Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/23/15-к
Провадження № 1-КП/758/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2017 Подільський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0008241 відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марківка, Марківського району, Ворошиловгардської обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 31 жовтня 2014 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині проспекту Свободи зі сторони вулиці Світлицького в напрямку вулиці Василя Порика в місті Києві в середній смузі, де проїзна частина має три смуги для руху в попутному напрямку.
В цей час в середню смугу руху, по якій рухався ОСОБА_9 , вийшов пішохід ОСОБА_11 , та зупинилась.
ОСОБА_9 , маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для свого руху, яка виражалась у вигляді пішохода, будучи не уважним до дорожньої обстановки, продовжував рух прямо, не міняючи свого напрямку руху, в результаті чого грубо порушив Правил дорожнього руху України, а саме не виконав вимог:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 (б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.3: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 виразились в тому що він, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ-21043» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по середній смузі руху проїзної частини проспекту Свободи, зі сторони вулиці Світлицького в напрямку вулиці Василя Порика в місті Києві, при цьому маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для свого руху, яка виражалась у вигляді пішохода, будучи не уважним до дорожньої обстановки, продовжував рух прямо, не міняючи свого напрямку руху. В результаті чого скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_11 , яка на момент наїзду перебувала в нерухомому положенні.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2093/Е від 19.11.2014, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «закрита травма правої гомілки у вигляді перелому латеральної кісточки з незначним зміщенням уламків. Дане ушкодження не є небезпечним для життя. Морфологічні властивості виявленого тілесного ушкодження наявність незначного зміщення уламків, дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки та і відновлення функції правої нижньої кінцівки, буде спостерігатися у строк понад 21 добу, а саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеня тяжкості. Тому, вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не визнав та показав, що 31 жовтня 2014 року керував автомобілем марки «ВАЗ-21043» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі швидкість приблизно 20-40 км/год, рухаючись в середній смузі руху зі сторони вул. Світлицького в напрямку пр. Свободи в м. Києві. Лівіше від нього, між другою та третьою смугами руху, рухався автомобіль ДАІ, який ввімкнув проблисковий маячок червоного кольору, в зв`язку з чим, він вирішив взяти трохи правіше та зупинитись. В цей час з невідомих йому причин на другу смугу руху вийшла жінка, а чоловік який був разом з нею, схопив її за руку та різко потягнув назад, після чого жінка впала біля його автомобіля. Він застосував екстрене гальмування.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим вини в пред`явленому йому обвинуваченні, що судом розцінюється як спроба ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочині.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитана в судовому засідання потерпіла ОСОБА_11 показала, що до подій 31 жовтня 2014 року вона обвинуваченого не знала, відносин не підтримувала. Того ж дня вона разом з сином приїхала на ОСОБА_12 та припаркувались передньою частиною автомобіля до тротуару біля перукарні. Вийшовши з автомобіля, зупинилися позаду нього та розмовляли, автомобілі повз них рухалися вільно. В подальшому відчула, що знаходиться на землі. Син повідомив, що її збив автомобіль. Встати не могла, оскільки права нога не слухалася. Підійшов чоловік та вибачився, сказав, що ненавмисно, зазначив, що розмовляв по телефону. В момент удару, автомобіль не бачила, оскільки стояла спиною до проїжджаючих автомобілів. Удар був завданий передньою частиною автомобіля в лівий бік, від якого впала на праву сторону. До пригоди автомобіль ДАІ не бачила. Обвинувачений надав одноразову матеріальну допомогу в розмірі 2000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що обвинуваченого ОСОБА_9 до подій 31 жовтня 2014 року не знав, ніяких відносин не підтримував, а з потерпілою ОСОБА_11 перебуває у родинних відносинах. Того дня він разом з матір`ю ОСОБА_11 приїхав на Виноградар по справах, де припаркував автомобіль передньою частиною до тротуару. Вийшовши з автомобіля, вони зупинилися позаду нього та розмовляли, автомобілі повз них рухалися вільно. Потім з лівого боку він побачив автомобіль який вдарив матір в ліву сторону, від чого вона підлетіла вгору, впала та на мить втратила свідомість. З автомобіля вийшов чоловік та підійшовши до них попросив вибачення. За автомобілем зупинився патрульний автомобіль ДАІ. Він викликав швидку. Внаслідок удару у матері був перелом нижньої частини лівої ноги та гематома на правій нозі. Водій автомобіля, який збив його матір, в день ДТП в лікарні надав добровільно матеріальну допомогу в сумі 2 000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 31 жовтня 2014 року він перебуваючи за кермом службового автомобіля Державної автомобільної інспекції, з увімкненими проблисковими маячками синього кольору та відеореєстратором, рухався по крайній лівій смузі руху в напрямку вул.В.Порика в м.Києві. Справа від нього рухався автомобіль «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Побачивши, що водій даного автомобіля розмовляє по телефону, порівнявшись з автомобілем напарник показав водію жестом руки зупинитися. Автомобіль «ВАЗ-21043» проїхав приблизно 10 метрів зі швидкістю приблизно 5 - 10 км/год, при цьому здійснив наїзд на жінку, передньою частиною свого автомобіля, яка стояла спиною до дороги та спілкувалась з молодим чоловіком, позаду припаркованого автомобіля. Удар був об капот ближче до правої фари. Він проїхав близько 5 метрів та зупинився. Згодом вони викликали швидку медичну допомогу та слідчо-оперативну групу. На місце виїхала СОГ та оформили ДТП.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він до подій 31 жовтня 2014 року обвинуваченого та потерпілу не знав.
