки за підписом начальника військової частини. До нього особисто ОСОБА_5 з приводу ночівлі не звертався, де він ночував йому невідомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 суду пояснила, що вона є черговою в офіцерському гуртожитку в м. Новоград-Волинському та в її обов`язки входить поселення в номера видача квитанції. Коли відвідувач розраховується за номер, то вона записує в книгу відвідувачів та видає номерну квитанцію. ОСОБА_5 було видано квитанцію після розрахунку. Він оплатив готівкою, але чи ночував ОСОБА_5 в гуртожитку вона не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона зареєстрована як фізична особа підприємець, й займається здачею житла в оренду. Вона видає квитанції, якщо людина фактично дійсно проживала в квартирі чи готелі. Людині видається оригінал квитанції, а копія залишається в неї. Копію квитанції вона надавала прокурору там же був її підпис. В неї ведеться книга обліку відвідувачів та книга квитанцій, де зберігаються копії виданих квитанцій. ОСОБА_5 вона не пам`ятає. Не пам`ятає чи здавалась квартира з 01 по 08 серпня 2013 року, проте категорично вказала, що якщо було виписано квитанцію на отримання коштів кошти за оплату житла були сплачені. Вище вказану квитанцію без сплати за проживання ніколи не виписувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 суду пояснила, що вона працювала медичною сестрою в амбулаторії сімейної медицини в смт. Городок. Коли восени 2013 року приїжджав ОСОБА_5 , то він проживав на 2 поверсі в родовому відділенні. Період її чергування з 9 вечора до 9 ранку й вона бачила ОСОБА_5 . Зі слів іншої медсестри їй було відомо, що приїхав перевіряючий та що він проживає на 2 поверсі в окремій кімнаті. Відділення на той час вже не працювало. Хто саме поселяв ОСОБА_5 їй не відомо. ОСОБА_5 працював на 1 поверсі в поліклініці, а проживав на 2 поверсі. Чи оплачував ОСОБА_5 проживання їй невідомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 суду пояснила, що вона працювала завідуючою продуктовим складом та аптекою. Перед закриттям військової частини приїжджав ревізор в листопаді 2013 року. Для нього виділили у тимчасове користування приміщення для проживання на 2 поверсі, де був туалет та бойлер. ОСОБА_17 вона бачила всього два рази, коли той відкривав двері та іншого разу бачила його з начальником військової частини. Чи проживав він у тому місці вона не знає та де саме він проживав вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 суду пояснила, що ОСОБА_17 вона не знала та знайома не була. Восени 2013 року у військовій частині працював ревізор. Особисто її роботу він не перевіряв. Вона була черговою медичною сестрою в стаціонарі на посту на другому поверсі. За час свого чергування вона ОСОБА_17 не бачила. Чи була на 2 поверсі обладнана кімната їй невідомо. ОСОБА_17 у військовій частині вона не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 суду пояснила, що ОСОБА_17 вона не знала і не знає. В 2013 році у військовій частині був перевіряючий, а вона працювала постовою сестрою на 2 поверсі. Перевіряючого вона бачила інколи на 1 поверсі, на 2 поверсі його не бачила. Чи проживав ОСОБА_27 їй не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 суду пояснила, що вона є військовослужбовцем та працює на посаді діловода в/ч ОСОБА_40 та проживає у гуртожитку військової частини. Зранку та ввечері декілька разів вона бачила ОСОБА_5 в гуртожитку на першому поверсі в жіночій казармі. На її думку в кімнаті біля входу проживав ОСОБА_5 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 суду пояснила, що вона працює механіком військової частини в АДРЕСА_9 та проживає в гуртожитку на території військової частини. ОСОБА_5 вона не знає та не бачила. В гуртожитку є кімната для осіб які приїзджали з перевірками на першому поверсі, чи проживав там ОСОБА_5 їй не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_42 суду пояснив, що він проводив перевірку в складі комісії ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_5 на контрольному об`єкті - військової частини НОМЕР_10 АДРЕСА_9 . ОСОБА_5 на контрольному заході перебував періодично. Томі він писав рапорт про відсутність ОСОБА_5 . Він проживав в кімнаті для військовослужбовців безкоштовно з метою економії коштів. ОСОБА_5 з ним не проживав, а міг проживати і в іншому місці. Йому було відомо, що ОСОБА_5 мав два посвідчення на перевірку, й також здійснював контрольні заходи відносно іншого об`єкта.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 суду пояснив, що проводив перевірку в групі якої працював і ОСОБА_5 . ОСОБА_5 працював з ними частково, тому що паралельно проводив перевірку на іншому об`єкті. Особисто він проживав в гуртожитку на території військової частини. Де під час перевірки проживав ОСОБА_5 йому не відомо, з ним він не проживав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 суду пояснив, він працює на посаді помічника командира з фінансової роботи військової частини військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_5 проводив перевірку технічних питань. Де він проживав йому не відомо. Документального підтвердження проживання ОСОБА_5 військова частина не видавала.
Окрім показань свідків, судом ретельно та безпосередньо були досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення:

- рапорт заступника Вінницького прокурора ОСОБА_47 про виявлення кримінального правопорушення (т.2 а.с. 16-18);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.05.2014 року (т.2 а.с.26-27);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів (т.2 а.с 29-30);

- аналітичну довідку № 31/733 від 30.05.2014 року (т.2 а.с. 35-44);

- протокол обшуку житла квартири АДРЕСА_10 (т.2 а.с.46-47);

- повідомлення ТОВ «ЖитомирАвтотранс» (т.2 а.с.49-50);

- витяг з аудиторського звіту від 19.02.2014 року №234/11/А (т.2 а.с.52-53);

- протокол огляду документів від 23.06.2014 року посвідчення про відрядження від 16.09.2013 року №217, звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, квитанції ФОП ОСОБА_9 №602948 та № 602946 (т.2 а.с.54-61);

- свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_9 (т.2 а.с.64);

-виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців на ОСОБА_9 (т.2 а.с.65);

- витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т.2 а.с.66);

- протоколу огляду документів від 24.06.2014 року аудиторського звіту від 19.02.2014 року №234/3/11/А (т.2 а.с. 69 - 82);

- постанову про призначення технічної експертизи від 30.04.2014 року (т.2 а.с.87-89);

-постанову про призначення почеркознавчої експертизи від 30.04.2014 року (т.2 а.с.90-93);

- висновок експерта №165-П від 18.06.2014 року, відповідно до якого:

« 1.Відбиток печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна*ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », який міститься у копії свідоцтва платника єдиного податку на ім`я ОСОБА_9 , нанесений печаткою «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР* ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу.

2.Відбиток печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна*ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », який міститься у копії витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на ім я ОСОБА_9 нанесений печаткою «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна*ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу.

3. Відбиток печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ*Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », якии міститься у копії виписки із Єдиногс державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на ім`я ОСОБА_9 , нанесений печаткою «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу.

4. Відбиток печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », який міститься у квитанції № 602948. нанесений печаткою «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу.

5. Відбиток печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », якии міститься у квитанції № 602946. нанесений печаткою «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу (т.2 а.с.96-102);

- висновок експерта №164-П від 20.06.2014 року, відповідно до якого :

«1. Рукописний запис «ФОП ОСОБА_49 » у рядку «господарюючій- суб`єкт» на квитанції №602946, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

2. Рукописний запис «» у рядку навпроти запис «ЄДРПОУ» на квитанції №602946, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

3. Рукописний запис «0323009» у рядку навпроти запису «Код за УКУД» на квитанції №602946, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

4. Рукописний запис «м. Житомир» у рядку навпроти слова «Адреса» на квитанції №602946, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

5. Рукописний запис «17 вересня 13 Проживання ОСОБА_5 з 17.09.13 по 21.09.13» у змісті квитанції №602946, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

6. Рукописний запис «1000 (одна тисяча) грив.» у змісті квитанції №602946, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

7. Рукописний запис «Кручко» у графі «(прізвище, ім`я, по батькові)» у змісті квитанції №602946, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

Відповісти на питання по суті, в категоричній формі, не представляється можливим у зв`язку з: обмеженим об`ємом порівняльного матеріалу; відсутністю вільних зразків почерку гр. ОСОБА_9 ; недостатнім комплексом ознак для категоричного висновку.

8. Підпис навпроти прізвища « ОСОБА_49 » у змісті квитанції №602946 ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

Відповісти на питання по суті, в категоричній формі, не представляється можливим у зв`язку з: простою будовою досліджуваного підпису; обмеженні: об`ємом досліджуваного графічного матеріалу; відсутністю вільних зразків підпису гр. ОСОБА_9 ; недостатнім комплексом ознак для категоричного висновку.

9. Рукописний запис «ФОП ОСОБА_49 » у рядку «господарюючий суб`єкт» на квитанції №602948, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_50 :-: ОСОБА_51 .

10. Рукописний запис «» у рядку навпроти запису «ЄДРПОУ» на квитанції №602948, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_50 :-: ОСОБА_51 .

