пр. № 1-кп/759/24/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006698 за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України та у зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження на даний час не закінчено, а строк обраного раніше запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 спливає, судом винесено на обговорення питання доцільності продовження його тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому вищезазначений запобіжний захід, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад чотири роки. На даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких обвинувачений вчинив дії, що ставляться йому у провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців події.

Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості та перебування у розшуку, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує: тяжкість та обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , який є тяжким злочином згідно ст. 12 КК України і щодо якого є обґрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, а тому суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, наявність у ОСОБА_3 непогашеної судимості, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів. У зв`язку з чим, у задоволенні клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим, відмовити.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішення ЄСПЛ від 18.03.2008 у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі, з урахуванням особи обвинуваченого.
Враховуючи обставини даної справи, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 , відмовити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, залишити без змін, і вважати його продовженим на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 08 червня 2016 року до 06 серпня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.
Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі п`ятдесят мінімальних заробітних плат, що становить 68900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: 3040, отримувач: Святошинський районний суд м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві та до суду; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчою, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу передати на виконання до Київського СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_6