Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1162/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, приватного підприємця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
13.12.2016р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0003321 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, за фактом умисного вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_7 та заволодіння належним їй транспортним засобом.
28.02.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України. Згідно вказаного повідомлення, 12.12.2016р. у вечірній час ОСОБА_4 з невстановлених підстав прибув до м. Первомайська Миколаївської області, де зустрівся у невстановленому місці та в невстановлений час з ОСОБА_7 , яка займалася ріелторськими послугами здаванням квартир в оренду та на зустріч прибула на належному їй автомобілі марки RENAULT DUSTER, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 направилися до приміщення квартири АДРЕСА_2 , яку остання здавала в оренду. Зайшовши до приміщення квартири, ОСОБА_4 наніс не менше 2 ударів в область голови потерпілої ззаду невстановленим предметом продовгуватої форми, зв`язав її руки та ноги клейкою стрічкою, засунув до ротового отвору фрагмент постільної білизни та здавив руками органи шиї останньої до моменту, поки вона не перестала подавати ознак життя. Упевнившись, що ОСОБА_7 мертва, ОСОБА_4 зняв з її тіла одягнуті золоті прикраси, знайшов ключ від автомобіля, що їй належав, зачинив квартиру, після чого вийшов у двір будинку, де, маючи ключ, заволодів автомобілем марки RENAULT DUSTER, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинив матеріальну шкоду у великому розмірі та зник у невідомому напрямку.
Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що не вбивав ОСОБА_7 , під час проведення обшуку за його місцем мешкання не було знайдено жодних речей, які мають відношення до вказаного злочину. З приводу ризиків зазначив, що всі свідки допитані, у нього немає можливості на них впливати, ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду також немає. Просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки має постійне місце мешкання, займається підприємницькою діяльністю.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Пояснила, що ОСОБА_4 свою вину не визнає, оскільки не вчиняв злочин, в якому підозрюється. Просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту разом з батьком та матір`ю, яка страждає на численні хвороби.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Підозра є обґрунтованою та підтверджується протоколом огляду місця події та трупу ОСОБА_7 ; проколом допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмету від 22.12.2016 року; протоколом огляду предмету від 23.12.2016 року; протоколом огляду предмету від 25.12.2016 року; рапортом з УКР ГУ НП в Миколаївській області від 20.01.2017 року, від 10.02.2017 року; протоколами тимчасового доступу до інформації, яка перебувала у володінні операторів телекомунікації та проведеним аналізом вказаної інформації; висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 №427 від 13.01.2017 року; висновком молекулярно-генетичної експертизи №986 від 13.02.2017 року; висновком молекулярно-генетичної експертизи №127 від 20.02.2017 року; висновком молекулярно-генетичної експертизи №145 від 27.02.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.02.2017 року та протоколами огляду відеозаписів за її участю від 28.02.2017 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а також того, що ОСОБА_4 безпосередньо після вчинення злочину зник з місця події та його було затримано більше, ніж через два місяці з моменту вчинення злочину, зареєстрований у м. Ірпінь Київської області та не має місця мешкання та стійких соціальних зв`язків за місцем проведення досудового розслідування у м. Миколаєві, вважаю доведеним ризик того, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Оскільки до теперішнього часу не встановлено місце знаходження викрадених у ОСОБА_7 золотих та ювелірних виробів, є ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може знищити або спотворити вказані речі.
Характер та спосіб вчинення ОСОБА_4 злочину дає підстави вважати, що він може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , яка мешкала разом з ним, та яка надала покази на підтвердження причетності останнього до вчинення вищевказаного злочину.
Також вважаю доведеною наявність ризику того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, є доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Керуючись ст.ст. 183, 196 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 квітня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.
Повний текст ухвали оголошено 03 березня 2017 року о 16 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10