Справа № 740/317/15
Провадження № 1-кп/740/6/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,
представників потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження №0000314 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мінгечаур Азербайджана, громадянина України, одруженого, несудимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

14 серпня 2013 року близько 10-00 години ОСОБА_7 , будучи працівником за цивільно-правовим договором на полігоні твердих побутових відходів комунального підприємства «ВУКГ» Ніжинської міської ради, що розташований по вул.Прилуцька в м.Ніжині Чернігівської області, з метою викрадення агрегатів бульдозеру Т-130 МГ без кабіни, відвалу та гусениць загальною вартістю 17 238,40 грн., який належить КП «ВУКГ», прибув на власному автомобілі на вказаний полігон, куди разом з ним в цей час прибули вантажний автомобіль «Камаз 43101», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить Ніжинському міжрайонному управлінню водного господарства, під керуванням водія ОСОБА_12 та невстановлений автокран на базі автомобіля «МАЗ» під керуванням невстановленої особи, які не були обізнані зі злочинними намірами ОСОБА_7 ..

За вказівкою ОСОБА_7 невстановлена особа - водій автокрана на базі автомобіля «МАЗ» завантажив агрегати бульдозеру «Т-130 МГ» без кабіни, відвалу та гусениць на трал автомобіля «КАМАЗ 43101», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 .

Діючи з метою таємного заволодіння агрегатами бульдозеру «Т-130 МГ» без кабіни, відвалу та гусениць, ОСОБА_7 повідомив оператору полігону ОСОБА_13 про отримання згоди начальника вищевказаного підприємства ОСОБА_14 на їх вивіз.

В подальшому за вказівкою ОСОБА_7 на вказаному автомобілі «КАМАЗ» агрегати бульдозеру Т-130 МГ без кабіни, відвалу та гусениць були вивезені до Ніжинської дільниці ПАТ Чернігіввторчормет», де були розвантажені тим же автокраном, а в подальшому вивезені невстановленими особами.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, не визнав та наполягав на тому, що до вчинення вказаної крадіжки він не має жодного відношення, не заперечує лише факт присутності на полігоні під час завантаження агрегатів бульдозера, яку пояснив виконанням своїх обов*язків. Він працював на полігоні робочим за договором підряду і в його повноваження не входило розпоряджатися технікою комунального підприємства та інших підприємств. 14 серпня 2013 року він перебував на роботі і в цей день на полігон приїзджали машини, кран, тралер. Заявлений до нього цивільний позов Ніжинської міської ради про стягнення 17 238 грн.40 коп. матеріальних збитків не визнає.

Представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав заявлений позов про стягнення з ОСОБА_7 17238,40 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Допитані в судовому засіданні свідки показали наступне.
Так, свідок ОСОБА_15 показав, що 14 серпня 2013 року він як працівник полігону перебував на полігоні і бачив, як першим на територію полігону заїхав на автомобілі ОСОБА_7 , а за ним заїхала техніка: кран і автопогрузчик «Камаз». Він підійшов до співробітниці ОСОБА_13 і запитав, що відбувається, на що остання відповіла, що керівництво дало вказівку ні в що не втручатися. Залишки трактору краном грузили на «Камаз». ОСОБА_7 був присутній при погрузці трактора. Також, були присутні крановщиик, водій «Камазу» і люди, які приїхали на полігон разом з технікою і грузили трактор. Потім всі поїхали, а ОСОБА_7 поїхав на своєму автомобілі.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вони не вважали, що це була крадіжка трактора, а що це були законні дії керівництва, так як трактор намагалися вивезти ще за два тижні до 14 серпня 2013 року, про що вона повідомляла виконуючого на той час обов*язки начальника підприємства, який відповів їй, що він в курсі цього, що там керує начальник ОСОБА_14 , а він в це не втручається і їй порадив робити свою роботу і не втручатися. Напередодні вивезли кабіну і відвал з трактора, гусениці були розрізані.14 серпня 2013 року вона бачила ОСОБА_7 на робочому місці. Коли близько 10 години на територію полігону заїхали «Камаз» і кран, який загородив під`їзд до вагів, за які вона відповідає, то вона повідомила про це ОСОБА_7 , на що він їй відповів, що зараз швидко здійснять погрузку і не будуть її затримувати та повідомив, що керівництво в курсі та передав їй мобільний телефон, щоб вона поговорила з начальником ОСОБА_14 , який їй сказав, щоб вона виконувала свою роботу, а погрузка трактора її не стосується. Раму з мотором погрузили на «Камаз» і машина поїхала в сторону м.Ніжина.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що до 2013 року він працював бульдозеристом на бульдозері «Т-130 МГ», який в серпні 2013 році був вивезений з полігону. Перед тим, як трактор повністю вивезли з полігону, його розібрали. Спочатку вивезли відвал, кабіну та гусениці, а в останній день лише мотор і раму, які залишилися. ОСОБА_7 працював разом з ним робочим полігону і стежив за вивезенням сміття, за порядком на полігоні. Він особисто не бачив, як вивозили залишки бульдозера, так як в цей день перебував на лікарняному. Гусениці вивозили по вказівці ОСОБА_14 , який по телефону дав вказівку ОСОБА_17 : одну гусеницю віддати, а іншу порізати. Без вказівки керівництва ніхто нічого не міг вивезти.
Свідок ОСОБА_12 показав, що 14 серпня 2013 року вранці керівник «Водоканалу», де він працює водієм, дав йому вказівку перевезти трактор з полігону КП на «Вторчормет» на чорний метал. Диспетчер виписала йому подорожній лист, за яким він близько 10.00-11.00 годин ранку прибув на територію полігону, де знаходилось декілька осіб неслов*янської зовнішності, можливо, вірмени, які йому погрузили трактор і він відвіз його на базу «Вторчормет». За ним приїхали дві особи, яких він не пам*ятає, так як незнайомий з працівниками полігону і виконував свою роботу згідно наданого йому подорожнього листа. Він не може сказати, чи знаходився ОСОБА_7 на полігоні. Він його не пам*ятає. ОСОБА_7 не давав йому ніяких команд.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що вона працює оператором комунального підприємства і за два дні до крадіжки в серпні 2013 року на полігон було пригнано тралер, кран, за допомогою яких ОСОБА_7 намагався вивезти трактор, керуючи його погрузкою, але кран через недостатню потужність не зміг підняти трактор. Біля 18 години пригнали ще один кран, намагались погрузити, але це не вдалося, тому трактор розібрали і 13 серпня 2013 року вивезли залишки агрегатів трактора за участю ОСОБА_7 .

Дана справа розглядалася судом першої та апеляційної інстанцій.

Так, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.( т.2, а.с.64-67).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року вказаний вирок Ніжинського міськрайонного суду скасовано та передано на новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання, зазначивши, що відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ст.291 КПК України, перешкоджали суду призначити до розгляду та повно і всебічно розглянути кримінальне провадження.(т.2, а.с.104-111).

З цих підстав, при новому розгляді справи у підготовчому судому засіданні Ніжинський міськрайонний суд ухвалою від 24 березня 2016 року повернув обвинувальний акт разом із матеріалами кримінального провадження прокурору Чернігівської області. (т.2, а.с.125-126).

19 травня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області вищевказана ухвала місцевого суду скасована і обвинувальний акт з додатками повернуто до Ніжинського міськрайонного суду на новий розгляд з посиланням на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, є неконкретним, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону (т.2, а.с.156-159).

При новому розгляді справи суд керується вимогами ст.337 КПК України, якою передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, - лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Частиною третьою ст.373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проаналізувавши відповідно до ст.94 КПК України досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв*язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що по даному кримінальному провадженню доказані обставини, які підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України, зокрема: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір завданої шкоди, а також розмір процесуальних витрат.
Суд вважає, що в судовому засіданні доведена вина ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, який йому інкриміновано, показаннями свідків ОСОБА_15 ,ОСОБА_13 , ОСОБА_17

Крім того, вина ОСОБА_7 доведена дослідженими в судовому засіданні документами:
дорожнім листом вантажного автомобіля від 14.08.2013 року, згідно якого автомобіль «КАМАЗ» НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 перевозив з м. Ніжина в с.Хвилівку Ніжинського району Чернігівської області 14.08.2013 року агрегати бульдозеру Т-130 МГ без кабіни, відвалу та гусениць (т.1, а.с. 65);

оригіналом свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 25.06.2004 року, згідно якого бульдозер марки Т-130 МГ належить КП «ВУКГ» (а.с67 Том 1).

