УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 111 22 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1 ст.388 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 111 22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України про арешт майна, а саме: нежитлове приміщення №69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сімферопольська, 9; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи доводи клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0011122, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що 06.06.2008 р. ВАТ «Універсал Банк», уклав з ОСОБА_4 генеральний договір про надання кредитних послуг № BL3832, згідно якого останньому був наданий кредит в сумі 685000 доларів США строком до 01.06.2028 року і погашенням згідно умов вказаного договору.

06.06.2008 р. між сторонами була укладена додаткова угода № 3832/К-1 до кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку встановлюється процентна ставка в розмірі 11,50 % річних.

01.10.2008 р. між сторонами була укладена додаткова угода № BL 9598/К-1 до кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку встановлюється процентна ставка в розмірі 18,45 % річних.

Для забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту між ВАТ «Універсал Банк», та ТОВ «Ной» 01.10.2008 р. був укладений договір поруки № BL9598-П1, відповідно до якого останній відповідає за зобов`язання позичальника, згідно умов кредитного договору.

Згідно розрахунку заборгованості відповідач не сплатив заборгованість по кредитному договору у розмірі 793248,13 доларів США, що еквівалентно 6 338 052,56 грн. за курсом НБУ на день винесення рішення.

Бездіяльність ОСОБА_4 по поверненню кредиту, переховування його від кредитова, надало Банку Заставодержателю право надати до примусового виконання рішення управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві заяву про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києві про стягнення з позичальника на користь Банку заборгованості в розмірі 793 248,13 доларів США, що еквівалентно 6 338 052, 56 грн.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішення УДВС від 22.09.2014 № 44768442 накладено арешт на все майно ОСОБА_4 (номер запису про обтяження-7081630). Так, відповідно до відповіді №2628 (N-2015) від 02.03.2015, встановлено, що за ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), проживаючого в АДРЕСА_2 зареєстровано право власності нежитлове приміщення №69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом опису та арешту майна складеного державним виконавем ОСОБА_5 , було описано майно та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 проживаючого по АДРЕСА_3 .

В подальшому на підставі рішення суду №488/9785/15-ц виданий 29.06.2015 Корабельним районним судом м. Миколаєва припинено обтяження нерухомого майна знято арешт накладений виконавчою службою та іпотеку ПАТ «Універсал Банк» на: нежитлове приміщення №69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які були арештовані постановою ДВС від 22.09.2014 №4476842. В результаті чого 13.05.2016 на підставі договору купівліпродажу (бланк НВТ 4В2489) нежиле приміщення №69 першого поверху, загальної площі 159, 6 кв.м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужено ОСОБА_4 та посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Згідно Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2017 №82791859, обтяження було припинено.

Згідно відповіді від 27.07.2016 №79/1 наданого головою Корабельного районного суду м. Миколаєва, було встановлено, що рішення за справою №488/9785/15-ц від 29.06.2015 судом не виносилось, відповідно до Автоматизованої системи документообігу суду та з жодною позовною заявою до Корабельського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 не звертався.

На даний час, вище зазначене майно перебуває на праві власності ОСОБА_8 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 09.07.2002 Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській обсласті на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателем, серія номер 1834, виданий 13.12.2016, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Відповідно до постанови від 08.06.2017 нежитлове приміщення №69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речового доказу та унеможливлення його подальшого відчудження третім особам, а також забезпечення відшкодуванні шкоди, слідчий просив накласти арешт на нежитлове приміщення №69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власники майна в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що нежитлове приміщення №69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сімферопольська, 9; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сімферопольська, 9 є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, прокурором доведено, що існують реальні ризики відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя , -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення №69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення з №1 по 16 групи приміщення №65а(в літ.А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: