Справа № 405/3837/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , заставодавця ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 розглянувши клопотання слідчого ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді в порядку ст. 200 КПК України з клопотанням про зміну запобіжного заходу в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 19.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

08.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2017 року до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави в розмір 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 112 000 грн. з покладенням на нього обов`язків, які зазначені в даній ухвалі.

10.07.2017 року підозрюваний ОСОБА_6 вніс заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області в сумі 112 000 грн. та був звільнений з-під варти.

Достовірно знаючи про заборону спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, підозрюваний ОСОБА_6 15.07.2017 року близько 10:06 год. зустрівся з підозрюваним ОСОБА_9 за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Шульгіних, в приміщенні кафе «Старий Круг». Зустріч підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підтверджується відеозаписом з камер спостереження даного закладу.

21.07.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Отже, слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 порушив обов`язок, який на нього покладений вищевказаною ухвалою слідчого судді, а саме щодо утримання від спілкування з іншими підозрюваними по зазначеному кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.

Таким чином, посилаючись на вказані вище обставини, слідчий та прокурор з даним клопотанням звернулися до суду, просять змінити раніше визначений запобіжний захід на тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, порушення підозрюваним покладених на нього ухвалою слідчого судді від 10.07.2017 року обов`язків, існування зазначених в клопотанні ризиків та неможливість їх запобігання в разі подальшого перебування підозрюваного на раніше обраному запобіжному заході, а тому просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, вказали на відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки відповідно до пред`явленої 08.07.2017 року підозри, в повідомленні про підозру відсутні будь які відомості щодо інших підозрюваних, крім того зазначили, що за станом на день розгляду даного клопотання підозрюваний перебуває на такому запобіжному заході як застава, а не тримання під ватрою, а тому клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором вважали необґрунтованим, оскільки слідчий та прокурор не просять змінити запобіжний захід у вигляді застави, надані прокурором докази просили визнати недопустимими.

Заставодавець проти клопотання заперечувала.

Вивчивши матеріали клопотання, у тому числі диски щодо доказування факту порушення підозрюваним покладених на нього ухвалою суду обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, а також заставодавця, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що за станом на день розгляду даного клопотання слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 19.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

08.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до якої: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти громадської безпеки: зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда 10.07.2017 року до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави в розмір 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 112 000 грн.

Даною ухвалою слідчого судді на підозрюваного було покладено такі обов`язки, як: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.

10.07.2017 року підозрюваний ОСОБА_6 вніс заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області в сумі 112 000 грн. та був звільнений з-під варти. Таким чином за станом на день розгляду даного клопотання підозрюваний перебуває на такому запобіжному заході як застава.

Як убачається з повідомлення про підозру від 08.07.2017 року (а.с. 67), підозра у кримінальному провадженні № 0000167 від 19.12.2016 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України пред`явлена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь яких відомостей щодо наявності інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, повідомлення про підозру не містить.

Про зміну раніше повідомленої ОСОБА_6 підозри, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 було повідомлено лише 21.07.2017 року, тобто після винесення слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ухвали, згідно з якою до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави та після внесення підозрюваним застави у розмірі 112 000 грн., а також звільнення його з під варти. На підтвердження вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до даного клопотання слідчим та прокурором надано низку матеріалів. Проте, на думку слідчого судді, збільшення обсягу пред`явленої підозри не є безумовною підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш тяжкий, з одночасним зверненням розміру внесеної застави на користь держави.

Відповідно до ч. 8-10 ст. 192 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом .

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч.1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Надані прокурором оптичні диски з відеозаписами на доказування факту зустрічей та спілкування підозрюваного ОСОБА_6 з іншим підозрюваним по вказаному кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає недопустимим доказом, оскільки надана копія супровідного листа від 19.07.2017 року, власнику кафе «Старий круг», є лише запитом, а не відповіддю керівника цього кафе, з якої можна було б встановити, що прокурор здобув зазначений доказ у відповідності до ч. 2 ст. 93 КПК України. Крім того, досліджені протоколи про результати проведення слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні, які складені начальником відділу УКП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 є сумнівними, оскільки зазначене в протоколі відео спостереження проводилося в період часу з 07.00 14.07.2017 року до 22.00 14.07.2017 року, а за іншим протоколом спостереження проводилося у період часу з 07.00 19.07.2017 року до 21.00 19.07.2017 року, проте обидва протоколи складені в один день та час, а саме: 20.07.2017 року, час початку: 14.50, час закінчення 15.55, що в своїй сукупності свідчить про недопустимість доказів, оскільки вказані докази зібрані з порушенням ст. 84-87 КПК України.

Посилаючись на обставини, які на думку прокурора є підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу прокурор надав копію письмового зобов`язання підозрюваного, яке як пояснив у судовому засіданні слідчий було вручене підозрюваному безпосередньо слідчим ОСОБА_8 , про що також зроблено відмітку на зобов`язанні.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Слідчим суддею не беруться до уваги надані захисниками підозрюваного виписки епікризи із медичної карти стаціонарного хворого на підозрюваного, оскільки дані матеріали містять відомості про стан здоров`я підозрюваного за 2016 року і не можуть вказати на погіршення стану його здоров`я на день розгляду справи, а тим більше беззаперечно свідчити про обставини, які б вказували на наявність або відсутність підстав для задоволення даного клопотання.

Водночас, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що підозрюваний має сім`ю, двох малолітніх дітей, позитивно характеризується, раніше не судимий, згідно з довідкою КЗ Кіровоградська міська лікарня від 24.07.2017 року (а.с. 71) підозрюваний перебуває настаціонарному лікуванні.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, слідчий суддя також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатись достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що слідчий та прокурор, згідно заявленого клопотання просять змінити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто залишили поза увагою факт перебування підозрюваного на запобіжному заході у вигляді застави, який змінити вони не просять.

Таким чином, проаналізувавши фактичні дані у справі, слідчий суддя дійшов висновку, що даним клопотанням не підтверджується наявність об`єктивної необхідності такого втручання у права і свободи підозрюваного, як зміна підозрюваному запобіжного заходу на тримання під вартою, а тому за відсутністю для цього підстав слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 22, 84-85, 94, 192, 200, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1