Справа №577/4381/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/439/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоселівка Борзнянського району Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. В. Доч, Борзнянського району Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий: останній раз 27.08.2015 року Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, 71 КК України, змінений ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 02 листопада 2015 року до 3 років 6 місяців 15 днів обмеження волі, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та застосувати до нього положення ст.69 КК України.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2015 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, при цьому зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте повністю за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2015 року, за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 22 грудня 2016 року, з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за цим вироком.

ОСОБА_8 , вирок щодо якого не оскаржується, визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та згідно ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 1674,32 грн., ОСОБА_7 351,84 грн. на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що на початку листопада 2014 року у вечірній час, перебуваючи на території будинку АДРЕСА_3 , він незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2102, д.н. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_10 , вартістю згідно висновку експерта - 10 101 грн.

Крім того, 11 грудня 2014 року у вечірній час ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на території будинку АДРЕСА_4 , незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ 2108, держ. номер НОМЕР_2 , належним ОСОБА_11 , вартістю згідно висновку експерта - 22329 грн. 90 коп.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій та доведеності вини у скоєному, вважає вирок надто суворим, просить переглянути оскаржуване судове рішення та пом`якшити призначене покарання. Мотивація доводів апеляційної скарги зводиться до того, що вину у скоєному обвинувачений визнав повністю, щиро розкаявся та не має намірів у подальшому скоювати злочини.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження та суть поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_7 , думку прокурора щодо залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України кваліфіковані судом правильно.

Аналізуючи доводи обвинуваченого в частині призначеного покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в належній мірі дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, взяв до уваги повне визнання вини ОСОБА_7 у скоєному, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який скоїв злочин в період невідбутого покарання та непогашеної судимості, в якості пом`якшуючої обставини врахував щире каяття у вчиненому та молодий вік, і обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції інкримінованої статті, що за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, судом враховані в тому числі і обставини, що пом`якшують покарання, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 .

Не спростовують вказані висновки суду і надані ОСОБА_7 під час апеляційного перегляду характеристики зі школи, з місця проживання та з Сумського СІЗО, оскільки лише характеризують обвинуваченого як особистість, а не пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як і копія свідоцтва про смерть батька обвинуваченого, що носить інформативний характер.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2017 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 22 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5