Справа № 582/1218/16-к
Провадження № 1-кп/581/5/17
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
22 лютого 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у м.Суми, зареєстрований у с. Сагарівка Буринського району Сумської області, мешкає по АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в :
10 жовтня 2015 року ОСОБА_4 біля недіючої ферми в с.Черепівка Буринського району Сумської області зірвав верхні частини стебел рослини коноплі та приніс їх до свого житла по АДРЕСА_2 , прибдавши таким чином для власного вживання, без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Вдома із метою висушити вказані рослини, він поклав їх на горище сараю. Висушивши їх, частину подрібнив та склав у мішки і пакети, залишивши зберігати у житловому будинку та підсобних приміщеннях господарства, таким чином допустивши виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу без мети збуту.
Під час обшуку 13 січня 2016 року за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 вилучено на горищі сараю, у приміщенні кладової будинку, у кімнаті будинку, дивані будинку сухі частини рослин світло-зеленого кольору, а також подрібнену суху речовину рослинного походження.
Згідно з висновком експерта від 19 січня 2016 року №44, надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить:
36,63 г (в пакеті №1500574),
91,77 г ( із суміші в пакеті №2161325),
367,4 г (із суміші в мішку з написом на бирці: «вилучено 13.01.2016 року в господарстві ОСОБА_6 та ОСОБА_4 …»,
147,34 г (у мішку із написом на бирці: «вилучена в середині дивану»,
265,6 г (у мішку із написом на бирці: «вилучена в приміщенні кладової),
2839,79 г (в мішку із написом на бирці: «вилучена з горища господарського сараю».
Загальна маса вилученого канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 3748,53 г.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188, визначені особливо великі розміри для наркотичного засобу канабісу - від 2500 г.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичного засобу без мети збуту в особливо великих розмірах.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доводиться такими доказами.
Із протоколу обшуку від 13 січня 2016 року, проведеного на підставі вказаної ухвали слідчого судді, вбачається вилучення працівниками поліції з горища сараю, приміщення кладової будинку, кімнати будинку, дивану в будинку сухих частин рослин світло-зеленого кольору та подрібненої сухої речовини рослинного походження. Зафіксована у вказаному протоколі слідча дія вцілому відповідає передбаченим ст. 104, 223, ч. 7 ст. 236 КПК України вимогам.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які брали участь у проведнні обшуку у якості понятих, пояснили.
ОСОБА_7 вказав, що у січні 2016 року його та ОСОБА_8 забрав з роботи дільничний інспектор поліції для обшуку житла ОСОБА_4 , з метою відшукання проводів. Під час обшуку вдома була дружина ОСОБА_9 з дітьми, ОСОБА_4 прийшов після обшуку. Розпочали обшук з подвір`я, де він особисто бачив як знайшли на горищі сараю розкидану тонким шаром якусь підсушену траву (стебло довге, мала специфічний запах), яку слідчі сфотографували та зібрали в мішок, а також під дахом мішечок із сіменами. Продовживши обшук будинку ними було також знайдено: в коридорі - мішок з травою, на вигляд такою як і на горищі сараю; в дивані також схожу як і на горищі речовину. Під час обшуку він особисто був присутнім, коли почергово вилучали знайдені предмети, які працівники поліції сфотографували, опечатали і він з ОСОБА_8 розписалися на них. Після складання протоколу обшуку їх було ознайомлено під підпис.
ОСОБА_8 пояснив, що взимку 2016 року на прохання дільничного інспектора поліції разом із ОСОБА_7 поїхав на обшук до ОСОБА_4 . Приїхавши до двору обвинуваченого, він залишився біля двору і періодично на вимогу працівників поліції підходив та ставив підписи на мішках зі знайденими речами. Обставин, під час яких на горищі сараю вилучали знайдене підтвердити не зміг. Був особисто присутній коли працівники поліції в будинку вилучали якусь зелену траву.
Висновком експерта від 19 січня 2016 року №44 підтверджується належність вилученої у обвинуваченого та наданої на дослідження речовини рослинного походження до особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 3748,53 г.
Із протоколу слідчого експерименту від 26 жовтня 2016 року зі схемою до нього та фототаблицями вбачається, що ОСОБА_4 вказав на місце, де ним у жовтні 2015 року були виявлені рослини коноплі, які він зірвав та, замотавши в куртку, приніс до себе додому по АДРЕСА_2 , де їх зберігав.
Вказаний доказ суд вважає належним та не вбачає під час його отримання істотних порушень права обвинуваченої особи на захист, оскільки захисник обвинуваченого за призначенням адвокат ОСОБА_5 підтвердив, що він знав про проведення вказаної процесуальної дії, але відмовився брати участь у ній.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона в якості понятої брала участь у проведенні вказаного слідчого експерименту. Вказувала, що вона разом із двома працівниками поліції, обвинуваченим та іншим понятим ОСОБА_11 їхали в одному автомобілі. Із самого початку від селищної ради та по ходу слідування на автомобілі, ОСОБА_4 самостійно вказував необхідний напрямок руху. Вони направилися у с. Черепівка Буринського району де ОСОБА_4 рукою на місці колишньої ферми показував де він рвав коноплю, а потім поїхали у АДРЕСА_2 де він знову рукою показав на місце де її зберігав. При проведенні слідчої дії жодних зауважень чи скарг ні від кого не надходило.
