Справа
Номер провадження 1-в/556/870/2016
У Х В А Л А
Іменем України
14.12.2016 року року Володимирецький районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК-76 -. ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимиирець в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.; раніше судимого 16.05.2012 року Рівненським міським судом за ст.. 186 ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.
засудженого 08.07.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ст.ст. 186 ч.2, 69 КК України - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн., на підставі ст.. 72 ч.3 КК України вирок суду від 16.05.2012 року виконувати самостійно.
13.10.2015 року вироком Апеляційного суду Рівненської області вирок Рівненського міського суду від 08.07.2015 року в частині призначеного покарання скасовано, засуджений за ст.. 186 ч.2, 71 КК україни 4 роки 2 місяці позбавлення волі, частково приєднано невідбуиту частину покарання за попереднім вироком суду від 16.05.2012 року. В решті вирок суду залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.
В судовому засіданні засуджений підтримав дану заяву, просив застосувати положення Закону України «Про амністію у 2014 році», скоротити наполовину невідбутий строк покарання за вироком суду.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні пояснив, що на засудженого ОСОБА_5 не поширюється дія Закону про амністію, у зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_5 з тих підстав, що дія цього Закону на засудженого не поширюється. .
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали особової справи засудженого та письмові докази, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 16.05.2012 року Рівненським міським судом за ст.. 186 ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.
Під час вказаного іспитового строку ОСОБА_5 знову вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186, 69 КК України, і засуджений 08.07.2015 року за цей злочин вироком Рівненського міського суду Рівненської області - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
13.10.2015 року вироком Апеляційного суду Рівненської області вирок Рівненського міського смуду від 08.07.2015 року в частині призначеного покарання скасовано, засуджений за ст.. 186 ч.2, 71 КК україни 4 роки 2 місяці позбавлення волі, частково приєднано невідбуиту частину покарання за попереднім вироком суду від 16.05.2012 року. В решті вирок суду залишено без змін.
У відповідності до ст..12 КК України, злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України відноситься до тяжких злочинів.
А у відповідності до ст.8 п.в) Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Крім того, згідно довідки з особової справи, станом на 19.04.2014 року засуджений ОСОБА_5 покарання в місцях позбавлення волі не відбував.
Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5-цього Закону.
Статтею 11 Закону встановлено, що особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом. Про нове обчислення строку покарання і про дату закінчення відбування покарання засуджені повинні бути офіційно поінформовані протягом місяця після опублікування цього Закону.
Таким чином, зі змісту вказаних статей вбачається, що скорочення наполовину призначеного покарання стосується лише тих осіб, які на момент набрання чинності цим Законом вже відбували призначене покарання, тобто були засудженими.
Однак, ОСОБА_5 на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», не був засудженим, не відбував покарання в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим дія Закону України «Про амністію у 2014 році» на нього не поширюється.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 10 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, суд,-
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень Закону України "Про амністію у 2014 році", за безпідставністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через Володимирецький районний суд, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом 7 діб з часу отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1