Приблизно рік назад, осінню 2014 року під час несення служби екіпажу ДАІ разом з ОСОБА_14 , побачили по вул.Світлицького в м.Києві автомобіль марки «ВАЗ-21043» червоного кольору, водій якого користувався засобом зв`язку, а саме, мобільним телефоном тримаючи його у руці. Вони поїхали за ним приблизно 300-500 метрів, та за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу подали вимогу водію зупинитися. Оскільки водій не реагував, порівнялись поруч з автомобілем та за допомогою жезлу подали знак зупинитися. Після чого він почав зупинятися. На проїжджій частині знаходилася жінка яку він зачепив під час руху. Вони зупинилися викликали швидку допомогу та слідчо - оперативну групу, поставили обмежувальні знаки. Після ДТП обвинувачений вибачився перед потерпілою.
Покази потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 є послідовними, узгодженими між собою, тому не викликають у суду сумнівів щодо їх правдивості.
Окрім показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_9 також підтверджується наступними наданими та дослідженими судом доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31 жовтня 2014 року з схемою до нього, зафіксовані дані про обстановку на місці ДТП;
- згідно висновку експерта №2093/Е від 19 листопада 2014 року, дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 31 жовтня 2014 року у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма правої гомілки у вигляді перелому латеральної кісточки з незначним зміщенням уламків.
Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно тупим предметом, могло утворитись 31 жовтня 2014 року, не є небезпечними для життя, за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу;
- згідно висновку експерта №633ат від 24 листопада 2014 року, в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «ВАЗ-21043», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху, в його діях з технічної точки зору експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху.
Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ - 21043», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_9 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху.
Згідно відеозапису, знятого відео реєстратором службового автомобіля ДАІ, на якому рухались свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , зафіксовано рух автомобіля марки «ВАЗ - 21043», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 протягом декількох хвилин, у тому числі до моменту ДТП, а також сам момент виникнення ДТП, рух потерпілої до моменту наїзду на неї, швидкість та напрямок руху автомобіля, яким керував ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 щодо механізму утворення травми потерпілої ОСОБА_11 пояснив, що на його думку дане тілесне ушкодження утворилося внаслідок підвертання ноги, що супроводжувалося падінням, однак від чого настало підвертання ноги ним як експертом не встановлювалось.
Суд не погоджується з доводами захисника обвинуваченого, щодо виправдання ОСОБА_9 за ст.286 ч.1 КК України.
На переконання суду сукупність зібраних доказів зокрема покази потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події, висновками експертиз, характер виявлених ушкоджень у потерпілої ОСОБА_11 свідчить, що саме обвинувачений ОСОБА_9 вчинив вказані дії, тому суд погоджується з кваліфікацією дій останнього за ч.1 ст.286 КК України.
Покази ОСОБА_9 , в яких він не визнає своєї вини у вчиненому злочині, суд розцінює як обрану ним позицію захисту від пред`явленого обвинувачення, та спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне.
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і його дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, раніше не судимий.
Обставин, які передбачені ст.66 КК України що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставин, які передбачені ст.67 КК України що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого злочину, заподіяну істотну шкоду здоров`ю потерпілій, що є особою похилого віку, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого ОСОБА_9 до покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати по справі, які складають розмір проведеної по справі автотехнічної експертизи №633ат від 24 листопада 2014 року.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість проведеної по справі автотехнічної експертизи №633ат від 24 листопада 2014 року в розмірі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок.
Речовий доказ оптичний CD диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1