№ 539/1951/17
№1-кс/539/410/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області,-
В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_4 01.08.2017 року звернувся до Лубенського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області.
В скарзі зазначив, що він від шлюбу з ОСОБА_5 має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З травня 2016 року шлюбні відносини між ним та ОСОБА_7 були припинені, і вона з їх донькою переїхала проживати до свої матері ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 . Однак, він не припинив спілкуватися зі своєю донькою ОСОБА_9 , неодноразово забирав її до себе на вихідні. Крім того, у серпні 2016 року він вирішив поїхати на відпочинок разом з донькою до Автономної республіки Крим у селище Гурзуф. ОСОБА_7 дала згоду на виїзд доньки, та дала згоду про що оформила нотаріальну заяву від 23 серпня 2016 року. Крім того ОСОБА_7 зібрала речі дитини, які знаходилися в будинку її матері ОСОБА_8 .
З 24 серпня 2016 року по 04 вересня 2016 року він разом з донькою відпочивав у Криму. Під час перебування на відпочинку його донька по кілька разів на день мала телефонне спілкування по мобільному телефону із матір"ю ОСОБА_7 , надсилала фотографії по «VіЬег» своїй старшій сестрі ОСОБА_10 , яка проживає у одному будинку разом із матір`ю та бабусею у місті Лубнах. 05 вересня він повернув доньку її матері. Після повернення з відпочинку ОСОБА_9 розповіла матері, сестрі, бабусі та дідусю про свій відпочинок на морі, показувала їм фотографії, відео, сувеніри та його подарунки.
У 2017 році ОСОБА_7 звернулась до Лубенського міськрайонного суду із надуманим позовом про стягнення з нього аліментів. Позов був побудований на тезі, що він нібито свою доньку не утримує, хоча це не відповідає дійсним обставинам справи, бо він свою доньку повністю одягає, годує, оплачує її лікування та відпочинок. Крім того його донька, відповідно до рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради №16 від 25 січня 2017 року «Про визначення порядку побачень та участі батька у вихованні доньки» постійно проживає з ним в його будинку дві з половиною доби на тиждень.
Під час судового розгляду позову ОСОБА_7 (справа №539/223/17) у судовому засіданні 27.04.2017 року, як свідок була допитана ОСОБА_8 (його колишня теща та бабуся доньки ОСОБА_9 ). Вона була приведена до присяги свідка, попереджена про кримінальну відповідальність по ст.ст. 384, 385 ККУ, розписалась про це у відповідному судовому документі.
Свідок ОСОБА_8 під час дачі показань (27.04.2017 року з 13 годин 44 хвилин до 13 годин 46 хвилин) повідомляла суду завідомо неправдиві дані. Так вона, точно знаючи про те, що її онука ОСОБА_6 у серпні-вересні 2016 року разом з ним відпочивала у Криму, суду категорично стверджувала, що він свою доньку у цей період у Крим не возив, а ОСОБА_9 весь час перебувала у неї вдома та нікуди з міста Лубни не відлучалась. Навіть показані суддею ОСОБА_11 свідкові безперечні докази про перебування ОСОБА_9 з ним у Криму (фотографії), свідок все одно це заперечувала, називала їх фотошопом. Неправдиві показання суду цей свідок давала з метою допомогти виграти судовий процес своїй донці. Цими свідченнями свідок ОСОБА_8 намагалась створити у суді хибне враження того, що нібито він свою доньку не утримує, фінансово не забезпечує, не організовує її відпочинок та оздоровлення.
Вважає, що в діях громадянки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається наявність складу кримінального правопорушення, яке передбачене ст.384 ч.1 КК України, тобто завідомо неправдиве показання свідка в суді.
19.06.2017 року він подав у Лубенський ВП ГУНП в Полтавській області заяву «про вчинення кримінального правопорушення», прохав внести до ЄРДР відомості та розпочати розслідування стосовно громадянки ОСОБА_8 по ст.384 ч.1 ККУ.
28 липня 2017 року у відділі поліції він отримав висновок від 12.07.2017 року «про результати розгляду повідомлення гр. ОСОБА_4 », з якого він зрозумів, що його заява у ЄРДР не внесена і взагалі по ній розслідування не проводилось бо лейтенант поліції ОСОБА_12 навіть не опитав громадянку ОСОБА_8 (йому ніхто не відкрив дверей, а на повістки вона не реагувала). Крім того, Семенюта явно не розібрався у матеріалах, які він додав до своєї заяви, які чітко свідчать про те, що ОСОБА_8 під присягою давала суду завідомо неправдиві показання. Він чомусь побачив у цих обставинах ознаки цивільно-правових відносин.
Прохав суд постановити ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Лубенського ВП ГУПН в Полтавській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 19.06.2017 року «про вчинення кримінального правопорушення» щодо вчинення громадянкою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 кримінального правопорушення по ст.384 ч.І КК України та розпочати досудове розслідування.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 вимоги своєї скарги підтримав, прохав їх задовольнити.
Керівник Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області в судове засідання не з"явився.
Прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги.
Ознайомившись з поданою скаргою та доданими матеріалами, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 про не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Лубенським відділом поліції ГУНП в Полтавській області підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав .
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України).
Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.
Згідно ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Відповідно до ст. 214 ч.4 КПК України слідчий ,прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов"язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Крім того, відповідно до п.3.1 Положення про порядок ведення ЄРДР затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків(про): 1) заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч.1 ст. 214 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що працівники Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, отримавши заяву про кримінальне правопорушення, були процесуально зобов`язані виконати вимоги КПК України та внести безпосередньо відомості по даному приводу до Єдиного реєстру досудових розслідувань .
Бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому розслідуванні може бути оскаржена до слідчого судді .
Частиною 2 статті 307 КПК України визначено процесуальні повноваження та способи реагування слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування, одним із яких є зобов`язання вчинити певну дію, зокрема внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов"язання припинити дію; 3) зобов"язати вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скраги.
На підставі вищевикладеного вважаю за необхідне зобов`язати уповноважену особу Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Керуючись ст.ст.7, 25,26 214 303, 307 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_4 про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Лубенським відділом поліції ГУНП в Полтавській області - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 19.06.2017 року «про вчинення кримінального правопорушення» щодо вчинення громадянкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 кримінального правопорушення по ст.384 ч.І КК України та розпочати досудове розслідування.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1