Справа № 199/2636/17
В И Р О К
іменем України
05 липня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2
За участі прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000404, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 06 серпня 2007 року за ч. 4 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, строк погашення судимості за яким було перервано засудженням 04 вересня 2009 року Ладиженським міським судом Вінницької області за ст.ст. 391, 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 24 лютого 2012 року за відбуванням строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18 лютого 2017 року близько 21:25 години ОСОБА_7 прибув за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . В цей же день, 18 лютого 2017 року, у приміщенні квартири за вищевказаною адресою між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 1939 року народження, на ґрунті таких, що раптово виникли, неприязних стосунків виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Після чого, в цей же день, а саме 18 лютого 2017 року, близько 21:30 години, ОСОБА_7 , реалізуючи зазначений злочинний умисел, продовжуючи знаходитись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, наблизився до останньої та штовхнув її в область тулубу, від чого ОСОБА_9 впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_7 , передбачаючи суспільну небезпечність своїх дій, усвідомлюючи, що вони можуть привести до тяжких наслідків, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс декілька ударів своїми руками та ногами в область голови потерпілої ОСОБА_9 , після чого взяв рукою останню за голову та наніс декілька ударів головою ОСОБА_9 об підлогу.
Внаслідок нанесених ОСОБА_7 ударів ОСОБА_9 , останній були спричинені:
- тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння: В лобній ділянці, праворуч, синець. В лобній ділянці ліворуч, у проекції верхньої та нижньої повік, частково у виличній ділянці ліворуч, та навколо вушній ділянці, ліворуч, синець. У проекції лівої вушної раковини та навколо вушній ділянці, спереду та позаду вушної раковини з переходом на скроневу та потиличну ділянку ліворуч та бічну поверхню шиї синець. У проекції верхньої та нижньої повіки правого ока та у правій виличній ділянці синець. У проекції правої вушної раковини та навколо вушній ділянці, з переходом на скронево-потиличну ділянку та бічну поверхню шиї, праворуч, синець. В потиличній ділянці праворуч та ліворуч, синець. На внутрішній бічній поверхні верхньої губи, праворуч, у проекції 1, 2, 3 зубів крововилив. На внутрішній бічній поверхні верхньої губи, праворуч, у проекції 3 та 4 зубів крововилив. На внутрішній бічній поверхні ротової порожнини, у проекції правої щоки, розташований крововилив. На внутрішній бічній поверхні ротової порожнини у проекції лівої щоки крововилив. Численні крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови та під м`якими мозковими оболонками, у товщі м`яких тканин лицьового відділу черепа. Мікроскопічно: інфільтруючи крововиливи у м`яких покровних тканинах голови зліва у лобно-тім`яно-скроневої ділянки. Розшаровуючи свіжі крововиливи у товщі між розшарованими волокнами твердої мозкової оболонки. Субдуральна (під твердою мозковою оболонкою) гематома в лівій лобно-тім`яній ділянці. Субарахноїдальний (під м`якими мозковими оболонками) крововилив на протязі лівої скроневої-потиличної ділянки, лівої лобної ділянки, правої напівкулі мозочку, правої скронево-потиличної ділянки. Дрібні свіжі навколо судинні, внутрішньо мозкові екстравазати (вторинні). Виражений набряк м`яких мозкових оболонок, речовини мозку. Дрібні поодинокі, навколо судинні екстравазати у області варолієвого містка (вторинні). Інфільтруючі крововиливи у м`яких тканинах виличної ділянки, підслизових шарах верхньої губи, щічної ділянки.
- легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я: У проекції лівої надлопаткової ділянки синець. У проекції правої надлопаткової ділянки синець. На зовнішній бічній поверхні з переходом незначно на задню поверхню лівого плечового суглобу та плеча синець. На бічній поверхні грудної клітини, ліворуч, синець. У проекції пахвової ямки, у проекції між середньо-ключичною та передньою пахвовою лініями, синець. На передній поверхні та зовнішній бічній поверхні лівої молочної залози, у проекції зовнішнього верхнього та зовнішнього нижнього та внутрішнього нижнього квадрантів синець. Свіжі розсіяні крововиливи у м`яких тканинах обох гомілок (гемодинамічні розлади кровообігу навколо трамбованих судин нижніх кінцівок).

Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень - внутрішньочерепної травми: забою головного мозку; крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку, яка ускладнилася набряком головного мозку, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:30 годині в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені Мечникова».
ОСОБА_7 в судовому засіданні свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, фактично визнав частково, та показав, що потерпіла ОСОБА_4 є його цивільною дружиною, а загибла ОСОБА_9 матір`ю останньої. 18 лютого 2017 року він збирався святкувати з друзями день народження. Світлана близько 21 години зателефонувала до нього і кричала в телефон, щоб він біг додому, оскільки мати не відпускає її. Він побіг додому, але двері йому не відчиняли. ОСОБА_10 через двері кричала йому, що мати стоїть на дверях і не відчиняє їх. Тоді він попросив ОСОБА_10 відштовхнути матір і відчинити двері, що вона і зробила. Коли він зайшов в квартиру близько 21:30 год., то побачив, що в ОСОБА_10 заплакані очі. Вона скаржилася, що мати на неї кидається, що в них скандал. Коли він запитав ОСОБА_9 , що сталося, та сказала, що їй так хочеться. Тоді він не стримався. Що було після цього, пам`ятає погано. Скільки ударів наніс ОСОБА_9 також не пам`ятає. Пригадує лише, що ударив її і та упала на підлогу в залі. Після цього ударив ще близько 3 разів, здається по голові. Не пам`ятає, щоб наносив удари ногами. Звідки у неї синці, сказати не може. Крім нього, ОСОБА_10 та тещі в квартирі нікого не було. Після цього сказав ОСОБА_10 , щоб та викликала швидку, а сам вийшов на вулицю. Вважає, що теща померла від його ударів, але припускає, що смерть останньої могло викликати неправильне лікування. Умислу на вбивство ОСОБА_9 у нього не було. Між ним та ОСОБА_9 були гарні відносини.

Попри часткове визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що загибла ОСОБА_9 є її рідної матір`ю, а ОСОБА_11 . - «цивільним» чоловіком, з яким вона до зазначених подій підтримувала стосунки близько 4-х місяців. Вони всі втрьох проживали за адресою: АДРЕСА_2 . 18 лютого 2017 року ОСОБА_12 після конфлікту з нею пішов з квартири до друзів в кафе. Близько 8 години вечора вона написала йому, щоб той повертався додому. ОСОБА_12 їй передзвонив і сказав, що зараз прийде. Перед цим вона сказала матері, що вони з ОСОБА_12 будуть жити окремо. ОСОБА_13 вона не пам`ятає, але ще до приїзду ОСОБА_12 мати викликала поліцію. Близько 10 години ОСОБА_12 повернувся, вона відчинила йому двері і сказала, що їм треба жити окремо від матері, бо жити разом не виходить. ОСОБА_12 її відштовхнув і сказав іти одягатися. Вона зайшла до своєї кімнати, а ОСОБА_12 спитав, хто він їй. Вона побачила, що в нього розлючені очі, стала на коліна і сказала, що він її чоловік. Після цього ОСОБА_12 зайшов до зали і спитав у матері, а хто він для неї. Мати лише спитала, що вона йому зробила. Далі вона нічого не бачила, бо стояла в кімнаті на колінах. Коли вона виглянула зі спальні, то побачила, що мати лежить на підлозі обличчям донизу, ОСОБА_12 нецензурно лається, ходить довкола неї і ногами б`є її по голові. А потім ОСОБА_12 схопив матір за волосся на потилиці і ще декілька разів ударив ї головою об підлогу. Все тривало лише декілька секунд. Вона крикнула ОСОБА_12 , що досить, мама все зрозуміла. Той одразу припинив і пішов мити руки. В цей час приїхала поліція, яку викликала мати. ОСОБА_12 вийшов з квартири, та пішов нагору, а вона спустилася до поліції. Коли поліцейські зайшли до квартири, то побачили матір і зразу викликали швидку допомогу. Її відвезли до лікарні «ім. Мечникова», де вона була в реанімації до 05 березня 2017 року, де й померла, не приходячи до тями. На лікування матері вона купувала всі ліки, які давали лікарі по списку. До цих подій відносини між матір`ю і ОСОБА_12 були нормальні, сварок і конфліктів не було.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_14 показала суду, що загиблу ОСОБА_9 вона дуже добре знала і між ними були дружні відносини. 18 лютого 2017 року близько 20 години ОСОБА_15 подзвонила їй і сказала, що погано себе почуває. На її запитання відповіла, що ОСОБА_12 вдома немає. Приблизно о 21 годині вона знову їй зателефонувала і сказала, що «швидку» викликати не буде, бо ОСОБА_10 спить. В районі 22 години ОСОБА_15 знову подзвонила їй. Коли вона підняла слухавку, то почула її голос і нецензурну лайку обвинуваченого. Пам`ятає, що ОСОБА_12 кричав на ОСОБА_16 через те, що та викликала поліцію. Після цього дзвінок обірвався і ОСОБА_15 на дзвінки більше не відповідала. Про це вона одразу сповістила племінника ОСОБА_17 .

