АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/25/17 Справа № 1-549/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора на постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Куба Лакського району республіки Дагестан Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 3 ст. 301, ч. 4 ст. 152, ч.3 ст.153, п.п. 2, 10 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої за ч. 3 ст. 301, ст.166, ч. 1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року вказану кримінальну справу направлено прокурору м.Дніпродзержинська (нині Кам`янське) для проведення досудового розслідування.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на порушення органом досудового розслідування при складанні обвинувального висновку вимог ст.ст. 64, 223 КПК України 1960 року, зокрема при формулюванні обвинувачення по епізоду вбивства малолітньої ОСОБА_10 не зазначено і не встановлено мотив скоєного злочину та час вчинення вбивства малолітньої ОСОБА_10 , що на думку суду неможливо усунути в ході судового слідства, оскільки встановлення такого мотиву під час судового розгляду істотно обмежує право на захист.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 137-Е-Д від 27.04.2011 року, не отримано відповіді на питання про відповідність механізму утворення тілесних ушкоджень у ділянці обличчя і шиї потерпілої ОСОБА_10 механізму, вказаному ОСОБА_7 при проведенні слідчих дій.
В порушення вимог ст. 64 КПК України 1960 року органом досудового слідства стосовно ОСОБА_8 в постанові про притягнення в якості обвинуваченої і в тексті обвинувального висновку за епізодом злочинної діяльності в частині злісного невиконання обов`язків по вихованню, утриманню і нагляду за дитиною не зазначено час (період часу), протягом якого ОСОБА_8 не виконувала відповідні обов`язки, що на думку суду є істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону, так як спричинило порушення права обвинуваченої на захист від пред`явленого обвинувачення.
Порушення аналогічного характеру допущені органом досудового слідства при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_8 по епізоду у виготовленні творів порнографічного характеру, скоєному за попередньою змовою групою осіб, тоді як ст. 301 КК України встановлено кримінальну відповідальність лише за наявності мети - збуту чи розповсюдження, при цьому ж ОСОБА_7 обвинувачується у виготовленні і розповсюдженні творів порнографічного характеру за попередньою змовою з ОСОБА_8 , вказівок на те, яким чином ОСОБА_8 брала участь в поширенні або була проінформована про цілі збуту або поширення даної продукції обвинувальний висновок не містить, що також призвело до порушення права на захист.
При описі в тексті обвинувального висновку епізоду приховування трупу малолітньої потерпілої зазначено про вчинення цих дій ОСОБА_10 (т.7 л.д.73), тоді як обвинувачується за ч. 1 ст.396 КК України ОСОБА_8 .
Зазначив, що відсутність чітко сформульованого обвинувачення порушує один із головних конституційних принципів право обвинуваченого на захист і справедливий судовий розгляд, позбавляє права обвинуваченого знати, в яких конкретно діях його обвинувачують і за якими фактичними обставинами, а також позбавляє можливості суд належним чином встановити істину в кримінальній справі.
В апеляції прокурор просить постанову суду скасувати як незаконну та передчасну, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого судового засідання.
Вважає, що висновки суду про неможливість призначення кримінальної справи до судового розгляду, без усунення порушень і протиріч, допущених органом досудового слідства під-час розслідування справи є необгрунтованими, оскільки вказані в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 року(т.9 а.с.191-199) факти, які слугували скасуванню вироку Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15.09.2014 року, суд не обгрунтував неможливість призначення справи до судового розгляду, в ході якого можливо усунути допущені порушення шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідка, виклику і допиту нових свідків, проведення додаткових або повторних експертиз, витребування документів, судових доручень в порядку ст.3151 КПК України (1960 року), проведення інших процесуальних дій, а також шляхом відновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу.
В своєму запереченні ОСОБА_7 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області без змін.
Вислухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, просив скасувати постанову суду, а справу направити на новий судовий розгляд, захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підсудного ОСОБА_7 , підсудного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляції та просили залишити постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі ч.1 ст.246 КПК України при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника, потерпілого, позивача, відповідача чи їх представників своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового розслідування були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
Відповідно до ст.281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
На думку колегії суддів, наведені вище обставини, які вказані судом у постанові, не є підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, а доводи апеляції прокурора щодо порушення норм кримінально-процесуального законодавства в частині направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з підстав, передбачених ст.246 КПК України зі стадії попереднього розгляду справи, є слушними.
Відповідно до ст.277 КПК України, під час судового розгляду до закінчення судового слідства, прокурор вправі змінити пред`явлене особі обвинувачення.
З матеріалів справи вбачається, що суд мав можливість усунути вказану у постанові неповноту і неправильність на стадії розгляду справи самостійно, однак повертаючи справу прокурору на додаткове розслідування, судом така можливість виправлення неповноти та неправильності досудового розслідування, зокрема в частині визначення мотиву вчинення інкримінованого ОСОБА_7 вбивства, часу та обставин скоєння ОСОБА_8 злочинних дій, передбачених ч.1 ст.166, ч.3 ст.301 КК України та виправлення даних обвинуваченої в частині її ініціалів ім`я та по батькові в тексті обвинувачення за ч.1 ст.396 КК України, не з`ясована.
Крім того, виявлену неповноту і неправильність суд має можливість усунути і шляхом допиту осіб, витребування необхідних матеріалів, призначення експертиз, виконання певних слідчих дій у порядку, передбаченому ст.315-1 КПК України та проведення інших заходів, направлених на повне та всебічне з`ясування обставин справи.
Суд лише після повного та всебічного дослідження доказів у справі повинен самостійно дати відповідну оцінку вказаним доказам за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що передбачено ст.323 КПК України та прийняти відповідне законне рішення.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 от 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, яке регулює повернення кримінальної справи на додаткове розслідування», повертаючи справу на додаткове розслідування, суд не має права наперед вирішувати питання про формулювання та об`єм звинувачення, його доведенність, кваліфікацію скоєного, достовірність того чи іншого доказу або переваги одних доказів над іншими, а також вважати встановленими обставини, які підлягають перевірці в ході додаткового розслідування.
Порушуючи положення ст.281 КПК України, суд у постанові фактично дав оцінку доказам по справі та вважав встановленими обставини, які, на думку суду, підлягають перевірці в ході додаткового розслідування.
Що стосується міри запобіжного заходу підсудному ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає, що в судовому засіданні не приведено даних про те, що відпала необхідність в раніше обраній йому мірі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що може бути підставою для її зміни на підставі ч.4 ст.165 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (в редакції 1960 року) та перехідними положеннями розділу 11 КПК України (в редакції 2012), колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року про направлення прокурору для проведення додаткового розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 301, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст.153, пунктами 2, 10 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 301, ст.166, ч. 1 ст. 396 КК України - скасувати та направити кримінальну справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити у вигляді тримання під вартою до 23 червня 2017 року включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишити у виді підписки про невиїзд.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: