Справа № 483/1583/16-к 22.03.2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000325, за апеляційною скаргою прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачена ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано винною у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 1 рік, за ч. 3 ст. 191 КК України 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (основного і додаткового), остаточно призначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить вирок скасувати в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженою за ч. 2 ст. 191 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади на строк 1 рік, за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади на строк 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати керівні посади на строк 2 роки.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої у вчинені злочину та фактичних обставин справи, зазначає, що вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у безпідставному застосуванні судом ст. 75 КК України, до злочинів передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України, які відповідно примітки до ст. 45 КК України вважаються корупційними, а за змістом ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням не застосовується до осіб, засуджених за корупційні злочини.
З огляду на наведене, прокурор вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував норму закону, яка не підлягала застосуванню ст. 75 КК України.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку Покровка Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі ВПЗ Покровка МД УДППЗ «Укрпошта»), ОСОБА_6 , будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, вчинила службові підроблення та заволоділа грошовими коштами і товарно-матеріальними цінностями за наступних обставин.
Знаючи та розуміючи порядок ведення бухгалтерського обліку, касових операції та обов`язки по повній матеріальній відповідальності, ОСОБА_6 , як службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, використовуючи надані їй повноваження, маючи корисливий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами УДППЗ «Укрпошта» з метою особистого власного збагачення, шляхом зловживання своїм службовим становищем, знаходячись в приміщенні ВПЗ Покровка МД УДППЗ «Укрпошта» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Морозівська, 25,
- в період часу з 01.01.2016 р. по 26.02.2016 р., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, не відобразила надходження підкріплення з головної каси на суму 1 000 грн. і коштів на перерахування переказу на суму 100,88 грн. та заволоділа грошовими коштами загальною сумою 1 100,88 грн.;
- в період часу з 01.01.2016 р. по 12.02.2016 р., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, діючи повторно, умисно зазначила в касовому звіті ВПЗ Покровка за 12.02.2016 р. відомості про операції з переказу грошових коштів на загальну суму 900 грн. та заволоділа коштами загальною сумою 900 грн.;
- в період часу з 12.02.2016 р. по 22.02.2016 р., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, діючи повторно, умисно зазначила в касовому звіті за 22.02.2016 р. відомості про операції з переказу грошових коштів на загальну суму 500 грн. та заволоділа коштами на загальною суму 500 грн.;
- в період часу з 26.02.2016 р. по 11.03.2016 р., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, діючи повторно, маючи корисливий умисел, порушуючи п. п. 2.6, 3.1, 4.2, 4.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р., вимоги Порядку організації торгівельної діяльності в УДППЗ «Укрпошта», п. 4.2.3. «Положення про ВПЗ Покровка», умисно викрививши фактичні надходження виручки від надходження платежів від фізичних осіб та оприбуткування оплати комунальних послуг, заволоділа коштами на загальну суму 616,49 грн.;
- в період часу з 11.03.2016 р. по 16.03.2016 р., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, діючи повторно, порушуючи п. п. 2.6, 3.1, 4.2, 4.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р., вимоги Порядку організації торгівельної діяльності в УДППЗ «Укрпошта», п. 4.2.3. «Положення про ВПЗ Покровка», умисно не оприбуткувала виручку, яка надійшла згідно первинних документів та заволоділа коштами на загальну суму 795,16 грн.;
- в період часу з 01.01.2016 р. по 30.04.2016 р., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, порушуючи п. п. 2.6, 3.1, 4.2, 4.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р., вимоги Порядку організації торгівельної діяльності в УДППЗ «Укрпошта», п. 4.2.3. «Положення про ВПЗ Покровка», заволоділа товарами народного споживання на суму 4 090,24 грн.
Грошовими коштами та товарами народного споживання, якими заволоділа, ОСОБА_6 розпорядилась за власним розсудом.