інвентаризаційним листом від 08.11.2012 року КП «ВУКГ», згідно якого бульдозер Т-130 рахується станом на 01.11.2012 року за підприємством (т.1, а.с.68-69);

договором підряду від 21.07.2013, укладеним між КП «ВУКГ» в особі начальника ОСОБА_14 та ОСОБА_7 на строк до 20.08.2013, який підтверджує, що ОСОБА_7 на час крадіжки працював за цивільно-правовим договором на полігоні твердих побутових відходів комунального підприємства «ВУКГ» Ніжинської міської ради і мав доступ до території полігону в силу данного договору (т.1,а.с.70);

висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області № 161 від 12.10.2015, згідно якого з технічної точки зору бульдозер Т-130МГ, як самохідна землерийна машина, що конструктивно є гусеничним трактором з навісним робочим органом - криволінійним в перетині відвалом (щитом), розташованим поза базою ходової частини машини, за умов відсутності кабіни, відвалу та гусеничних траків не міг виконувати свої функціональні завдання з пошарового копання, планування і переміщення грунтів, корисних копалин, дорожно-будівельних і інших матеріалів при будівництві і ремонті доріг, каналів гідротехнічних і тому подібних споруд. За умов, якщо конструктивна маса бульдозеру Т-130 МГ дорівнює 14 320 кг, то відповідно без кабіни вагою 138 кг, відвалу вагою 2373 кг та без 15 гусеничних траків вагою 1035 кг, конструктивна вага розукомплектованого бульдозеру Т-130МГ дорівнює 10 774 кг. Вартість 10774 кг металобрухту чорних металів у вигляді механізмів бульдозеру Т-130 МГ (без врахування ваги кабіни, відвалу та 15 гусеничних траків) станом на 14.08.2013 складає: 17 238 грн. 40 коп.(т.1, а.с.246-248).

Доводи ОСОБА_7 щодо того, що він не має жодного відношення до крадіжки агрегатів трактору, а лише був присутнім під час його погрузки невідомими особами, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_15 ,ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , а також фактичними обставинами справи, встановленими в судовому засіданні.

Факт появи на полігоні техніки для погрузки бульдозера у супроводі ОСОБА_7 , його перебування під час всього процесу погрузки і одночасний виїзд із завантаженим трактором з території полігону свідчать про вивезення ним трактору за межі підприємства і наявність можливості розпорядитися на власний розсуд агрегатами трактору.

Суд вважає, що зазначення стороною захисту в якості доводів невинуватості ОСОБА_7 того, що не встановлена особа водія автокрана, процес подальшої здачі агрегатів на базу «Вторчормет» чи вивезення трактору невстановленими особами, не спростовує факту вивезення агрегатів трактору з полігону обвинуваченим і отримання ним можливості розпоряджатися агрегатами трактора на власний розсуд.

Незважаючи на показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 стосовно того, що вивезення трактору на металобрухт проводилося за вказівкою керівництва підприємства, наданою ОСОБА_7 , обвинувачений цей факт заперечує, як заперечує і сам факт його участі у крадіжці трактора, тому в судовому засіданні не з`ясовувалося, які ж питання вирішувало керівництво в особі ОСОБА_14 щодо агрегатів бульдозеру Т-130 МГ.

За таких обставин суд вважає, що невизнання підсудним ОСОБА_7 своєї вини є його намаганням уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин і метод його захисту,який, на думку суду, є невиправданим,оскільки вина підсудного в скоєному злочині знайшла своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів- з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання, - незадовільний стан його здоров*я та знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів має бути покарання у вигляді штрафу.

Су дійшов висновку, що заявлений Ніжинською міською радою цивільний позов про відшкодування заподіяої матеріальної шкоди в сумі 17 238 грн. 40 коп. Законний, обгрунтований, довендений в судовому засіданні і підлягає задоволенню на підставі ст.1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

Відповіднодо ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ) .
З ОСОБА_7 необхідно стягнути понесені витрати на користь держави за залучення експертів під час досудового розслідування в сумі 638,64 грн.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Ніжинської міської ради 17 238 (сімнадцять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 40 коп. у рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи 393грн. 12 коп. та 245 грн.52 коп. - за проведення комплексної експертизи, а всього стягнути 638 (шістсот тридцять вісім) грн. 64 коп.

Речові докази по справі: свідоцтво про реєстрацію бульдозера серії НОМЕР_3 та бухгалтерську документацію, які знаходяться в матеріалах справи, - повернути володільцю - КП «ВУКГ» Ніжинської міської ради (т.1, а.с.67-69,105,131, 133,134, 165, 166).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1