Номер провадження: 11-кп/785/1147/16
Номер справи місцевого суду: 492/910/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Саратського районного суду Одеської області від 31.08.2015 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000034 від 11.01.2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, одружений, пенсіонер, раніше не судимий,
засуджений за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 13 600 грн.
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 засуджений за те, що умисно не виконав рішення апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2012 року, що набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, яким ОСОБА_7 був зобов`язаний повернути потерпілій ОСОБА_8 належний їй на праві власності напівпричіп бортовий, тентований, марки SREM, модель МЕТАСО SD334, шасі НОМЕР_1 , 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , у повністю укомплектованому та придатному для експлуатації стані.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив вирок без урахування того, що він не виконав рішення суду з незалежних від його волі причин, так як не має матеріальних і фізичних можливостей для цього. Судом першої інстанції не врахована наявність постанови слідчого прокуратури Арцизського району Одеської області від 17.10.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи в зв`язку з відсутністю в його діях ознак злочину, передбаченого ст. 382 КК України, яка не скасована.
Крім цього, ОСОБА_7 зазначив, що йому, в порушення вимог ст. 365 КК України, не було надано останнє слово, чим порушено право на захист.
Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд для виконання судом на стадії підготовчого засідання вимог п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України щодо обвинувального акту, який не відповідає вимогам ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, апеляційний суд дослідив обвинувальний акт, затверджений прокурором Арцизського району Одеської області 19.05.2014 року, та встановив, що обвинувальний акт складений з істотними порушеннями вимог ст.291 КПК України, яке тягне за собою скасування вироку районного суду, що не дає апеляційному суду можливості прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги та визначитись стосовно доведеності вини і кваліфікації дій обвинуваченого.

До такого висновку апеляційний суд дійшов виходячи з того, що, згідно з положеннями ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно з положеннями ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд, згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, повинен повернути обвинувальний акт прокурору.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3, ч.4 ст.110, ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний документ, яким завершується досудове розслідування, у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, і який після його складання слідчим (прокурором) затверджується прокурором. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Зокрема, відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити: 1)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Разом з цим, в обвинувальному акті, всупереч вимогам ст.291 ч.2 п.5 КПК України, відсутнє формулювання обвинувачення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що обвинувачення ОСОБА_7 не було висунуте з дотриманням процедури, передбаченою законом.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, розглянув фактично не висунуте у встановленому законом порядку обвинувачення та ухвалив обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 .
Таке рішення районного суду не відповідає вимогам ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципу верховенства права, закріпленого в ст.8 КПК України.

Крім того, ухвалення судом першої інстанції обвинувального вироку в цьому кримінальному провадженні, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка підлягає обов`язковому застосуванню під час судового провадження.

Враховуючи викладені обставини, встановлені апеляційним судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, апеляційний суд вважає встановленим факт невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та недотримання судом належної правової процедури під час підготовчого провадження, внаслідок чого був ухвалений обвинувальний вирок, без врахування положень ст.2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що в ухвалі Арцизського районного суду Одеської області від 11.09.2013 року та ухвалі апеляційного суду Одеської області від 05.11.2014 року розглядалися інші підстави при вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення є істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку апеляційного суду відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті перешкоджала суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно, встановлені обставини тягнуть за собою скасування оскарженого вироку, але при цьому не дають апеляційному суду процесуальної можливості ухвалити за результатами апеляційного розгляду своє рішення по суті обвинувачення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, можливість скасування судом апеляційної інстанції вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції передбачена лише за умови встановлення порушень, передбачених п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст. 412 цього Кодексу, однак, апеляційним судом встановлені порушення, передбачені ч.1 ст.412 КПК України, в зв`язку з чим призначення нового розгляду кримінального провадження в даному випадку діючим КПК України не передбачено.

Зокрема, згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані має неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені положення КПК України та практику Європейського суду з прав людини, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які були допущені судом першої інстанції, не можуть бути усунені в порядку апеляційного розгляду, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК України, апеляційний суд визнає встановлені порушення істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно з положеннями ч.1 ст.416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV КПК України в іншому складі суду.

Враховуючи, що розділ ІV КПК України починається главою 27 КПК України, яка регламентує підготовче провадження, і, зокрема, ст.314 КПК України, яка регламентує питання, що підлягають вирішенню в підготовчому провадженні, апеляційний суд звертає увагу на необхідність початку нового розгляду кримінального провадження саме з підготовчого засідання, з урахуванням питань, що вирішуються згідно вимог ст.314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання суду першої інстанції необхідно, неухильно дотримуватись вимог ст. 314 КПК України та прийняти за результатами попереднього розгляду законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Крім того, мають бути прийняті до уваги висновки ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.07.2016 року за результатами розгляду доводів в апеляційних та касаційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 7-9, 331, 370-372, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - частково задовольнити.

Вирок Саратського районного суду Одеської області від 31.08.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження №0000034 від 11.01.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого .1 ст. 382КК України, в Саратському районному суді Одеської області, в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 27.12.2016 року, о 16:30 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2