З протоколу огляду місця події (т. 2 а.с. 8-10) вбачається, що 19 лютого 2017 року слідчим поліції оглянуте місце події, яким є квартира АДРЕСА_3 . Під час огляду в залі на підлозі виявлено та вилучено подушку в наволочці, на якій наявні сліди речовини бурого кольору.

Постановою слідчого від 24 березня 2017 року (т. 2 а.с. 157), вилучена під час огляду місця події наволочка визнана речовим доказом та долучена до матеріалів кримінального провадження.

За протоколом огляду (т. 2 а.с. 17-18), 19 лютого 2017 року слідчим поліції у приміщенні відділку поліції оглянуто та вилучено носильні речі ОСОБА_7 : спортивний костюм і кросівки.

Постановою слідчого від 06 квітня 2017 року (т. 2 а.с. 159-160), вилучені у ОСОБА_7 спортивний костюм і кросівки визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Під час слідчого експерименту 24 лютого 2017 року (т. 2 а.с. 45-48) ОСОБА_4 в якості свідка показала, як ОСОБА_7 , знаходячись біля голови ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі обличчям донизу три-чотири рази вдарив лівою ногою по тильній частині голови, після чого здійснив три-чотири удари правою ногою по тильній частині голови ОСОБА_9 , і взяв кистю правої руки за волосся ОСОБА_18 та, різко піднявши голову, і частину тулуба ОСОБА_9 , здійснив один удар головою об підлогу.

За повідомленням КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені Мечникова» (т. 2 а.с. 60), ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22 год. 30 хв. померла пацієнтка лікарні ОСОБА_9 .

Згідно протоколу огляду трупа (т. 2 а.с. 59), 06 березня 2017 року труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті оглянуто в другій реанімації КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені Мечникова».

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 466 від 31 березня 2017 року (т. 2 а.с. 72-80), згідно наданої медичної документації (медична карта стаціонарного хворого № 1207 КЗ «ДОКЛМ» ДОР») смерть потерпілої ОСОБА_9 констатована лікарями медичного закладу о 22 годині 30 хв. 05 березня 2017 року.

Смерть її наступила від внутрішньочерепної травми: забою головного мозку; крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку і ускладнилася набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.

При експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено: в лобній ділянці, праворуч, синець. В лобній ділянці ліворуч, у проекції верхньої та нижньої повік, частково у виличній ділянці ліворуч, та навколо вушній ділянці, ліворуч, синець. У проекції лівої вушної раковини та навколо вушній ділянці, спереду та позаду вушної раковини з переходом на скроневу та потиличну ділянку, ліворуч, та бічну поверхню шиї синець. У проекції верхньої та нижньої повіки правого ока та у правій виличній ділянці синець. У проекції правої вушної раковини та навколовушній ділянці, з переходом на скронево-потиличну ділянку та бічну поверхню шиї, праворуч, синець. В потиличній ділянці праворуч та ліворуч, синець. У проекції лівої надлопаткової ділянки синець. У проекції правої надлопаткової ділянки синець. На зовнішній бічній поверхні з переходом незначно на задню поверхню лівого плечового суглобу та плеча синець. На бічній поверхні грудної клітини, ліворуч, синець. На передній та зовнішній бічній та нижній поверхні підборіддя та лівої щелепи, ліворуч, синець. У проекції пахвової ямки, у проекції між середньо-ключичною та передньою пахвовою лініями, синець. На передній поверхні та зовнішній бічній поверхні лівої молочної залози, у проекції зовнішнього верхнього та зовнішнього нижнього та внутрішнього нижнього квадрантів синець. На внутрішній бічній поверхні верхньої губи, праворуч, у проекції 1, 2, 3 зубів крововилив. На внутрішній бічній поверхні верхньої губи, праворуч, у проекції 3 та 4 зубів крововилив. На внутрішній бічній поверхні ротової порожнини, у проекції правої щоки, розташований крововилив. На внутрішній бічній поверхні ротової порожнини, у проекції лівої щоки крововилив. Численні крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови та під м`якими мозковими оболонками, у товщі м`яких тканин лицьового відділу черепа. Мікроскопічно: інфільтруючі крововиливи у м`яких покровних тканинах голови зліва у лобно-тім`яно-скроневої ділянки. Розшаровуючи свіжі крововиливи у товщі між розшарованими волокнами твердої мозкової оболонки. Субдуральна (під твердою мозковою оболонкою) гематома в лівій лобно-тім`яній ділянці. Субарахноїдальний (під м`якими мозковими оболонками) крововилив на протязі лівої скроневої-потиличної ділянки, лівої лобної ділянки, правої напівкулі мозочку, правої скронево-потиличної ділянки. Дрібні свіжі навколосудинні, внутрішньомозкові екстравазати (вторинні). Виражений набряк м`яких мозкових оболонок, речовини мозку. Дрібні поодинокі, навколосудинні екстравазати у області варолієвого містка (вторинні). Інфільтруючі крововиливи у м`яких тканинах виличної ділянки, підслизових шарах верхньої губи, щічної ділянки. Свіжі розсіяні крововиливи у м`яких тканинах обох гомілок (гемодинамічні розлади кровообігу навколо трамбованих судин нижніх кінцівок. Виявлені при експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі).

