Справа № 283/988/17
Провадження №1-кп/283/127/2017
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
04 липня 2017 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000217 по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого

вироком Малинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбуття покарання з випробування, з іспитовим строк 2 роки
за ч.1 ст.296 КК України , -
ВСТАНОВИВ :
19 лютого 2017 року близько 19 год. ОСОБА_5 , знаходячись на пероні станції м. Малин Житомирської області, помітив ОСОБА_4 , який йшов до приміщення залізничного вокзалу та покликав його до себе. Під час розмови з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи протиправну вседозволеність, прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, з особливою зухвалістю, кулаком правої руки наніс ОСОБА_4 один удар в ділянку щелепи зліва, спричинивши тілесні ушкодження, після чого пішов по перону, залишивши ОСОБА_4 на місці.

У подальшому, ОСОБА_4 для з`ясування стосунків та встановлення причини спричинення йому тілесних ушкоджень, наздогнав ОСОБА_5 на залізничному пероні. Під час розмови, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, безпричинно, з хуліганських спонукань, кулаком правої руки наніс йому удар в ділянку щелепи зліва та удар лівою ногою по правій нозі, спричинивши тілесні ушкодження.

У результаті нанесених ударів, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів нижньої щелепи зліва та перелому правої малогомілкової кістки в ділянці верхньої третини, які по всій категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров"я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України визнав частково та дав наступні показання, що 19 лютого 2017 року близько 19 години він разом із своїми знайомими знаходилися на пероні залізничного вокзалу м. Малина.

Обвинувачений став кликати одного із своїх знайомих і до нього чомусь підійшов потерпілий.

ОСОБА_5 не розуміючи чому саме та з якою метою він вчиняє такі дії, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в обличчя, в область щелепи зліва. Після чого потерпілий відбіг у сторону, а обвинувачений пішов по перону.

Коли він йшов, то відчув, що йому нанесли удар тяжким предметом в область спини.

Обвинувачений від удару присів, а коли піднявся, то побачив, що потерпілий тримав у руках ріжковий ключ.

ОСОБА_5 наблизився до потерпілого та наніс йому удар кулаком правої руки в область щелепи, зліва. Після даного удару ОСОБА_4 став відходити та впав з перону на землю, а потім коли потерпілий піднявся, то наніс йому удар лівою ногою по правій нозі . В скоєному щиро кається.

З показань потерпілого ОСОБА_4 видно , що 19 лютого 2017 року близько 19 години він приїхав разом з дружиною на залізничний вокзал, де дружина сіла у приміській потяг.

Потерпілий знаходився на пероні вокзалу і в цей час почув, що його хтось кличе. ОСОБА_4 побачив, що його кличе ОСОБА_5 та підійшов до останнього щоб з`ясувати, для чого його покликали.

Коли він підійшов до обвинуваченого, то ОСОБА_5 , одразу ж наніс удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого у ліву сторону.

ОСОБА_4 відчув різку біль в область щелепи, у нього з вуха потекла кров.

Обвинувачений розвернувся від нього та пішов по перону. Щоб з`ясувати чому саме йому спричинили ушкодження, потерпілий наздогнав ОСОБА_5 та взяв останнього за плече, будь - яких предметів в руках у потерпілого не було. ОСОБА_5 розвернувся та вдарив потерпілого кулаком правої руки в область щелепи у ліву сторони. ОСОБА_4 не втримався на ногах та впав з перону, а обвинувачений стрибнув до нього та наніс йому удар лівою ногою по правій нозі.

З обвинуваченим потерпілий раніше не був знайомий, будь яких відносин між ними не існувало.

Претензій до обвинуваченого не має, завдана йому майнова та моральна шкода відшкодована повністю, при призначення ОСОБА_5 покарання просить суд застосувати найбільш м`яке покарання, яке не пов`язане з його реальним відбуттям.

11 квітня 2017 року за заявою потерпілого внесені відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України по факту вчинення хуліганських дій ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 , внаслідок, яких були спричиненні тілесні ушкодження потерпілому. ( а.п. 29,36).

