АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1329/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/182/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі :
Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ;

з участю апелянта ОСОБА_6 ;

його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шумського районного суду Тернопільської області від " 25 " жовтня 2016 року, -

Встановила:
Даною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шумського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та постановлено накласти арешт на автомобіль ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_9 , жителем АДРЕСА_1 , який, як зазначено в резолютивній частині ухвали, знаходиться в с.Тилявка Шумського району Тернопільської області за приміщенням будинку культури, право на вилучення якого в Шумське відділення поліції ГУНП в Тернопільській області надано ухвалою слідчого судді Шумського районного суду від 25 жовтня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді, оскільки її копію він отримав в Шумському районному суді лише 28 листопада 2016 року; саму ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, посилаючись на те, що під під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя грубо порушив вимоги КПК України та постановив незаконну та необгрунтовану ухвалу, яка порушує його права, як власника та користувача транспортного засобу. Крім того, зазначає, що в клопотанні слідчого не наведено жодних доказів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з апеляційної скарги і встановлено в судовому засіданні, слідчий суддя розглянув вищезгадане клопотання слідчого про арешт майна без участі ОСОБА_6 , який стверджує, що є володільцем автомобіля ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 . Докази про належне повідомлення ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду цього кримінального провадження в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи відсутні відомості про направлення копії оскаржуваної ухвали слідчого судді.

З апеляційної скарги слідує, що апелянт ОСОБА_6 отримав копію вищезгаданої ухвали слідчого судді в Шумському районному судді лише 28 листопада 2016 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що визначений законом 5-тиденний строк на оскарження ухвали слідчого судді апелянтом ОСОБА_6 не порушено.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; та інше.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арешт майна накладається на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальні конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб чи в разі можливої конфіскації майна шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та/або користування.

Як вбачається з клопотання слідчого, в ході досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, якою встановлено кримінальну відповідальність за незаконну порубку лісу, встановлено, що 24 жовтня 2016 року в с.Тилявка Шумського району було виявлено автомобіль ЗІЛ-121 д.н.з. НОМЕР_1 , на кузові якого знаходились лісопродукція у вигляді колод породи Дуб в кількості 7 шт., різного діаметру та довжини, без будь-якого маркування та чіпування. Під час огляду вказаного автомобіля водій (власник), який би міг пояснити походження вищевказаної лісопродукції, був відсутній. Згідно інформації наданої з ТРЦ 6341 власником автомобіля ЗІЛ-121 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_1 .

Своє клопотання про накладення арешту на вищевказаний автомобіль слідчий мотивував тим, що вказаний автомобіль та лісоматеріали, являються предметом вчинення кримінального правопорушення, тому вилучення цього майна для кримінального провадження буде мати доказове значення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати підстави наявності правових підстав для накладення арешту на майно та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.

Дані вимоги слідчий суддя в повній мірі не виконав, що потягнуло за собою незаконне та необґрунтоване рішення.

В порушення вищезазначених вимог, слідчим в клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не наведено жодних мотивів для арешту майна, зокрема, в клопотанні слідчий не навів, а слідчий суддя в судовому засіданні не з`ясував, які є підстави чи підозри вважати, що зазначене майно є доказом злочину.

Так, в клопотанні слідчого та матеріалах справи мова йде лише про те, що було виявлено автомобіль ЗІЛ-121 д.н.з. НОМЕР_1 з лісопродукцією без будь-якого маркування та чіпування, однак не зазначено в чому полягає склад злочину, яким чином дане майно стосується даного злочину та з яких підстав його слід вважати доказом в даному кримінальному провадженні.

Більше того, як правильно зазначає ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, слідчим не виносилась постанова про визнання автомобіля ЗІЛ-121 д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

З долученого до справи листа ОСОБА_9 , адресованого Шумському районному суду, вищезазначений автомобіль йому не належить, а згідно копії довіреності від 22 червня 2011 року він уповноважив ОСОБА_10 розпоряджатись даним автомобілем, а той в свою чергу довіреністю від 11 березня 2013 року уповноважив розпоряджатись цим автомобілем ОСОБА_6 .

На дані порушення слідчий суддя уваги не звернув, більше того виніс ухвалу про арешт майна з тих же підстав, що наведені в клопотанні слідчого, без будь-якої їх перевірки та з`ясування, чим допустив неповному судового розгляду, внаслідок чого постановив судове рішення, яке в порушення ст.370 КПК України є необгрунтованим та невмотивованим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з грубим порушенням вимог КПК України, а тому її слід скасувати, постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, під час якого перевірити обґрунтованість клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль та наявність законних підстав для цього чи існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що він є доказом злочину, предметом злочину, з`ясувати кому належить автомобіль ЗІЛ-121 д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від " 25 " жовтня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в тому ж складі суду.

Ухвала апеляційного суду Тернопільської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2