Справа № 134/1460/16-к
Провадження №11-кп/772/467/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суду Вінницької області в складі:
Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.12.2016 року по кримінальному провадженню № 0000273 від 22.08.2016 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця с. Мала Бушинка, Немирівського району, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 17.04.2013, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.3, 75, 75 КК України до 3 років п/в, з іспитовим строком на 1 рік;

- 26.07.2013, Немирівським р/с за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років п/в;

- 30.09.2013, Немирівським р/с за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 289 ч.2, 70, 71, 72 КК України до 7 років п/в;

- 20.11.2014, Тульчинським р/с за ст. ст. 289 ч.2, 70 КК України до 7 років 2 міс. п/в;

- 5.06.2015, Немирівським р/с за ст. ст. 185 ч.1, ч.2, ч.3, 70 КК України до 7 років 6 міс., 12.05.2016 ухвалою Літинського р/с невідбуту частину покарання замінено більш м`яким у виді обмеження волі строком на 3 роки 4 місяці 14 днів,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.3, 382 ч.1 КК України і призначено покарання: за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки; за ст. 382 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 82 ч.6 КК України, з врахуванням вироку Немирівського районного суду від 5.06.2015 та ухвали Літинського районного суду від 12.05.2016, остаточне покарання ОСОБА_6 призначено за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 26.08.2016, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбування остаточного покарання.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення, з 26.08.2016, в строк відбування остаточного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..

Вирішено питання з речовими доказами та витратами за проведені експертизи.

за участю :

секретаря: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 12.05.2016, ОСОБА_6 невідбуту частину покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 05.06.2015, замінено більш м`яким у виді обмеження волі строком на 3 роки 4 місяці 14 днів. Після набрання законної сили вказаної ухвали, 07.06.2016 засуджений доставлений до Крижопільського виправного центру УДПтС України у Вінницькій області №113, що розташований за адресою вул. Леніна, 106, в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області для відбуття покарання. В подальшому 07.06.2016 ОСОБА_6 під розпис ознайомлено з умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі.

В ході відбування покарання ОСОБА_6 працевлаштовано на контрагентський об`єкт ПП «Вікторі О», що розташований в с. Княжа Криниця, Крижопільського району, Вінницької області, для виконання робіт відповідно до договору № 3-Г від 04.05.2016, між Крижопільським ВЦ №113 та ПП «Вікторі О». Перебуваючи на контрагентському об`єкті ПП «Вікторі О», у ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, якою невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі замінено на обмеження волі Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 21.08.2016, близько 23 години самовільно залишив територію контрагентського об`єкту ПП «Вікторі О» та до установи не повернувся. 26.08.2016, ОСОБА_6 був затриманий працівниками Крижопільського ВЦ-113 та доставлений за місцем відбування покарання.

Окрім того, 25.08.2016, близько 6:00 години, ОСОБА_6 , рухаючись в напрямку с. Сокілець, Немирівського району, Вінницької області, однак не знаючи напрямку руху, направився до с. Гарячківка, Крижопільського району Вінницької області. Перебуваючи в с. Гарячківка, Крижопільського району, Вінницької області, ОСОБА_6 підійшов до домогосподарства ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи поряд із вказаним домогосподарством у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна з житлового будинку ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 через незамкнені двері проник до житлового будинку, де з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі столу в одній із кімнат вчинив крадіжку бувших у використанні мобільних телефонів марки: «Nokia 6510» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора Київстар - НОМЕР_2 , вартістю відповідно до висновку експерта №1202 від 20.09.2016 120 гривень, «Nokia 3220» ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора Київстар - НОМЕР_4 , вартістю відповідно до висновку експерта №1202 від 20.09.2016 200 гривень, «Samsung GT-E1080W» ІМЕІ: НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора Київстар - НОМЕР_6 , вартістю відповідно до висновку експерта №1202 від 20.09.2016 - 170 гривень. Продовжуючи оглядати будинок, ОСОБА_6 на дерев`яній тумбі в одній із кімнат виявив та викрав резинову обгортку із вмістом невідомих для нього речей, якими в подальшому виявилися документами на ім`я ОСОБА_10 , а саме: технічний паспорт автомотомашини № НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію машини - НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію машини - НОМЕР_9 , посвідчення водія ДАВ № НОМЕР_10 , посвідчення тракториста-машиніста першого класу - НОМЕР_11 .

Викрадені речі ОСОБА_6 помістив до середини поліетиленового пакета та покинув будинок ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_6 , своїми неправомірними діями завдав шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 490 гривень.

Також, 26.08.2016, близько 22:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в смт. Крижопіль, Вінницької області, вирішив повторно вчинити крадіжку грошей або продуктів харчування. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незамкнені двері проник до житлового будинку ОСОБА_11 , що розташований за адресою АДРЕСА_3 , де з ліжка в одній із кімнат вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 96 гривень та бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia 5030» із зарядним пристроєм до нього, вартістю відповідно до висновку експерта №1202 від 20.09.2016 - 150 гривень та зарядного пристрою до нього, вартістю 35 гривень. Із викраденим ОСОБА_6 покинув будинок ОСОБА_11 та направився до смт. Піщанка, Вінницької області, де викрадені гроші витратив на купівлю продуктів харчування та на проїзд до с. Шпиків Тульчинського району Вінницької області. Таким чином, ОСОБА_6 своїми неправомірними діями завдав шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 281 гривня.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності своєї вини, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, просить вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити йому покарання.

Прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає зміні в частині застосування вимог ст. 71, ч. 5 ст. 72 та ч. 6 ст. 82 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого та підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 в повному обсязі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора обґрунтована та підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України . За приписом ч.3 ст.349 КПК України , суд не досліджував докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення .

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, судове рішення першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин , які ніким не оспорюювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом не доцільним відповідно до положень частини 3 ст. 349 КПК України.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вина ОСОБА_6 , в скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України доказана та підтверджується наданими суду доказами та не заперечується самим обвинуваченим.

Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність засудженого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, а саме відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував особу обвинуваченого, який за останнім місцем відбування покарання характеризується позитивно, але відбуваючи покарання у виді обмеження волі на шлях виправлення не став, вчинив нові злочини, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, каяття в скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочинів та рецидив злочинів.

На думку колегії суддів, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про необхідність призначення покарання ОСОБА_6 в межах санкцій визначених ст. ст. 185 ч. 3, 382 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, яке останній повинен відбувати.

Крім того, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтовано враховує ті обставини, що останній вчинив злочини передбаченні ст. ст. 185 ч.3 та 382 ч.1 КК України, а тому покарання йому необхідно призначити за кожен злочин окремо, і остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність ухвалення рішення щодо заліку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, при цьому вказавши лише початок відбуття строку попереднього ув`язнення, а саме з 26.08.2016 року, однак не вказавши його кінець, тобто по дату набрання вироку законної сили.

Разом з тим, Тульчинський районний суд, призначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, не застосував вимоги п. 1 ч. 1 ст. 72 Кіч України, тобто при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_12 суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував ч. 1 ст. 72 КК України, що є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції, на підставі ст. 408. п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного йому покарання та можливість пом`якшення покарання не підлягає до задоволення, так як покарання в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407,408, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.12.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України по кримінальному провадженню № 0000273 від 22.08.2016 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.12.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України по кримінальному провадженню № 0000273 від 22.08.2016 року задовольнити.
Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.12.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України по кримінальному провадженню № 0000273 від 22.08.2016 року змінити.

В резолютивній частині вироку зазначити, що відповідно до вимог ст. 71. ч. 6 ст. 82 КК України, з врахуванням вироку Немирівського районного суду від 05.06.2015 та ухвали Літинського районного суду від 12.05.2016, із застосуванням правил складання покарань, визначених п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при якому одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення, в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 26.08.2016 по день набрання вироком законної сили.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена на протязі трьох місяців до касаційного суду.

Судді:

З оригіналом згідно суддя: