Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9024/16-к
Провадження № 1-в/644/1500/16
Справа № 644/9024/16-к
н/п 1-кс/644/1500/16
У Х В А Л А
Іменем України
28 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

представника Харківської виправної колонії № 43 - ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2016 р. адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_3 положень ст. 81 КК України,

Зазначила, що ОСОБА_3 відбуває покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, призначене за вироком Новозаводського районного суду м. Черкаси від 30.11.2012 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України посилаючись не те, що засуджений відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, та своєю правомірною поведінкою, ставленням до скоєного, відсутністю злісних порушень, сумлінним ставленням до обов`язків довів своє виправлення.

Засуджений визнав свою вину, за час відбування покарання має 3 подяки і з 20.08.2012 року не має стягнень. Крім того ОСОБА_3 має постійне місце проживання та підтримує родинні стосунки з бабою.

ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав, просив його розглянути за відсутності адвоката, зазначив, що у разі звільнення буде працевлаштований за місцем постійного проживання, за час відбування покарання намагався довести своє виправлення працею та поведінкою. Під час відбування покарання працював на меблевому виробництві де отримував заробітну плату, невідбута частина призначеного йому покарання складає 10 місяців.

Догану отримав в 2012 році в СІЗО за те, що заточив ложку для нарізки хліба.

Щодо умовно-дострокового звільнення в 2011 році пояснив, що таке звільнення відбулося за ініціативою адміністрації колонії, в судовому засіданні він присутній не був.

Захисник клопотання підтримав та просив його задовільними, за його відсутності в зв`язку з перебуванням у м. Черкаси.

Представник адміністрації установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, 26.04.2016 року комісією розглядалося питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого та підстав до цього не знайдено. Після 26.04.2016 року ОСОБА_3 заохочень не мав.

Прокурор вважав заяву такою, що не підлягає задоволенню оскільки матеріали особової справи не мстять даних про виправлення та сумлінне ставлення до праці засудженого за час відбування покарання, а також просив врахувати ту обставину, що ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання призначеного за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Черкаси від 30.11.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Черкаси від 19.06.2008 року і остаточно призначено покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з часу його затримання 29.05.2012 року.

Вироком Новозаводського районного суду м. Черкаси від 19.06.2008 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

22.08.2011 року постановою Шосткінського районного суду Сумської області ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від покарання призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Черкаси від 19.06.2008 року на 1 рік 6 місяців 20 днів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.01.2016 р. клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до ст. 72 КК України задоволено

ОСОБА_3 у строк відбування покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Черкаси від 30.11.2012 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.05.2012 року по 24.01.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Згідно ст. 81 КК України - до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не тільки відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої Харківською виправною колонією № 43 Управління Державної пенітенціарної служби у Харківській області особової справи ОСОБА_3 станом на 27.04.2016 р. характеризується посередньо, стягнень не має, для правослухняної поведінки був заохочений адміністрацією установи 3 рази, але на заходи виховного впливу реагує слабо належні висновки для себе робить не завжди.

Підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків.

Намагається утримувати в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Безвідповідально ставиться до робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Згідно до витягу з протоколу № 15 засідання комісії від 27.04.2016 року Харківської виправної колонії № 43 з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення засуджених на підставі ст. 81 КК України, вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки він не довів своє виправлення.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_3 останньому 30.12.2014 р., 07.04.2015 р. та 25.09.2015 року оголошено подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці, 20.08.2012 р. оголошено догану за зберігання заборонених предметів.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що наявність у засудженого на протязі 2014-2015 р.р. трьох подяк за сумлінну поведінку та ставлення до праці не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання ОСОБА_3 режиму відбування покарання.

Доводи засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, особи засудженого, суд не вбачає підстави для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: