Справа № 504/2085/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2016 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав кримінальне провадження №0000483 від 21.04.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2013 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено у ОСОБА_4 , який працював ріелтором в агенстві нерухомості „Фартове місто виник умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом шахрайства.
На виконання своїх злочинних намірів ОСОБА_4 у листопаді 2013 року звернувся до ОСОБА_6 з пропозицією придбати по вигідній ціні земельні ділянки, розташовані в с. Ліски Комінтернівського району Одеської області, за вигаданими ним кадастровими номерами АДРЕСА_3 , із зобов`язанням допомогти в оформленні документів, та гарантуванням угоди на придбання земельних ділянок.
У продовження свого злочинного умислу, ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою запевнив ОСОБА_6 у законності угоди, обов`язковою умовою якої є передання йому, як представнику агенства нерухомості „Фартове місто, авансу у розмірі 6600 доларів США на купівлю земельних ділянок.
З метою надання своїм діям, направленим на купівлю-продаж земельних ділянок вигляду правомірності, 22.11.2013 ОСОБА_4 організував у приміщенні офісу агенства нерухомості „Фартове місто, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , зустріч ОСОБА_6 для обговорення умов продажу ділянок, при цьому про продавця та власника земельних ділянок нічого не повідомив.
Діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 щодо вчинення ним усіх дій направлених на купівлю нерухомого майна та необхідності передання агенству нерухомості грошових коштів за придбання земельних ділянок, ОСОБА_4 за вказаною адресою 22.11.2013 року уклав з ОСОБА_6 угоду про передачу агенству нерухомості авансу та цього ж дня отримав без мети повернення та оплати за земельні ділянки раніше обумовлені грошові кошти в сумі 6600 доларів США, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 , повторно, у грудні 2013 року звернувся до ОСОБА_6 з пропозицією придбати по вигідній ціні квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_7 із зобов`язанням допомогти в оформленні документів, та гарантуванням угоди на придбання нерухомого майна.
У продовження свого злочинного умислу, ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою запевнив ОСОБА_6 у законності угоди, обов`язковою умовою якої є передання йому, як представнику агенства нерухомості „Фартове місто, авансу у розмірі 15000 доларів США на купівлю квартири.
З метою надання своїм діям, направленим на купівлю-продаж нерухомого майна вигляду правомірності, 26.12.2013 року ОСОБА_4 організував у приміщенні офісу агенства нерухомості „Фартове місто, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , зустріч ОСОБА_6 та власника нерухомого майна ОСОБА_7 для обговорення умов продажу квартири.
Діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 щодо вчинення ним усіх дій направлених на купівлю нерухомого майна та необхідності передання агенству нерухомості грошових коштів за придбання квартири, ОСОБА_4 за вказаною адресою 26.12.2013 року уклав з ОСОБА_6 угоду про передачу агенству нерухомості авансу та цього ж дня отримав без мети повернення та оплати за квартиру раніше обумовлені грошові кошти в сумі 15000 доларів США, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 21000 доларів США.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень передбачених:
- ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою;
- ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, оскільки під час досудового розслідуванняОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, щиро розкаявся.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що на стадії судового провадження він 12.10.2016 року добровільно заключив з потерпілою ОСОБА_6 , угоду про примирення за кримінальним провадженням, згідно якого він просить суд затвердити угоду про примирення між ним та потерпілою, та призначити йому покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , також підтвердила, що вона 12.10.2016 року добровільно уклала угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 за кримінальним провадженням, згідно якого вона просить суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди від 12.10.2016 року про примирення між обвинуваченимОСОБА_4 та потерпілоюОСОБА_6 за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення та призначити покарання обвинуваченомуОСОБА_4 за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди від 12.10.2016 року про примирення між обвинуваченимОСОБА_4 та потерпілоюОСОБА_6 , просив її затвердити.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 471, 473,474 КПК України, які зрозумілі кожній з них.
Вивчивши угоду, від 12.10.2016 року про примирення між обвинуваченим та потерпілою, за кримінальним провадженням, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469,471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстав вважати, що укладення угоди не були добровільними, або сторони не примирилися, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.
Як пом`якшувальною покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставиною, згідно ст. 66 КК України, суд враховує те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся.
Обтяжуючих обставин покарання обвинуваченомуОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправленняОСОБА_4 , можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
В ході досудового розслідування до обвинуваченогоОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк застосування закінчився 24.07.2016 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази по справі:
- пусті бланки агентства нерухомості та флеш карти, знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,370-371,373-374,473-476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, від 12.10.2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за кримінальним провадженням, справа №504/2085/16-к, провадження № 1кп/504/239/16.

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених за:
- ч.1 ст. 190 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;
Застосувати ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази по справі:
- пусті бланки агентства нерухомості та флеш карти, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , вважати повернутими власнику.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Комінтернівський районний суд Одеської області до апеляційного суду Одеської області:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, у якому згідно з частиною третьою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1