АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012916 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
15.07.2016 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Справа № 11кп/796/1329/2017
Категорія: ч. 1 ст. 162 КК України
Суддя у першій інстанції ОСОБА_7
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1 .
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2016 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Згідно з вироком суду, 28 жовтня 2015 року, приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля буд. № 28 по вул. Туполева в м. Києві, звернув свою увагу на зелений металевий паркан, за яким знаходиться садівниче товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Оглянувши територію товариства за парканом, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до володіння особи, яке знаходилось на території садівничого товариства «Зелений куточок», з метою ночівлі.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до володіння особи, ОСОБА_5 переліз через зазначений паркан товариства, після чого опинився на АДРЕСА_3 садівничого товариства «Зелений куточок», де підійшов до земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить на підставі права власності ОСОБА_8 .
Підійшовши до зазначеного володіння, ОСОБА_5 , проник на його територію, де у подальшому на столі знайшов металевий лом за допомогою якого, шляхом пошкодження дверної рами, проник до приміщення літньої кухні.
В подальшому ОСОБА_5 направився до вхідних дверей нежитлового приміщення дачного будинку та за допомогою металевого лому, пошкодивши дверну раму, проник до нежитлового приміщення дачного будинку. Після чого, оглянувши все всередині вийшов на подвір`я вказаної земельної ділянки, де звернув увагу на приміщення бані, яке знаходилося з тильної сторони дачного будинку. Після чого за допомогою металевого лому, шляхом пошкодження дверей, проник до приміщення бані, де залишився ночувати.
В подальшому, у вказаному приміщенні, 28 жовтня 2015 року, приблизно о 09 год. 20 хв., ОСОБА_5 був виявлений власником володіння ОСОБА_8 , який викликав працівників поліції.
Не погодившись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи встановлені судом першої інстанції фактичні обставини, просить вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року стосовно нього змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що призначене йому за сукупністю злочинів покарання є занадто суворим, так як ч. 2 ст. 162 КК України, за якою його визнано винуватим, взагалі не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , за згодою сторін кримінального провадження визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
У зв`язку з цим суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини та правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст. 404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до невеликої тяжкості, дані про його особу, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, не працює. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 судом визнано щире каяття, а обставинами, які його обтяжують рецидив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновків про необхідність обрання обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі в межах санкції цієї статті.
Призначаючи покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, суд, належним чином вмотивувавши своє рішення, визначив ОСОБА_5 остаточне покарання за даним вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2016 року, яким ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 та ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням при цьому вимог ч.1 ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, вважаючи що саме такий вид та розмір покарання сприятиме досягненню його мети.
При цьому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо надмірної суворості покарання в даному випадку є безпідставними, оскільки суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів дотримався вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що судом не порушено.
Виходячи з викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого про пом`якшення йому покарання як за ч. 1 ст. 162 КК України, так і призначеного за правилами ч.4 ст.70 КК України, задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції також прийняте рішення про зарахування ОСОБА_5 , відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 18 листопада 2016 року по день набрання вироком законної сили. У зв`язку із набранням з 21.06.2016 року чинності змінами до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 18.05.2017 року №2046-VII) таке зарахування слід провести до 20.05.2017 року, включно.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404,405, 407 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з часу отримання копії ухали.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3