Знаючи та розуміючи, що відповідно до вимог діючого законодавства на неї покладено обов`язки з ведення та обліку товарно матеріальних цінностей і грошових коштів МД УДППЗ «Укрпошта», ОСОБА_6 , як службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, маючи умисел, направлений на внесення до офіційних документів недостовірної інформації про надходження коштів від послуг та фактичних залишків коштів в касі ВПЗ Покровка, за які відповідальна та підзвітна, шляхом власноручного заповнення бланку бухгалтерського документа;
- 26.02.2016 р. знаючи та розуміючи, що дійсна сума коштів станом на 26.02.2016 з обліку ВПЗ Покровка інша, з метою укриття факту заволодіння грошовими коштами, власноручно внесла недостовірну інформацію до касового звіту від 26.02.2016 р. ВПЗ Покровка, укривши відомості про надходження підкріплення грошових коштів з головної каси на суму 1 000 грн., надходження коштів на перерахування переказу на суму 100,88 грн., а також відомості про фактичні залишки в касі грошових коштів, після чого підписала вказаний документ, надавши йому статус офіційного;
- 12.02.2016 р. знаючи та розуміючи, що перекази коштів на загальну суму 900 грн. не відбувались, з метою укриття факту заволодіння грошовими коштами, за які відповідальна та підзвітна, власноручно заповнила бланк бухгалтерського документа в частині сум видатків видаткової частини касового звіту за 12.02.2016 р. ВПЗ Покровка внесла недостовірну інформацію до касового звіту від 12.02.2016 р. ВПЗ Покровка про видачу грошових переказів на суму 900 грн., після чого надала вказаний документ до МД УДППЗ «Укрпошта»;
- 22.02.2016 р. знаючи та розуміючи, що переказу грошових коштів на загальну суму 500 грн. не відбувались, з метою укриття факту заволодіння грошовими коштами, за які відповідальна та підзвітна, власноручно заповнила бланк бухгалтерського документа в частині сум видатків видаткової частини касового звіту за 22.02.2016 р. ВПЗ Покровка внесла недостовірну інформацію до касового звіту від 22.02.2016 р. ВПЗ Покровка про видачу грошових переказів на суму 500 грн., після чого підписала вказаний документ, надавши йому статус офіційного та направила для облікування до МД УДППЗ «Укрпошта»;
- 11.03.2016 р., знаючи та розуміючи, що дійсна сума коштів станом на 11.03.2016 р. з обліку ВПЗ Покровка інша, з метою укриття факту заволодіння грошовими коштами, за які відповідальна та підзвітна, власноручно заповнила бланк бухгалтерського документа, внесла недостовірну інформацію до касового звіту від 11.03.2016 р. ВПЗ Покровка, викрививши відомості про оприбуткування виручки від надходжень платежів від фізичних осіб і оприбуткування виручки від оплати комунальних послуг ВПЗ Покровка, після чого підписала вказаний документ, надавши йому статус офіційного;
- 16.03.2016 р. знаючи та розуміючи, що дійсна сума коштів надходжень станом на 16.03.2016 р. за обліком ВПЗ Покровка інша, з метою укриття факту заволодіння грошовими коштами, за які відповідальна та підзвітна, власноручно заповнила бланк бухгалтерського документа внесла недостовірну інформацію до касового звіту від 16.03.2016 р. ВПЗ Покровка, викрививши відомості про дійсні надходження виручки ВПЗ Покровка, після чого підписала вказаний документ, надавши йому статус офіційного.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за ч. 3 ст. 191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм становищем, вчинене повторно та за ч. 2 ст. 366 КК України, як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів,.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм становищем, вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 366, та ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності. Обставини обвинуваченою не заперечувались, досліджувались за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України, апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.
Дії обвинуваченої кваліфіковані правильно.
Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України, в мінімальних за видом і розміром межах санкцій ч. 2 ст. 366, та ч .ч. 2, 3 ст. 191 КК України.
Вирок суду в цій частині апелянтом не оскаржується.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції послався на сукупність певних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 .
На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції в цій частині є невірними.
За змістом примітки до ст. 45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, тобто перелічені злочини вважатимуться корупційними лише у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.
Відповідно ч. 1 ст. 75 КК України, суд, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, але крім випадків засудження за корупційний злочин.
З огляду на наведене, апеляційний суд доходячи висновку про відсутність підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, погоджується з доводами прокурора щодо неправильного застосування ст. 75 КК України.
За таких обставин, вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в частині звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч.1 ст. 409, п. 2 ч.1 ст. 413 КПК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність через застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 в частині звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, - скасувати.
Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 2 ст. 191 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 1 рік, за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_6 засудженою за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 3 роки років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком 2 роки.
Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді
_____________________ ________________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3