Виявлені при експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження у проекції голови прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, згідно пункту 2.1.1 а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 16 січня 1995 року) та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені при експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на тулубі, верхніх та нижніх кінцівках прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню, згідно пункту 2.3.1 а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 16 січня 1995 року) та у зв`язку з настанням смерті не стоять.

Згідно даних судово-медичного дослідження трупа та даних додаткових методів дослідження , виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження прижиттєві. Враховуючи дані судово-медичного дослідження трупа, додаткових методів дослідження (дані гістологічного дослідження - вираженість реактивних явищ у м`яких тканинах з ділянок тілесних ушкоджень) та дані наданої медичної документації (медична карта стаціонарного хворого № 1207 КЗ «ДОКЛМ» ДОР»), не виключається можливість утворення зазначених тілесних ушкоджень за умов та у часовий проміжок , які зазначені у постанові слідчого та наданій медичній документації. Судово-медичні експертні данні які вказували б на виникнення тілесних ушкоджень після настання смерті відсутні.

Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження розташовані у анатомічних ділянках доступних для дії власноруч. Експертні дані, які вказували на найбільш імовірне розташування потерпілої та нападаючого у момент спричинення тілесних пошкоджень відсутні.

Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень та дані додаткових методів дослідження, надану медичну документацію (медична карта стаціонарного хворого № 1207 КЗ «ДОКЛМ» ДОР»), не виключено, що протягом певного проміжку часу до втрати свідомості, потерпіла могла здійснювати які не будь самостійні дії, визначити їх характер, об`єм та цілеспрямованість неможливо у зв`язку з відсутністю експертних даних.

Експертні дані, які вказували б на сліди опору та боротьби, при експертизі трупа не виявлені.

Враховуючи характеристику та локалізацію виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень, виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження не могли утворитися від падіння з висоти власного зросту так як не мають характерних ознак для даного виду травми.

09 березня 2017 року у ОСОБА_7 відібрано зразки крові, що підтверджується копією відповідного протоколу (т. 2 а.с. 88).

За висновком судово-імунологічної експертизи № 315/Н від 30 березня 2017 року (т. 2 а.с. 93-94), у результаті дослідження зразка крові трупа ОСОБА_9 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0.

Як встановлено висновком судово-імунологічної експертизи № 297/Н від 13 березня 2017 року (т. 2 а.с. 93-94), у результаті дослідження зразка крові підозрюваного ОСОБА_7 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 298/Н від 04 квітня 2017 року (т. 2 а.с. 102-104), на спортивній куртці (об. №1), яка належить підозрюваному ОСОБА_7 , знайдена кров, при встановлені видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження плями крові на куртці (об. №1), виявлені антигени А і Н. У разі походження крові в об. №1, від однієї особи, то її крові повинні бути властиві антигени А і Н, з урахуванням групової приналежності крові трупа ОСОБА_9 , не може бути виключена можливість походження крові від неї в сліді на куртці (об. №1), оскільки обидва виявлені антигени властиві її крові. Походження крові в об. №1 за рахунок крові тільки ОСОБА_7 виключається, оскільки його крові властивий лише антиген Н. Його кров може бути присутня тільки, у разі змішування з кров`ю ОСОБА_9 . На спортивних штанах (об. №№2-17) і парі кросівок (об. №18-29), наявність крові не встановлена.

