№ 207/1639/14-к
№ 1-кп/207/7/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000383 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 10 березня 2014 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись біля СШ № 3 по вул. Матросова, 35 в м. Дніпродзержинську, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше йому не знайомого ОСОБА_6 , якого з урахуванням своєї фізичної переваги визначив як об`єкт злочинного посягання. Після чого, реалізуя свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс йому не менше 6 ударів кулаками рук в голову, пригнічуючи таким чином волю потерпілого до надання можливого опору, спричинивши йому пошкодження у вигляді синців та саден на голові, які згідно висновку судово медичної експертизи № 270-Е від 13.03.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів відкрито заволодів належним йому майном, а саме: - мобільним телефоном «LG», вартістю 599 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 10 грн. та флеш карта вартістю 100 грн.; - зарядним пристроєм, вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 809 грн., після чого з міста скоєння кримінального правопорушення зник, спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину за викладених обставин визнав вину повністю та пояснив, що в березні 2014 року, більш точної дати не пам`ятає, біля школи № 3 по вул. Матросова підійшов до ОСОБА_6 , наніс йому декілька ударів кулаками в голову, після чого забрав у потерпілого мобільний телефон марки "LG" в якому знаходилась сім-карта оператора "Лайф" і флеш-карта та зарядний пристрій. У вчиненому щиро кається. Просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у вчинені інкримінованого злочину підтверджується сукупністю інших доказів по справі, а саме:

- висновком експерта № 207-Е від 13.03.2014 року, в підсумках якого зазначено, що виявлені у ОСОБА_6 пошкодження у вигляді синців та саден на голові - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, можливо у термін указаний обстеженим. (а.с.30-31);

- договором кредиту № 272-14004183 від 11.03.2014 року між ПТ "Ломбард-Скарбниця" та ОСОБА_4 із якого вбачається, що предметом застави є мобільний телефон марки "LG Т370" (а.с.60);

- постановою про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 14.03.2014 року, відповідно до якого залоговий договір з ломбарду "Скарбниця", який розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Мурахтова, 4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.62);

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. Зазначив, що мобільний телефон йому було повернуто, претензій до обвинуваченого не має.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що стосуються особи обвинуваченого, висновку експерта, договору кредиту, постанови про визнання речовим доказом.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому злочині.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд також враховує відношення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, його щире каяття у вчиненні вказаного злочину, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, а також досудову доповідь органу пробації.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ - залоговий договір з ломбарду "Скарбниця", який розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Мурахтова, 4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - мобільний телефон "LG", зарядний пристрій до мобільного телефону, передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя: ОСОБА_1