Справа № 203/1026/17
Провадження № 1-кп/0203/222/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 21.02.2017 року із укладеною угодою про визнання винуватості, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетовська, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в листопаді 2015 року, діючи у співучасті з невстановленими досудовим розслідуванням особами, відносно яких зареєстроване кримінальне провадження, в порушення ст. ст. 81, 87, 89 Цивільного Кодексу України (в редакції, зі змінами та доповненнями станом на 14 жовтня 2014 року), ст.ст. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України (в редакції, зі змінами та доповненнями станом на 14 жовтня 2014 року) та ст.ст. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (№ 755 ІV від 15 травня 2003 року в редакції, зі змінами та доповненнями станом на 28 грудня 2014 року), вчинив фіктивне підприємництво, шляхом реєстрації на своє ім`я суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «СІВІЛЛА» (), з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у наданні послуг іншим суб`єктам підприємницької діяльності з переводу безготівкових коштів у готівку шляхом здійснення незаконних безтоварних фінансово-господарських операцій, за наступних обставин.

ОСОБА_5 значився засновником та директором суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «СІВІЛЛА» (), зареєстрованого 01 грудня 2015 року Дніпропетровським міським управлінням юстиції, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №0074841.

Незважаючи на те, що вказане підприємство зареєстроване на ОСОБА_5 в органах державної влади, як суб`єкт підприємницької діяльності юридична особа, ОСОБА_5 взяв участь у його створенні не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої Статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

Так, приблизно в листопаді 2015 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на території міста Дніпропетровська, вступив в змову з невстановленою особою, стосовно реєстрації на його ім`я в органах державної влади за грошову винагороду в розмірі 1500 гривень, суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

Приблизно в цей же період часу, ОСОБА_5 , надав невстановленій особі копії сторінок свого паспорту серії НОМЕР_1 , виданий 26.10.1995 року Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області та копію довідки про присвоєння Державною податковою адміністрацією України ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 .

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа склала у визначеній формі рішення від 01.12.2015 № 1 установчих зборів засновників про створення ТОВ «СІВІЛЛА» і затвердження Статутного капіталу в розмірі 1 000 гривень та наказ № 1 від 01.12.2015 про призначення на посаду директора ТОВ «СІВІЛЛА» ОСОБА_5 та інші документи, необхідні для реєстрації підприємства, зокрема: реєстраційну картку від 01.12.2015 року про проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи, опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» від 01.12.2015.

Склавши вказані документи, невстановлена досудовим розслідуванням особа надала їх для підпису ОСОБА_5 , який, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що здійснює офіційне оформлення на себе ТОВ «СІВІЛЛА» для прикриття незаконної діяльності інших осіб, підписав їх, чим вчинив умисні дії, направлені на створення суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи), з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

В подальшому, 01.12.2015, в денний час доби, перебуваючи безпосередньо в офісному приміщенні приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, 24, ОСОБА_5 засвідчив своїм підписом Статут ТОВ «СІВІЛЛА», попередньо складений у визначеній формі невстановленою досудовим розслідуванням особою, про що приватним нотаріусом здійснено відповідний запис в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 6490.

На підставі вищевказаних установчих документів, засвідчених нотаріально, та інших документів ОСОБА_5 разом із невстановленою досудовим слідством особою, 01 грудня 2015 року здійснив державну реєстрацію ТОВ «СІВІЛЛА» (код за ) на своє ім`я в реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №0074841.

Засвідчивши своїм підписом установчі документи ТОВ «СІВІЛЛА», посвідчивши їх нотаріально, інші документи, необхідні для реєстрації підприємства, та подавши їх до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , виконав всі необхідні дії, направлені на створення суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «СІВІЛЛА», після чого, вказані документи передав невстановленій слідством особі, за що від останнього отримав завідомо обумовлену грошову винагороду.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи у співучасті з невстановленою слідством особою, у грудні 2015 року, не маючи наміру вести господарську діяльність підприємства, за грошову винагороду, умисно вчинив дії, результатом яких стало юридичне заснування нового, раніше не існуючого товариства з обмеженою відповідальністю «СІВІЛЛА», а саме підписав установчі та реєстраційні документи товариства, безпосередньо прийняв участь у нотаріальному посвідченні та подачі до органів, що здійснюють державну реєстрацію суб`єктів підприємництва, зареєстрував на своє ім`я та призначив себе на посаду директора, чим встановив контроль над суб`єктом підприємницької діяльності (юридичною особою), а саме отримав у володіння установчі, реєстраційні документи підприємства, що надало йому можливість офіційно в грудні 2015 року оформити створення вказаного суб`єкту підприємницької діяльності, та можливість в подальшому здійснювати прикриття незаконної діяльності інших осіб.

У подальшому, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «СІВІЛЛА» (код за ЄДРПОУ 40150546), в період з 01 грудня 2015 по травень 2016 року фактично не здійснював підприємницьку діяльність від імені підприємства, а у вказаний період часу ТОВ «СІВІЛЛА» використовувалось з метою надання послуг іншим суб`єктам підприємницької діяльності з переводу безготівкових коштів у готівку шляхом здійснення незаконних фінансово-господарських операцій; документального оформлення безтоварних операцій, шляхом складання підроблених первинних документів бухгалтерського та податкового обліку від імені ТОВ «СІВІЛЛА» та їх збуту службовим особам інших суб`єктів господарської діяльності.

21 березня 2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000021 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст.28, ч.1 ст. 205 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: з урахуванням щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, штраф, у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень. ОСОБА_5 надав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст. 205 КК України, в обсязі підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , здійснивши дії, які виразились у фіктивному підприємництві, а саме: у реєстрації на своє ім`я суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.28, ч.1 ст. 205 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Судові витрати в розмірі 1409,60 гривень за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 21 березня 2017 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст. 205 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 березня 2017 року покарання, із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу, в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1