№ 1-кс/760/2120/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10. 02. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії детектива НАБУ щодо винесення Постанови про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на дії детектива НАБУ щодо винесення Постанови про закриття кримінального провадження.

Подана скарга обґрунтована тим, що 17. 01. 2017 року детективом НБ третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_4 винесено Постанову про закриття кримінального провадження №0000308, що було внесено до ЄРДР 31. 08. 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скаржник вважає вказану постанову протиправною та передчасною, оскільки на думку скаржника, детективом не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, а тому підстави для закриття кримінального провадження відсутні.

В зв`язку із зазначеним скаржник вважаючи свої права порушеними просив слідчого суддю про скасування постанови детектива НАБУ від 17. 01. 2017 року про закриття кримінального провадження №0000308.

Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі та просив слідчого суддю про задоволення скарги.

Детектив НАБУ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що Постанова про закриття кримінального провадження винесена ним у відповідності до вимог чинного КПК України, а тому скасуванню не підлягає. В зв`язку із зазначеним детектив НАБУ просив відмовити в задоволенні скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що НАБУ здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000308, що було внесено до ЄРДР 31. 08. 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вбачається, що 17. 01. 2017 року детективом НБ третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_4 винесено Постанову про закриття кримінального провадження №0000308, що було внесено до ЄРДР 31. 08. 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скаржник вважає вказану постанову про закриття кримінального провадження протиправною, оскільки на думку скаржника, детективом не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, в зв`язку з чим скаржник просив слідчого суддю про задоволення скарги на що слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 № 4651-VI (КПК України) є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до матеріалів поданої скарги, а також зважаючи на пояснення учасників процесу, які були надані в судовому засіданні вбачається, що прийняттю оскаржуваного рішення передувало проведення повної та всебічної перевірки обставин, які мають значення для кримінального провадження, а викладені у ньому висновки не є передчасними.

Положеннями ст. 303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази тощо.

З огляду на зазначене вище, приходжу до висновку, що в діях детектива НАБУ ОСОБА_4 відсутні порушення вимог чинного законодавства при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 40, 284, 303-307, 309, 369-372, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1