19 лютого 2017 року за участі ОСОБА_7 було проведено слідчий експеримент (т. 2 а.с. 132-134), під час якого останній показав, як він ОСОБА_9 , котра лежала на підлозі обличчям донизу, наніс близько 3-4 ударів кулаком правої руки в область голови, а після цього один удар ногою, взутою в кросівок, в область голови ОСОБА_9 .

Слідчий експеримент за участі ОСОБА_7 був зафіксований на відеозапис. При перегляді відеозапису в судовому засіданні встановлено відповідність фактичним тих даних, які були відображені в відповідному протоколі.

У відповідності до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 466/58-Ед від 07 квітня 2017 року (т. 2 а.с. 127-128), враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при експертизі трупа ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, дані протоколу та проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 19 лютого 2017 року, відеозйомку проведення даного слідчого експерименту, не виключається можливість їх утворення, за умов на які вказав підозрюваний ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 19 лютого 2017 року.

06 квітня 2017 року за участі потерпілої ОСОБА_4 було проведено слідчий експеримент (т. 2 а.с. 142-145), під час якого остання показала, як ОСОБА_7 наносив ОСОБА_9 , котра лежала на підлозі обличчям донизу, удари ногами в область голови, а також декілька разів головою об підлогу.

Слідчий експеримент за участі ОСОБА_4 був зафіксований на відеозапис. При перегляді відеозапису в судовому засіданні встановлено відповідність фактичним тих даних, які були відображені в відповідному протоколі.

У відповідності до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 466/59-Ед від 07 квітня 2017 року (т. 2 а.с. 140-141), враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при експертизі трупа ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення, за умов на які вказала потерпіла ОСОБА_4 , під час проведення слідчого експерименту 06 квітня 2017 року.

З оцінених в сукупності протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11 квітня 2017 року (т. 2 а.с. 150-153) та протоколу огляду 12 квітня 2017 року вилученого під час тимчасового доступу носія електронної інформації (т. 2 а.с. 155) вбачається, що оператором мобільного зв`язку «Київстар» зафіксоване з`єднання 18 лютого 2017 року між абонентами НОМЕР_1 (номер належав ОСОБА_9 ) та НОМЕР_2 (номер належить ОСОБА_14 ).

Судово-медичний експерт ОСОБА_19 під час допиту в судовому засіданні підтвердив в повному обсязі здійснені ним висновки та показав суду, що виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у ділянці голови у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню згідно п. 2.1.1 п.п. «а» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження ОСОБА_9 не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту, оскільки розташовані в різних анатомічних ділянках. Причиною смерті ОСОБА_9 є внутрішньо черепна травма, забій головного мозку, крововилив під тверду та м`які оболонки головного мозку, які ускладнилися набряком головного мозку, що підтверджуються даними судово-медичної експертизи. Він вивчав історію хвороби ОСОБА_9 , з якої вбачається, що під час знаходження в лікарні остання не приходила до тями. Її стан йшов з негативною динамікою і його покращення не було. Вважає, що якби не здійснювалися медичні маніпуляції, то смерть настала б ще раніше. Супутні хвороби, якими хворіла ОСОБА_9 при житті, не могли вплинути на настання смерті, і смерть настала саме через тілесні ушкодження.

Оцінюючи наявні докази, суд враховує, що ОСОБА_7 вказує на значно меншу кількість ударів, нанесених ОСОБА_9 , та їх силу, ніж потерпіла ОСОБА_4 .

Оцінюючи в сукупності характер, кількість та локалізацію виявлених в ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, той факт, що за показами як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_7 , крім них та ОСОБА_9 в квартирі нікого не було і удари останній наносив лише обвинувачений, суд відповідні покази ОСОБА_7 розцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, у зв`язку з чим надає перевагу показам потерпілої ОСОБА_4 .
Доводи обвинуваченого щодо можливого настання смерті ОСОБА_9 від неправильного лікування також судом відхиляються з наступних підстав.

Обґрунтовуючи свою позицію обвинувачений оцінює і тлумачить досліджені судом докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Зокрема, доводи обвинуваченого спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 466 від 31 березня 2017 року, за яким смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми: забою головного мозку; крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку і ускладнилася набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа. Крім цього, судово-медичний експерт ОСОБА_19 під час допиту в судовому засіданні показав, що причиною смерті ОСОБА_9 були виключно отримані нею тілесні ушкодження.

Надаючи кримінально-правову характеристику діянням ОСОБА_7 , суд виходить з того, що норма, передбачена частиною другою статті 121 КК, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту. Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій. Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень. Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини. Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини. Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність. Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).