Щодо наданого суду письмового доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2016 року, то суд не бере його до уваги, виходячи з наступного. Із вказаного протоколу вбачається, що весь хід цієї слідчої дії було зафіксовано лише на відеокамеру. Неодноразові спроби перегляду в судовому засіданні відеозапису із долученого до протоколу диску дали змогу зрозуміти, що слідчий намагався відтворити обставини, за яких проводився обшук, залучивши свідка ОСОБА_6 , однак уривки відеозапису не дали можливості відтворити зафіксованих на відео подій.
Із наданих у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що 17 квітня 2015 року після похорон його батька він домовився з ОСОБА_6 про продаж їй батькового будинку по АДРЕСА_2 , без укладання договору купівлі-продажу. Оглянувши будинок і все господарство, забравши деякі речі, після проведення сороковин по померлому батькові, він дозволив ОСОБА_6 та її сім`ї переїхати до будинку. Однак, з метою збереження майна в господарстві, ОСОБА_6 ще до переїзду завела у вказаному господарстві собаку, приходила туди та господарювала, садила город. Коли він оглядав будинок ніяких підозрілих речовин не бачив, його батько ніколи не курив, лише інколи вживав алкогольні напої. У будинку після смерті батька залишився диван, який стояв у прихожій та в якому знаходилися три пари старого взуття, які він особисто бачив під час огляду, інший диван не відчинявся. За життя його батько проживав в будинку самотньо. Зазначив, що перед тим як передати домоволодіння, з горища сараю він забирав вудочки, більше там нічого не було окрім сміття після сіна.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила наступне. Із середини літа 2015 року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 та двома дітьми проживала у будинку АДРЕСА_2 . Вказала, що їй відомо про притягнення в минулому її співмешканця ОСОБА_4 за наркотики, але вдома за ним нічого подібного не помічала, при ній він ніколи не вживав наркотичні засоби, а надані ним пояснення під час проведення судово-психіатричної експертизи є невірними.
Щодо проведеного у її домоволодінні обшуку зазначила, що його розпочали з літньої кухні, потім зайшли в сарай, із сараю піднялися на горище, де були старі одіяла, якесь сіно, все було розкидано. Поліцейські на горищі зібрали все це сіно в мішок, спустили його вниз та пішли до будинку, де вже в першій кімнаті стояли два мішки. Сам факт виявлення в будинку вилучених речей вона не бачила, бачила лише три мішки з якимись речами, які як вона вважає це речі попереднього господаря, бо він зловживав спиртними напоями і до нього всі ходили, а також багато речей залишилося в будинку після його життя та якими вона та її сім`я користувалися.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила наступне. ОСОБА_4 проживає з її дочкою ОСОБА_6 у фактичному шлюбі майже 12 років, від якого вони мають двоє дітей, але у свідоцтві про народження яких він не значиться батьком.
Раніше їхня сім`я проживала в с. Нижня Сагарівка, а з кінця літа 2015 року переїхали жити по АДРЕСА_2 . Зазначила, що при переїзді до даного будинку вона особисто була присутня, а також приймала участь у проведенні ремонту в ньому. Також в будинку залишилися меблі попередніх господарів, а саме: сервант, дзеркало, шкаф та два дивани. При обшуку даного будинку присутня не була. В гості до них приходила не часто, але раніше ніколи не помічала за ОСОБА_4 вживання ним наркотичних засобів і він ніколи при ній про це не говорив.
До наданих свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_13 показань суд відноситься критично, оскільки вони є близькими йому особами та заінтересовані у результатах розгляду справи на користь обвинуваченого.
Досліджені у судовому засіданні речові докази належним чином упаковані та опечатані. Спосіб упаковки забезпечує неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення, як і зазначено у п. 3 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.
Допитаний у ході судового слідства обвинувачений вину у скоєному не визнав. Вказав, що йому не відомо кому належить вилучена за місцем його проживання наркотична речовина. Участь у слідчому експерименті він брав вимушено під тиском, виконуючи вказівки поліцейських, оскільки йому пообіцяли за це побачення з дітьми.
Надані обвинуваченим пояснення суд вважає не достовірними та розцінює їх як обраний ОСОБА_4 спосіб захисту від кримінального переслідування.
Таким чином, факт скоєння ОСОБА_4 вказаного злочину суд вважає доведеним, а тому його дії кваліфікує за ч.3 ст.309 КК України, оскільки він, незаконно придбав, виготовив, зберігав наркотичний засіб в особливо великих розмірах без мети збуту.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого, його особу, зокрема: вчинення злочину у стані осудності, посередню характеристику за місцем проживання, не працює, неодружений, хоча тривалий час співмешкає з жінкою та її дітьми, вважається не судимим, тривалий час вживає наркотичні засоби, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити його дію до набрання вироком законної сили, оскільки продовжують існувати встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики, які вказують на можливість обвинуваченого переховуватися від покарання, а саме не достатньо міцні соціальні зв`язки, переховування особи під час досудового розслідування, а крім того обвинуваченому вже відомо про призначення йому покарання у виді позбавлення волі по даному кримінальному провадженню.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а про розподіл процесуальних витрат - у відповідності до ст.124 КПК України.
Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання - 24 вересня 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування ним покарання за даним вироком строк тримання під вартою із 24 вересня 2016 року по 22 лютого 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Речові докази - особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в пакеті №1500574; суміш в пакеті №2161325; суміш в мішку з написом на бирці «вилучено 13.01.2016 року в господарстві ОСОБА_6 та ОСОБА_4 …»; у мішку із написом на бирці «вилучена в середині дивану»; у мішку із написом на бирці «вилучена в приміщенні кладової; в мішку із написом на бирці «вилучена з горища господарського сараю», які зберігаються у камері схову речових доказів Недригайлівського ВП (с. Недригайлів) ГУНП в Сумській області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 1536 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1