Справа № 472/641/15-к
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2017 року смт.Веселинове

Веселинівський районний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 13.05.2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Манне Вознесенського району Миколаївської області, освіта вища,не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.11.2007 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, 26.06.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання частково приєднати не відбуте покарання по вироку Саксаганського районного суду від 05.11.2007 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 12 днів, звільнений 10.04.2013 року умовно - достроково за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2013 року на 2 роки 6 місяців 4 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акта затвердженого прокурором 20 січня 2017 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Так в вечірній час 10.05.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 на велосипеді рухався в сторону села Степанівка Веселинівського району. На узбіччі дороги між с. Степанівка та Подолянка Веселинівського району помітив поліетиленовий мішок білого кольору в якому знаходився металевий ланцюг. Достовірно знаючи, що вказаний ланцюг належить сторонній особі вирішив викрасти його.

Скориставшись відсутністю сторонніх осіб повторно, навмисно, з корисливих спонукань таємно викрав металевий ланцюг і розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 518 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 лютого 2017 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була укладена угода між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 518 грн., сторонам зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, обвинувачений повністю відшкодував матеріальний збиток потерпілій, потерпіла не має до обвинуваченого жодних претензій.

Крім того, сторони даної угоди узгодили міру покарання, а саме покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачени ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю. Суду показав, що уклав угоду без будь-якого примусу, йому зрозумілі права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке буде призначене йому на підставі укладеної угоди, з мірою покарання узгодженою з потерпілою погодився, на розгляді справи в загальному порядку не наполягав. Просив суд затвердити досягнуту угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 запевнила суд, що угоду про примирення між нею та обвинуваченим досягнуто добровільно, їй зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, з мірою покарання узгодженою з обвинуваченим погодилася. Просила суд затвердити досягнуту угоду.

Прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону. Захисник ОСОБА_6 не заперечував про затвердження вказаної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вивчивши зміст угоди, допитавши обвинуваченого та потерпілу, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 471 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії невеликої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394, 424, 476 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах, міра покарання визначена сторонами угоди у відповідності до санкції ч.1 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до вимогог ст. 100 КПК України речові докази необхідно залишити за належнісью у потерпілої.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про примирення, укладену 27 лютого 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 13 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - затвердити.
ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 850 / вісімсот п`ятдесят /.
Речові докази по справі: металевий ланцюг залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя
Веселинівського районного суду ОСОБА_1