Справа № 196/428/17
№ провадження 1-кп/196/63/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 0000154 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.03.2014 року вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 26.09.2016 року звільнився, відбувши покарання повністю;

- 04.05.2017 року вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , близько 09 год. 14.04.2017 року, перебуваючи на подвір`ї житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_4 , помітив незачинені на ключ навісного замка вхідні двері до господарського приміщення, що розташоване на території вказаного домоволодіння.

В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна з корисливого мотиву та обернення його на свою користь, після чого ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності уваги сторонніх осіб та господарів вказаного домоволодіння, підійшов до вказаного господарського приміщення, де зняв з вхідних дверей навісний замок, який був не зачиненим на ключ, та відчинивши двері проник до його середини і спустився до погребу. З погреба ОСОБА_5 витягнув насос марки "Струмок" назовні, після чого разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, тим самим умисно таємно викрав вищевказаний насос, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 400 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в інше приміщення, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати, та надав суду наступні показання.
Обвинувачений вказав, що в квітні 2017 р. (точної дати не пам`ятає) він зі своїм знайомим ОСОБА_6 перебував у приміщенні житлового будинку, належного ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , де вони сумісно розпивали спиртні напої. Коли він вийшов на подвір`я вказаного домоволодіння з метою покурити, він помітив незачинений навісний замок на господарському приміщенні, розташованого на території вказаного домоволодіння. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, він проник до вказаного господарського приміщення шляхом зняття навісного замка, та, перебуваючи всередині, спустився до підвалу, оскільки він знав, що там знаходився насос. Після цього, від"єднав від насоса поливний шланг, витягнув насос назовні та, оскільки він був в неробочому стані, здав його на металобрухт.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2017р. (а.п.31-35) ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України йому призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена у повному обсязі. Докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачений повністю погодився.
З огляду на викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує всі обставини провадження, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі покарання обставини, суд визнає щире каяття.

Як обтяжуючі покарання обставини, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, що завдана шкода ним не відшкодована, рецидив злочину, а також особу винного, зокрема, що він не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має задовільну характеристику за місцем проживання, щире каяття (а.п. 22-30) При цьому, судом враховано, що ОСОБА_5 раніше судимий, маючи незняту та не погашену судимість вчинив повторно новий умисний злочин, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення.

За наявності цих даних, суд вважає, що в даному конкретному випадку досягнення мети покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без його ізоляції від суспільства і саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для призначення покарання із застосуванням вимог ст.ст.69,75,76 КК України суд не знаходить.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 04.05.2017 року вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області засуджений за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Цивільного позову по справі заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Царичанського районного суду від 04.05.2017р. більш суворим, визначеного даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Під варту ОСОБА_5 взяти з моменту набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обраховувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1