Справа № 520/3590/14-к
Провадження № 1-кп/520/675/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2017 року Київський районний суду м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006621 від 21.12.2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Захисник ОСОБА_4 заявив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам діючого законодавства, в ньому відсутнє формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 . Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, та порушено ст. 291 КПК України, бо затверджено обвинувальний акт не уповноваженою особою. Таким чином, зазначений обвинувальний акт належить повернути прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту, бо вважає що доводи захисника надумані та невідповідають діючому законодавству.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора щодо можливості призначення справи до розгляду.

Вислухавши думку учасників провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Судом встановлено, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що також було зазначено в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 08.11.2016 року, а саме:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 01.04.2014 року прокурором Київського району міста Одеси ОСОБА_7 було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 1) по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України, затверджений 28 березня 2014 року прокурором прокуратури Київського району міста Одеси ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 2-3).

Однак в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення групи прокурорів.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 21.12.2013 року (т. 2 а.с. 68) до групи прокурорів 21.12.2013 року входили, прокурори: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Обвинувальний акт, датований 28 березня 2014 року та затверджений прокурором прокуратури Київського району міста Одеси ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 2-3).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні дані про повноваження прокурора ОСОБА_3 для затвердження обвинувального акту і такі повноваження в суді першої інстанції не встановлювалися, а разом з тим в матеріалах кримінального провадження відсутні повноваження прокурора Київського району міста Одеси ОСОБА_7 .

Згідно до ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Таким чином, не кожен прокурор, а лише визначений керівником відповідного органу прокуратури, відповідною постановою, може приймати участь у конкретному кримінальному провадженні, в тому числі це стосується і керівника такого органу прокуратури. Тобто, в розумінні ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурором у кримінальному провадженні є лише ті прокурори, які включені до складу групи прокурорів відповідною постановою. Без включення до складу групи прокурорів прокурора Київського району міста Одеси ОСОБА_7 , така особа не є прокурором в розумінні ст. 36,37 КПК України, а є виключно керівником органу прокуратури, що в КПК України чітко розмежовується. Також, вказаними статтями КПК України встановлюється, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку і до завершення. Разом з тим, згідно до ч. 1 ст. 293 КПК України, саме прокурор у конкретному кримінальному провадженні, а не керівник органу прокуратури зобов`язаний передати обвинувальний акт до суду.

В матеріалах кримінального провадження містяться постанови про зміну групи прокурорів та визначення групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора в кримінальному провадженні від 28.08.2014 року (т.1, а.с. 121), в якій зазначено, що для здійснення процесуального керівництва під час судового провадження у суді першої інстанції до складу прокурорів включено: прокурорів прокуратури Київського району міста Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , однак зазначена постанова містить ніким не засвідчені виправлення ручкою. Проте сама постанова про призначення групи прокурорів в матеріалах справи відсутня.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 21.12.2013 року (т. 2 а.с. 68), до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженню входили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а слідчим був призначений ОСОБА_12 ..

Обвинувальний акт затверджував прокурор прокуратури Київського району міста Одеси ОСОБА_3 28.03.2014 року, а складав його слідчий ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 2).

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які процесуальні рішення, які б вказували на те, що обвинувальний акт складений та затверджений уповноваженими, відповідно до КПК України особами.

Крім того, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті затвердженому 28.03.2014 року (т. 1, а.с. 2-3), не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та взагалі відсутнє формулювання обвинувачення.

Хоча відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиленням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно. В ньому має бути виписана як об`єктивна так і суб`єктивна сторона злочину. Проте слідчим воно взагалі не сформульовано.

Слідчим у обвинувальному акті викладені лише частина змісту підозри, а також частина тих фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Проте такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.

В томі 2 на а.с. 115-118 міститься обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відповідно до ст. 338 КПК України датований 14 березня 2016 року та затверджений в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_14 .

Згідно до ч. 1 ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Таким чином, для зміни обвинувачення в суді необхідно дві умови:

- обвинувачення щодо конкретної особи повинно бути висунуте та таке обвинувачення повинно існувати, ще до його зміни (не можна змінити те, чого не існувало);

- під час судового розгляду повинні бути встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа;

Вказаний обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням не містить нових фактичних обставин кримінального правопорушення встановлених в ході судового розгляду, і вказаний обвинувальний акт змінює обвинувачення, яке не існувало в обвинувальному акті від 21.12.2014 року, що в свою чергу є не припустимим, а відтак обвинувальний акт від 14.03.2016 року повністю не відповідає вимогам ч. 1 ст. 338 КПК України і не має жодного юридичного значення в розумінні процесуального закону. Крім того відповідно до ч. 4 ст. 36 КПК України, вказаний обвинувальний акт повинен був бути погоджений з прокурором вищого рівня, що зроблено не було.

Обвинувальний акт від 14.03.2016 року, в порушенні ст. 36,37 КПК України, затверджено особою, яка не входила до складу прокурорів, а сам обвинувальний акт містить не засвідченні виправлення ручкою.

Разом тим, в обвинувальному акті від 14.03.2016 року зазначено, що 31.03.2014 року складено обвинувальний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України та направлено для розгляду по суті до суду.

Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутній акт від 31.03.2014 року, а від так обвинувальний акт від 14.03.2016 року змінював не існуючий обвинувальний акт.

Крім того в томі 2 на а.с. 125-128 міститься обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відповідно до ст. 338 КПК України датований 21.04.2016 року та затверджений керівником Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_15 ..

Обвинувальний акт від 21.04.2016 року, з наведених вище правових підстав, також повністю не відповідає ч. 1 та 2 ст. 338, ч. 1 ст. 341 КПК України і також, як обвинувальний акт від 14.03.2016 року змінює обвинувальний акт від 31.03.2014 року, тобто обвинувальний акт, який не існує.

Як і попередні обвинувальні акти, обвинувальний акт від 21.04.2016 року затверджений не уповноваженою на те процесуальним законом особою.

Таким чином, враховуючи положення ст. 7,9 КПК України та встановленого факту невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд фактично позбавив гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження.

Висунуте обвинувачення і правова кваліфікація дій повинні бути конкретними, чіткими і такими, що відповідають Закону і не викликають суперечностей, тому суд дійшов висновку, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.291 КПК України і підлягає поверненню прокурору.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом. Разом з цим ч.1 ст.337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатися незаконним. Адже відповідно до ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів, статті відповідного закону, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, адже правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Надання повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правову кваліфікацію, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду, що зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини (рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №23969/94, п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії» № 42780/98, п.34.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Усі вищезазначені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України, а тому матеріали підлягають поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 291, 314, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0006621 від 21.12.2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повернути прокурору на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1