Справа № 357/519/17
1-кп/357/314/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000100 від 26.12.2014 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добросілля, Берегівського району Закарпатської області, угорця, громадянина України, з базовою середньою освітою, несудимого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 скоїв злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) від 25 березня 2014 року, № 62, солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу під час мобілізації 25 березня 2014 року через ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду старшого стрільця 8-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, зобов?язаний керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на вказаній посаді у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, близько 8 год. 30 хв. 1 вересня 2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_3 , що дислокується на АДРЕСА_2 , і до 4 січня 2017 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Близько 6 год. 4 січня 2017 року ОСОБА_4 був затриманий співробітниками Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області і 5 січня 2017 року доставлений до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 6 січня 2017 року, № 6, солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби у запас, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Берегівського ОМВК Закарпатської області.

Дії обвинуваченого кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 надійшов до суду 19.01.2017 року.

У підготовчому судовому засіданні 23.02.2017 року сторонами подано на затвердження суду угоду про визнання винуватості, укладену цього дня обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 ..

Згідно з указаною угодою ОСОБА_8 , добровільно ініціювавши укладення цієї угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідно до обставин та правової кваліфікації, викладених в угоді та в обвинувальному акті, і щиро розкаявся у вчиненому.

При цьому сторони, приймаючи до уваги відсутність у обвинуваченого будь-яких обтяжуючих покарання обставин, наявність обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як то повне та беззаперечне визнання вини і щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, пов?язаних перенесенням гострої стресової ситуації під час тривалої участі в бойових діях на території Донецької області, участь в АТО, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, враховуючи тяжкість злочину та особу обвинуваченого, котрий уперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і за місцем проходження військової служби, визнали за можливе застосування до обвинуваченого при призначенні покарання за скоєне ст. 69 КК України і узгодили призначення останньому іншого, більш м?якого покарання, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 407 КК України, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн..

В судовому засіданні сторони підтвердили зазначену угоду, ствердили про добровільність її укладення і просять суд вказану угоду затвердити.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України, містить формулювання обвинувачення, його належну правову кваліфікацію, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення,

Угода також містить детальне роз?яснення передбачених ст. 473 КПК наслідків затвердження її судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди, роз?яснення права обвинуваченого на судовий розгляд справи відповідно до положень ч. 4 ст. 474 КПК, роз?яснення визначених ст. 394 та ст. 424 КПК підстав оскарження вироку суду, яким затверджено угоду.

Угоду укладено за участі захисника обвинуваченого і підписано усіма її учасниками.

Зогляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, є правильною.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства. Права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються.

На переконання суду сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого стороннього впливу. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, визначеним ст. 65 КК України. Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є реальним.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 та прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000100 від 26.12.2014 року.

На підставі зазначеної угоди ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання за ст. 407 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1 ,