Обвинувачуваний ОСОБА_7 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_9 . Водночас, цілеспрямовано наносячи удари ногами в область голови ОСОБА_9 а також головою останньої об підлогу, ОСОБА_7 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілій. Тобто в даному випадку ОСОБА_7 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілої, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілої.

Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_7 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості.

Оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку що вони поза всяким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі зміненого обвинувачення, яке було підтримане прокурором та потерпілою, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки останній, діючи умисно, спричинив потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній має постійне місце проживання (т. 2 а.с. 171), де характеризується посередньо (т. 2 а.с. 169), офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, є особою, раніше неодноразово судимою (т. 2 а.с. 165-168, 172-175), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 162-163).

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, встановлені судом відомості про особу обвинуваченого, дають підстави вважати можливим ухилення від суду.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

У межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, за яким вона просить суд про стягнення з ОСОБА_7 на її користь відшкодування понесених неї витрат на лікування ОСОБА_9 у розмірі 13619,37 грн., витрат на її поховання у розмірі 5085 грн., а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 150000 грн. (т. 1 а.с. 31-33, 50-52).

Зазначені позовні вимоги ОСОБА_7 визнані в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відшкодування витрат на лікування, суд виходить з того, що за приписами ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За наведених обставин, обвинувачений ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 1195 ЦК України зобов`язаний відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків для ОСОБА_9 .

Витрати ОСОБА_4 на придбана ліків у розмірі 13618,37 грн., крім визнання самим ОСОБА_7 , повністю підтверджені наданими потерпілою копіями товарних та фіскальних чеків (т. 1 а.с. 51-67).

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відшкодування витрат на поховання ОСОБА_9 , суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
За наведених обставин, обвинувачений ОСОБА_7 на підставі ст. 1201 ЦК України зобов`язаний відшкодувати необхідні витрати на поховання ОСОБА_9 .

Витрати ОСОБА_4 на поховання у розмірі 5085 грн., крім визнання самим ОСОБА_7 , повністю підтверджені наданими потерпілою копіями платіжних документів (т. 1 а.с. 35-36). Такі витрати є розумними та відповідають обряду поховання, притаманному цій місцевості.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Сам факт завдання ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які спричинили смерть останньої, вже є свідченням того, що ОСОБА_4 , яка є членом сім`ї померлої, зазнала у зв`язку з цим душевних страждань. Таким чином, потерпіла на підставі ст. 23 ЦК України має право на відшкодування їй моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою щодо члена її сім`ї.

Обвинувачений, як особа, яка протиправними винними діями завдала потерпілій моральної шкоди, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України зобов`язаний відшкодувати її в повному обсязі.

Обраний потерпілою спосіб відшкодування моральної шкоди грішми, відповідає як вимогам закону, так і фактичним обставинам справи. За наведених обставин позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Суд враховує розясенння, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує:

-характер страждань (пов`язані з тілесними ушкодженнями, тривалим лікуванням та смертю);

-їх обсяг та тривалість;

-обставини завдання тілесних ушкоджень;

-той факт, що втрату ОСОБА_4 неможливо відновити;
-тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої.
З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір відшкодування в 150000 грн. є надмірним і розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 100000 гривень.

Потерпілою ОСОБА_4 до відшкодування також заявлені понесені нею процесуальні витрати на оплату допомоги представника потерпілого у розмірі 5760 грн.

Такі процесуальні витрати потерпілої повністю документально підтверджені з прикладенням відповідних розрахунків (т. 1 а.с. 76-84), є розумними, не перевищують 40% від встановленого законом мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі за годину роботи представника потерпілої.

З огляду не викладене, на підставі ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України такі процесуальні витрати потерпілої підлягають стягненню на її користь з обвинуваченого.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань (№ 4) Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 19 лютого 2017 року, при цьому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), строк попереднього ув`язнення з 19 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року включно зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази,:

- наволочку зі слідами речовини бурого кольору, яка знаходяться в камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція 00764) знищити;

- спортивний костюм та кросівки, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція 00768) повернути ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_7 на її користь:

- відшкодування додаткових витрат на лікування у розмірі 13619 гривень 37 копійок;

- відшкодування витрат на поховання у розмірі 5085 гривень;

- відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 гривень;

а усього стягнути 118604 (сто вісімнадцять тисяч шістсот чотири) гривні 37 (тридцять сім) копійок.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, у розмірі 5760 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

05.07.2017