11. Рукописний запис «0323009» у рядку навпроти запису «Код за УКУД» на квитанції №602948, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

12. Рукописний запис «м.Житомир» урядку навпроти слова «Адреса» на кви танції №602948,ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

13. Рукописний запис «24 вересня 13 Проживання ОСОБА_5 з 17.09.13 по 21.09.13» у змісті квитанції №602948, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

14. Рукописний запис «3750 (три тисячі сімсот пятдесят) гр.» у змісті квитанції №602948, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

15. Рукописний запис «Кручко » у графі «прізвище, імя по батькові» у змісті квитанції №602948, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

16. Підпис навпроти прізвища « ОСОБА_49 » у змісті квитанції № 602948, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_9 .

Відповісти на питання по суті, в категоричній формі, не представиляється можливим у звязку з: простою будовою досліджуваного підпису; обмеженим обємом досліджуваного графічного підпису; обмеженим об`ємом досліджуваного графічного матеріалу, відсутністю вільних зразків підлпису гр. ОСОБА_9 , недостатнім комплексом ознак для категоричного висновку»(т.2 а.с.105-114);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 18.06.2014 року із СД-диском ( т.2 а.с.131-136);

-аналітичну довідку про опрацювання інформації про зєднання абонентів стільникового звязку (т.2 а.с.142);

- протокол огляду документів від 20.06.2014 року - журналу обліку проживаючих в гуртожитку по номенклатурі 2014 року №287, прибутковий касовий ордер №452 від 01.02.2013 року, прибутковий касовий ордер №454 від 05.08.2013 року, прибутковий касовий ордер №458 від 06.08.2013 року (т.2 а.с. 145-152);

- відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (т.2 а.с.186-191);

- протокол огляду місця події від 25.04.2014 року - приміщення шпиталю (колишньої військової частини НОМЕР_12 ) АДРЕСА_11 (т.2 а.с.192-194);

- протокол огляд документів від 24.06.2014 року - роздавальної відомості №221/275 від 09.07.2012 року (т.3 а.с.3,37);

- постанову про визнання документами посвідчення про відрядження № НОМЕР_13 ,№ НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_52 (т.3 а.с.5-15);

- витяг з наказу про відрядження ОСОБА_5 №140 від 01.08.2013 року з 01 по 14.08.2013 року (т.3 а.с.39);

- витяг з наказу про прибуття ОСОБА_5 №151 від 14.08.2013 року (т.3 а.с.40);

- витяг з наказу №74 від 14.05.2012 року про відрядження ОСОБА_5 з 14.-31.05.2012 року (т.3 а.с.41);

- витяг з наказу №82 від 30.05.2012 року про продовження відрядження до 19.06.2012 року (т.3 а.с.42);

- витяг з наказу №83 від 01.06.2012 року про прибуття з відрядження до військової частини НОМЕР_10 ОСОБА_5 (т.3 а.с.43);

- відомості про пересування автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_16 (т.3 а.с.45-47);

- повідомлення командира в/ч НОМЕР_3 №10/2277 від 20.06.2014 року ( т.3 а.с. 49);

- посадову інструкцію інспектора аудиту в бюджетній сфері Центрального територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю ОСОБА_5 (т.3 а.с.67-73);

- протокол огляду документів від 23.06.2014 року посвідчення про відрядження від 14.05.2012 року №145, квиток на автобус № НОМЕР_17 , залізничний квиток НОМЕР_18 , квитанції ФОП ОСОБА_7 № НОМЕР_19 , які були вилучені із наданої командуванням в/ частини справи «справа№9 Виправдувальні документи по відрядженнях» за період з 01.07.2012 по 31.07.2012 (т.3 а.с. 89-94);

- протокол огляду документів від 21.06.2014 року - посвідчення про відрядження від 01.08.2013 року №236, звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, квитанція №536778 від 01 серпня 2013 року, квиток на автобус № НОМЕР_20 від 14.08.2013, посвідчення про відрядження від 15.05.2013 року №145, квиток на автобус № НОМЕР_17 від 01.06.2012 року, залізничний квиток НОМЕР_18 , квитанція №323411 від 2012 року; (т.3 а.с.95-102);

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 вчинено кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя слідує, що згідно зі ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 послідовно заперечував версію сторони обвинувачення, щодо вчинення ним злочинів, а саме використання завідомо підроблених документів та заволодіння військовим майном шляхом шахрайства повторно. Відповідно до своїх службових обвязків він здійснював перевірки матерільно-технічної бази військових частин та інших фінансових питань військових частин на підставі погодженого плану. На місця де здійснювалась перевірка він виїздив на власному автомобілі, на ночівлю у військових частинах він не залишався, в зв`язку із відсутністю належних умов проживання та особистих мотивів, а винаймав житло в м. Житомирі та м. Києві. Під час оплати за проживання він отримував від підприємців квитанції, які потім подавав із звітом до фінансової служби та отримував компенсацію коштів. Претензій до поданих квитанцій від бухгалтерії не надходило. Дану справу вважає сфальсифікованою в зв`язку із конфліктом із керівництвом.

В судовому засіданні не знайшла свого підтвердження версія сторони обвинувачення, щодо використання завідомо підроблених документів. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 на підтвердження свого проживання в період з 24.09.2013 р.- 09.10.2013 року та з 17.09.2013 по 21.09.2013 року в м. Житомирі на підставі посвідчення про відрядження № 271 від 16.09.2013 року було надано квитанції №602948 на суму 3750 гривень та №602946 на суму 1000 гривень відповідно від ФОП ОСОБА_49 (т.2 а.с.57-59), в період з 14.05. по 01.06.2012 року в АДРЕСА_12 на суму 4500 гривень від ФОП ОСОБА_7 (т.3 а.с.94), в період з 01.08. 09.08.2013 року м. Житомирі квитанцію №236778 на суму 2000 гривень від ФОП ОСОБА_10 (т.3 а.с.98-100).

Відповідно до «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон» №59, затвердженої наказо№ 98 Міністерством фінансів України, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства). Як вбачаєть із матеріалів провадження ОСОБА_5 перебував у відрядження відповідно наказів про вибуття у відрядження, де і зазаначався період перебування та посвідчення про відрядження.

На підставі п.5 розділу ІІ вищевказаної інструкції підприємство за наявності підтвердних документів (в оригіналі) відшкодовує в межах граничних сум витрат на найм житлового приміщення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98, витрати відрядженим працівникам на найм житлового приміщення з розрахунку вартості одного місця у готелі (мотелі), іншому житловому приміщенні за кожну добу такого проживання з урахуванням включених до рахунків на оплату вартості проживання витрат на користування телефоном (крім витрат на службові телефонні розмови), холодильником, телевізором та інших витрат.

Постановою Кабінету Міністрів України №98 від 2 лютого 2011 р. № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» затверджено допустимі суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів.

Згідно висновку експертизи № 165-П від 18.06.2014 року відбиток печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », який міститься у квитанції № 602948. нанесений печаткою «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу, а також відбиток печатки «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », який міститься у квитанції № 602946, нанесений печаткою «ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ* Україна* ЖИТОМИРСЬКА ОБЛАСТЬ* м. ЖИТОМИР * ОСОБА_48 Ідентифікаційний номер НОМЕР_11 », зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 164-П від 20.06.2014 року рукописні записи у квитанціях №602946 та № 602948 ймовірно виконані не гр. ОСОБА_9 . Дані висновку безспірно не підтверджують підробку вказаних документів, а інших доказів стороною обвинувачення надано не було.

Стороною обвинувачення суду не надано доказів того що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , не отримували від обвинуваченого кошти за проживання та ОСОБА_5 використав завідомо підроблені документи, та відбулось заволодіння військовими майном (грошовими коштами) шляхом шахрайства.

Водночас свідок ОСОБА_8 під час її допиту суду повідомила, що вона як фізична особа-підприємець видає квитанції, лише в разі фактичного отримання оплати за проживання. Винаймачеві видається оригінал квитанції, а копія залишається в неї. Копію квитанції вона надавала прокурору, де був її підпис. Крім того, в неї ведеться книга обліку відвідувачів та книга квитанцій, де зберігаються копії виданих квитанцій, що узгоджується з даними квитанції від 01.08.2013р (т. 3 а.с. 98).

Версія сторони обвинувачення, щодо вчинення ОСОБА_5 злочинів ґрунтується на показаннях свідків, які були допитані в судовому засіданні, а саме свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 яким про вчинене обвинуваченим стало відомо зі слів інших осіб та матеріалів службових перевірок, водночас очевидцями скоєння злочину вони не були, а тому суд не може вважати їх показання допустимим доказом для цілей даного кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що ОСОБА_5 за плату проживав в гуртожитку в м. Новоград-Волинський, на його імя було виписано касовий ордер, за проживання, він розрахувався готівкою та відомості про поселення ОСОБА_27 було записано ОСОБА_34 в журнал обліку проживаючих в гуртожитку (т.2 а.с. 147-150). Вказані показання підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_53 , а також поясненнями самого ОСОБА_5 , який повідомляв, що він дійсно під час проведення перевірки одну ніч ночував у м. Новоград-Волинський, однак цієї квитанції за проживання до фінансового звіту для компенсіації коштів не подавав.

Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 з приводу обставин справи нічого повідомити не змогли, оскільки до них ОСОБА_5 з питань ночівлі не звертався та місце, де він поселявся на час перевірок їм відоме не було.

Свідок ОСОБА_35 суду пояснила, що працюючи медичною сестрою в родовому відділенні медичної амбулаторії смт. Городок, під час свого чергування з 9 вечора до 9 ранку, бачила ОСОБА_5 та їй було відомо, що він є перевіряючим й проживав на другому поверсі амбулаторії.

Суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_54 , оскільки вони спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , які дали показання про те, що вони працюючи у вказаній амбулаторії , в.т. на 2 поверсі, ОСОБА_5 на другому поверсі ніколи не бачили та у кімнаті на 2 поверсі він не проживав. Вказані показання узгоджуються з відомостями наявними в протоколі огляду місця події від 25.04.2014 р.(т. 2 а.с. 192-194) згідно якого з посту чергової медичної сестри розташованого на другому поверсі шпиталю АДРЕСА_6 (колишня в/ч НОМЕР_12 ) проглядається вхід до коридору який веде до пологового відділення в якому наявна кімната № НОМЕР_21 в якій відсутні будь-які меблі.

Свідок ОСОБА_39 суду пояснила, що вона декілька разів зранку та ввечері бачила ОСОБА_5 у гуртожитку військової частини на першому поверсі в жіночій казармі, а проживав ОСОБА_5 в кімнаті біля входу.

Водночас її показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_42 який повідомив, що він був у складі комісії яка проводила перевірку об`єкту військової частини НОМЕР_10 АДРЕСА_9 та з метою економії коштів проживав у гуртожитку для військовослужбовців, а ОСОБА_5 там не проживав. Показання свідка ОСОБА_57 повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_58 який повідомив, що він під час проведення перевірки проживав у гуртожитку, а обвинувачений приймав участь одночасно у перевірці декількох об`єктів та в гуртожитку не проживав, та свідка ОСОБА_59 який суду пояснив, що до нього як до командира з фінансової роботи в/ч «Семиполки» ОСОБА_5 з питанням проживання не звертався та йому документального підтвердження не видавалося, свідка ОСОБА_41 , яка проживала у гуртожитку в/ч м. Семиполки та повідомила, що ОСОБА_5 ніколи не бачила та чи проживав ОСОБА_27 в кімнаті для перевіряючого на першому поверсі їй не відомо.

Інших належних доказів які б свідчили про протилежне стороною обвинувачення суду надано не було.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358 КК України та ч.2 ст. 410 КК України , тобто використанні завідомо підроблених документів, та заволодіння іншим військом майном шляхом шахрайства, вчинене військовою службовою особою, повторно, базується лише на висновку експертизі №164-П від 20.06.2014 року про те, що рукописні написи на квитанціях ймовірно виконані гр. ОСОБА_9 , однак безсумнівного висновку надати не зроблено, а надані докази, по епізоду від червня 2012 року (ФОП ОСОБА_60 ) та по епізоду від серпня 2013 року (ФОП ОСОБА_10 ), які містяться в матеріалах кримінального провадження поза розумним сумнівом не свідчать про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень в яких він обвинувачується.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 62 Конституції України: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд, керуючись принципами законності, змагальності, диспозитивності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини приходить до остаточного висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати невинуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використанні завідомо підроблених документів та ч.2 ст. 410 КК України, тобто заволодіння іншим військовим майном шляхом шахрайства, вчинене військовою службовою особою повторно, в зв`язку з не доведенням вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Процесуальні витрати по проведенню експертиз слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України залишити без розгляду.
Відповідно до ст. ч.4 ст. 174 КПК України скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_5 - автомобіль «SAAB 900 CABRIOLET S державний номерний знак НОМЕР_22 ».
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 88, 100, 124,368, 370, 373, 374, 376, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України та виправдати.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 410 КК України та виправдати.
Цивільний позов Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України залишити без розгляду.

Скасувати арешт на майно - автомобіль «SAAB 900 CABRIOLET S державний номерний знак НОМЕР_22 » та повернути власнику ОСОБА_5 .

Речові докази надані суду під час судового провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по проведенню експертиз та досліджень віднести на рахунок держави.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: