Справа № 373/770/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000016 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівка Чигиринського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

встановив:
Старший солдат ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді кулеметника 2 гармати 1 самохідно-артилерійського взводу 10 батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у період з 22.08.2015 по 04.09.2015, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно без дозволу відповідних начальників та командирів, залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_2 ), свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а саме кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, зазначивши, що обвинувачення є йому зрозумілим.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.
08 червня 2017 року під час підготовчого судового засідання прокурор повідомив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості наступного змісту :
«1.13.04.2017 прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону старшим
лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , громадянину:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Медведівка Чигиринського району Черкаської області, українцю, громадянину України, раніше не судимому, не одруженому, з середньою-спеціальною освітою, призваному ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючому, обіймаючому посаду у період з 04.07.2015 по 21.07.2016 номера обслуги кулеметник 2 гармати 1 самохідно-артилерійського взводу 10 батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
вручено обвинувальний акт за обвинуваченням у самовільному залишенні військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного часу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
22.04.2015 старший солдат ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України від 14.01.2015
№ 15.
04.07.2015 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1
№ НОМЕР_2 ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги кулеметника 2 гармати 1 самохідно-артилерійського взводу 10 батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
21.07.2016 наказом ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №198 старшого солдата ОСОБА_4 звільнено в запас.
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №3 03 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.
Відповідно до вимог ч.ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з вимогами п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Проходячи військову службу за контрактом, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV,
ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Незважаючи на вищевикладене, старший солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
22.08.2015 близько 10 год. 00 хв. перебуваючи у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, без дозволу відповідних начальників та командирів залишив військову частину, незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки та проводив час на власний розсуд.
04.09.2015 старший солдат ОСОБА_4 повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 у період з 22.08.2015 по 04.09.2015, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно без дозволу відповідних начальників та командирів, залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_2 ) свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а саме кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, ОСОБА_4 являється учасником Антитерористичної операції на Сході України.
Кримінальним правопорушенням шкода не завдана.
(Підписи прокурора та обвинуваченого).
2. Беззастережне визнання винуватості:
2.1. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі.
2.2. ОСОБА_4 під час досудового розслідування щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину.
3. Визначення покарання при затверджені угоди судом і постановлення вироку:
3.1.Сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який за місцем проходження військової служби та проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину. Поряд з цим, ОСОБА_4 являється учасником антитерористичної операції на Сході України.
Враховуючи викладене, з урахуванням інтересів суспільства, сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 з метою попередження вчинення ним нових злочинів про призначення, мінімальний строк позбавлення волі встановленого в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
4. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості:
4.1. Обвинувачений розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є:
4.1.1. Для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.
Підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, мені роз`яснено і є зрозумілими.
4.1.2. Для підозрюваного чи обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого мені кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявляти клопотання, виклик свідків і надання суду своїх доказів, мені роз`яснено і є зрозумілими.
(Підписи прокурора та обвинуваченого).
5. Наслідки невиконання угоди:
5.1. Обвинувачений розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
5.2. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
5.2.1. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
(Підписи прокурора та обвинуваченого).»
Угода підписана прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 .
Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.12, ч.4 ст.407 КК України, ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні. Укладена угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Укладення сторонами даної угоди є добровільним.
Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.
Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.
Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На виконання вимог ст.474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного в даній угоді.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 червня 2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 , яка здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1