Справа № 214/4760/16-к
1-кп/214/644/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002207 від 08.08.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого:
- 15.11.2005 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 02.08.2007 року звільнений з Криворізької ВК-80 Дніпропетровської області умовно достроково на невідбутий термін 11 місяців 26 днів;
- 11.07.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 263 ч.2, 71 ч.2 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
- 23.02.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 18.11.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.02.2010 року, остаточно до відбуття призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 21.12.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2010 року, остаточно до відбуття визначено 3 роки позбавлення волі. 23.07.2013 року звільнений з Синельниківської ВК 94 Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий термін 3 місяці 3 дні;
- 30.08.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України з урахуванням вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.12.2010 року до відбування шляхом часткового складання призначено 4 роки позбавлення волі. 23.07.2013 року звільнений із Синельниківської ВК-94 Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 2 дні.
- 25.12.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , повторно 07 серпня 2016 року, приблизно о 10.00 год. діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на власну користь, знаходячись в приміщенні храму «Трех Святителей», розташованого на мкрн. Сонячний в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, підійшовши до лавки, де служителі храму залишають свої речі, розташованої по праву сторону від вхідних дверей, а саме на полу, таємно викрав з сумки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Нокіа 202 RM-834» в корпусі чорного кольору на дві сім-карти ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 470 грн., в якому знаходилась сім-карта оператору мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 25 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 27,50 грн., та сім-карта оператору мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , вартістю 25 грн., карта пам`яті на 4ГБ вартістю 60 грн., продовжуючи діяти на досягнення злочинного результату ОСОБА_3 вийшовши з приміщення храму направився на вихід до воріт з території храму, де вийшовши за ворота був зупинений відвідувачем храму ОСОБА_7 та в ході словесної розмови з останньою, коли ОСОБА_7 схопила ОСОБА_3 за його одяг, а саме футболку з метою забрати в нього викрадений ним мобільний телефон, в цей час із-за поясу шортів останнього випав шкіряний гаманець червоного кольору, який закривається на блискавку, вартістю 152 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 100 грн., належний потерпілій ОСОБА_6 . В цей час, ОСОБА_7 вихопила у ОСОБА_3 вищевказаний гаманець, однак у останнього раптово виник намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь. ОСОБА_3 , не припиняючи свої злочинні дії, переслідуючи корисливу мету, при цьому усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, вирвався з футболки та разом з мобільним телефоном з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на власну користь.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 607,50 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі по обставинах викладених в обвинувальному акті та пояснив, що приблизно в серпні 2016 року о 14-00 годині він зайшов у приміщення храму, де стояли люди і окремо від них стояли їх речі сумки. Так як за сумками ніхто не слідкував та був легкий доступ до речей, він вирішив викрасти з однієї з вказаних сумок гаманець та телефон. Коли він підійшов до виходу з території храму, яка огороджена, і намагався вийти за ворота, до нього підійшла незнайома жінка і стала питати, що він тримає в руках та під футболкою, він відповів, що в руках у нього телефон, який він викрав з сумки. Жінка почала питати, що він тримає за пазухою, і тут у нього з-під футболки випав гаманець. Він розумів, що таємне викрадення майна йому не вдалось, тому швидко покинув територію храму. Гаманець залишився в храмі і був повернутий власнику. Криків навздогін він не чув. Визнає, що його могли бачити люди з викраденим майном в руках. Коли викрав гаманець, він міг розпорядитись коштами, які в ньому знаходилися. Він визнає розмір збитку, який зазначений в обвинувальному акті. Раніше в храмі крадіжки він не вчиняв. Вчинив даний злочин, оскільки у нього були відсутні кошти. У вчиненому розкаюється.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показами допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що вранці в неділю, влітку 2016 року, точного часу не пам`ятає, вона була в церкві. Почула стук дверей, зазирнула до кабінету батюшки, де побачила обвинуваченого ОСОБА_3 , який був одягнутий в футболку і шорти, який повідомив, що шукає роботу. Вона запропонувала йому зачекати на батюшку, але він вийшов з церкви та пішов. З часом вона побачила, як з церкви виходить обвинувачений ОСОБА_3 , який тримав в руках телефон. Вона наздогнала останнього та намагалась з`ясувати, що за телефон знаходиться в його руках. В момент, коли вона взяла обвинуваченого ОСОБА_3 за футболку, з-під неї випав шкіряний гаманець червоного кольору, на який вона наступила, не даючи підняти його ОСОБА_3 . В цей час обвинувачений зняв футболку, за яку вона його тримала, і почав тікати з телефоном в руках, марку якого вона не пам`ятає. Вона підібрала гаманець та згодом з`ясувала його власника, яка в той час перебувала в церкві. По приїзду працівників міліції, вона за фотокартками впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.1 а.с.93).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.1 а.с.85), раніше судимий (Т.1 а.с.86-89), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебуває (Т.1 а.с.93). Перебуває на обліку у лікаря-нарколога з листопада 2008 р. з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин синдром залежності (Т.1 а.с.91).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі. Крім того, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.12.2015 року, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 08 серпня 2016 року. (Т. 1, а.с. 40).
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язненняОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання з 08 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази:

- сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , карту пам`яті microsd на 4Гб, гаманець шкіряний червоного кольору, пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 , які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд (Т.1 а.с.24, 33);

-футболку білого кольору з червоними вставками, яка знаходиться в камері схову Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, передати в розпорядження засудженому ОСОБА_3 дозволивши розпоряджатися на власний розсуд.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1