Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/3173/17
Провадження №1-кп/523/408/17
І м е н е м У к р а ї н и
17.03.2017 року м. Одеса
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з базовою середньою освітою, не судимого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що був знайомим з потерпілим близько 1,5 року, а відтак знав місце зберігання ключів від його квартири. Маючи матеріальні труднощі він вирішив викрасти коштовне майно з помешкання ОСОБА_8 , задля чого відчинив ключем вхідні двері, пройшов до кімнати, звідки взяв із собою телевізор, барсетку та гаманець, але при виході його особисто затримав потерпілий. Телевізор він планував продати на радіо ринку, а в інших викрадених речах сподівався знайти якесь коштовне майно.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, його захисником, представником служби у справах дітей та законним представником неповнолітнього обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_7 у вміненому тому діянні.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд визнає щире каяття та вчинення злочину у неповнолітньому віці в якості обставин, що пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Суд також враховує отримані в судовому засіданні показання матері обвинуваченого про його виховання в неповній родині, без участі батька, про наявну у обвинуваченого мотивацію до позитивних змін у житті, наявність неофіційної роботи в якості мийника автомобілів, відсутність конфліктів в родині та можливість позитивного впливу матері на подальшу суспільну поведінку сина.
Окрім того, суд враховує посередню характеристику обвинуваченого з місця останнього навчання, а також факт його першого притягнення до кримінальної відповідальності.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням мінімального іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76,104 КК України.
Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.
Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів телевізор марки «Samsung UE32K5500AU», барсетку чоловічу чорного кольору та гаманець чорного кольору вважати повернутими ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий

ОСОБА_1