06 квітня 2017 року з потерпілим проведено слідчій експеримент, в ході якого ОСОБА_4 , знаходячись на території залізничного вокзалу, дав показання, що 19 лютого 2017 року близько 19 год. коли він знаходився на пероні вокзалу, то його покликав обвинувачений. Потерпілий підійшов до ОСОБА_5 , після чого той наніс йому удар кулаком правої руки в область щелепи зліва. Через невеликій проміж часу потерпілий наздогнав обвинуваченого, який йшов по перону та запитав з якою метою той його побив , однак ОСОБА_5 знову вдарив його кулаком правої руки в область щелепи зліва. Потерпілий став відходити від обвинуваченого та не розрахувавши ширину перону впав з нього на ґрунтове покриття. Після даного потерпілий піднявся, а ОСОБА_5 наблизився до нього та вдарив лівою ногою по правій нозі потерпілого. До протоколу додається фототаблиця. ( а.п. 39-43)

Відповідно до висновків судово медичної експертизи від 28 березня 2017 року та додаткової судово медичної експертизи від 11 квітня 2017 року у потерпілого малися тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів нижньої щелепи зліва та перелому правої малогомілкової кістки в ділянці верхньої третини, які по всій категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров"я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів з достатньою силою прикладання , можливо в час та обставин вказаних потерпілим та у фабулі даної постанови.

Дані ушкодження потерпілий не міг отримати внаслідок падіння на тверду поверхню. Потерпілий в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень міг знаходиться у вертикальному або близькому до нього положенні.

Покази потерпілого, які він давав під час слідчого експерименту відповідають механізму спричинення йому тілесних ушкоджень, де він вказує, що йому були нанесені удари в ділянку нижньої щелепи та правої гомілки. ( а.п. 46,48).

З висновку судово психіатричної експертизи від 16 травня 2017 року встановлено, що ОСОБА_5 в період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки психічними захворюваннями не страждав, виявляв ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, однак вищевказані зміни зі сторони психіки не досягли ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_5 міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру. ( а.п. 68.70).

До показів обвинуваченого в тієї частині, що останній показав, що коли він йшов по перону, то його наздогнав потерпілий та вдарив ріжковим ключем у спину, суд відноситься критично та вважає, що ці показання дані з метою уникнення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин.

Ці показання повністю спростовуються дослідженими судом доказами. Так в ході допиту та проведеного слідчого експерименту з потерпілим, останній показав, що він наздогнав обвинуваченого та торкнув останнього за плече, будь яких предметів в руках не мав та тілесних ушкоджень обвинуваченому не спричиняв.

У відповідності до статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється стороною кримінального провадження, однак в ході судового розгляду стороною захисту на підтвердження факту заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень обвинуваченому не надано жодного доказу.

Виходячи з наведеного дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_5 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, який скоїв ОСОБА_5 , передбачений ч.1 ст.296 КК України є умисним злочином невеликої тяжкості.

Обставиною, пом`якшуючою покарання у обвинуваченого є добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, обтяжуючою покарання є рецидив злочину.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

В досудовій доповіді Малинського районного відділу з питань пробації зазначено, що беручи до уваги, що до обвинуваченого застосовувалась пробація, однак останній вчинив злочин в період іспитового строку, то повторне застосування пробації до обвинуваченого неприпустиме.

ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання , яке буде достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень. ( а.п.18-19).

Враховуючи вищевикладені обставини, при призначенні покарання, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у межах установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України у виді арешту.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання » від 24 жовтня 2003 року № 7, зазначено, що, виходячи з положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Керуючись ст.ст.368,369,373,374,376 КПК України ,суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 6 ( шість ) місяців.

Відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 КК України суд до покарання призначеного за новим вироком повністю приєднує невідбутну частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року терміном 1 рік позбавлення волі та призначає остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк - 1 ( один ) рік 6 ( шість ) місяців.
Запобіжний захід засудженому не обирався.

Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна карга до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1