Провадження № 1-кп/592/172/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 , законних представників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , його представника ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , представника служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представника ювенальної превенції СВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, з незакінченою середньою освітою, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не одружений, раніше не судимий

за ст. 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Суми, громадянин України, українець, з незакінченою середньою освітою, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_2 , не одружений, раніше не судимий:
за ст. 296 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
10.09.2016 року близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та спільними знайомими, які невстановлені в ході досудового розслідування, перебували біля Сумської спеціалізованої школи № 30 І-го ступеня, за адресою: м. Суми, по вул. Рибалко, 7. У цей час ОСОБА_4 помітив ОСОБА_10 , який зі своїми знайомими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 йшли у напрямку вказаної школи в бік просп. Шевченко, буд. 5 повз вул. Бельгійській в м. Суми. ОСОБА_4 , виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці в присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи виразити себе в насильстві над іншою особою, а відтак виявляючи особливу зухвалість, нахабно поводячись, використовуючи образливе, на його думку висловлювання у минулому, а саме у червні 2016 року року з боку ОСОБА_10 як незначний привід, а відтак діючи безпідставно, наказав ОСОБА_10 зупинитися, провокуючи конфлікт. ОСОБА_10 проігнорувавши вимогу останнього, бажаючи уникнути конфлікту, почав йти у напрямку свого будинку, за адресою: АДРЕСА_3 .

У той же час, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, вирішили наздогнати ОСОБА_10 при цьому,

ОСОБА_5 підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_4 наздогнавши ОСОБА_10 біля буд. 9/1 по вул. Бельгійській в м. Суми штовхнув потерпілого у спину, від чого ОСОБА_10 зупинився.

Близько 19 год. 25 хв., перебуваючи біля буд. 9/1 по вул. Бельгійській в м. Суми, ОСОБА_4 виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці в присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи виразити себе в насильстві над іншою особою, демонструючи особливу зухвалість безпідставно, умисно завдав ОСОБА_10 три удари підряд кулаком правої руки в ліву частину обличчя, після чого жбурнувши останнього на землю у протилежну сторону в бік буд. 26 по вул. Бельгійська в м. Суми, одразу наніс потерпілому удар ступнею правої ноги зверху-вниз в область лівої частини тулубу.

Після цього, ОСОБА_5 , який перебував на той час поряд з ОСОБА_4 , вирішив приєднатися до протиправних дій останнього, тим самим, продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_4 по відношенню до раніше незнайомого ОСОБА_10 , діючи умисно, розуміючи, що він перебуває у громадському місці, де знаходиться значна кількість людей, тим самим виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні норми поведінки, що прийняті в суспільстві, діючи з прямим умислом на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпідставно завдав потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком лівої руки в область правої частини обличчя, після чого кулаком правої руки спричинив останньому п`ять ударів по черзі в область лівої частини обличчя. Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 втекли з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримуючи один одного та діючи спільно з прямим умислом, в результаті хуліганських дій, які супроводжувалися особливою зухвалістю до потерпілого ОСОБА_10 , заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді: садно спинки носу, перелом кісток носу, які відповідно до висновку експерта № 1305 від 11.11.2016 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`ята спричинили побої, завдавши фізичного болю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що в день, час та місці зазначеному в обвинувальному акті перебуваючи з іншими підлітками зустріли раніше знайомого ОСОБА_10 та через конфліктну ситуацію в зв`язку з взаємним висловлюванням нецензурною лайкою завдав 3 удари по обличчю, а потім коли потерпілий впав на землю - удар ступнею ноги зверху вниз в ліву частину тулуба. Вину у вчиненні хуліганства не визнає, вважає, що завдав потерпілому легкі тілесні ушкодження за які, в силу його віку, він повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_5 суду пояснив, що в день, час та місці зазначеному в обвинувальному акті, перебуваючи разом з іншими підлітками, в тому числі із ОСОБА_4 , зустрів потерпілого, який почав розмовляти з ОСОБА_4 . Йому, тобто ОСОБА_5 , не сподобалось як потерпілий розмовляв з ОСОБА_4 і він приєднався до побиття потерпілого розпочатого ОСОБА_4 , нанісши ОСОБА_10 6 ударів по обличчю. Вважав, що не від його дій у потерпілого було зламано ніс. Ввважв, що він дійсно вчинив хуліганські дії разом з ОСОБА_4 , у скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що дійсно 10.09.2016 року в час та в місці зазначеному в обвинувальному акті використовуючи незначний привід словесний конфлікт, який відбувся в червні 2016 року, ОСОБА_4 , який випадково зустрів його з іншими підлітками, в тому числі із ОСОБА_5 , зупинили його та ОСОБА_4 тричі вдарив його кулаком в обличчя, а коли впав - ногою в ліву частину тулуба. ОСОБА_5 приєднався до дій ОСОБА_4 та 6 разів вдарив по обличчю. Вважав, що саме від дій ОСОБА_5 йому було заподіяно перелом носа. Його тобто, ОСОБА_10 було побито, в громадському місці - неподалік від школи, в присутності 3-х його друзів, які не розуміли причину конфлікту та в присутності інших 5-7 осіб, які були разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. При цьому він намагався уникнути конфлікту та відійти від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але останні наздогнали його та нанесли тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження-садно спинки носу, перелом кісток носу які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодженої, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження у виді "забій м"яких тканин обличчя, та волосистої частини голови, забій реберної дуги" через відсутність їх детального опису при огляді лікаря не враховувались при оцінці телесних ушкоджень ( т.1 а.с. 208)

Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ОСОБА_19 суду пояснили, що дійсно в день, час та місці зазначеному в обвинувальному акті обвинувачені, перебуваючи в компанії інших підлітків в кількості приблизно 7 чоловік, зустрівши потерпілого разом з трьома іншими особами після короткого обміну репліками з потерпілим спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження, наносячи останньому удари в різні частини тіла, в тому числі по голові. При цьому, свідки відзначали відсутність будь-яких зрозумілих для них підстав для побиття потерпілого в присутності інших осіб.

Відповідно до протоколів пред"явлення особи для впізнання потерпілий ОСОБА_10 впізнав на досудовому слідстві обвинувачених як осіб, що нанесли йому тілесні ушкодження (т.1 а.с. 209-2015).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту, фототаблиць до нього, додаткового висновку судової медичної експертизи тілесні ушкодження у виді перелому кісток носу, ссадна спинки носу потерпілого могли утворитись при обставинах продемонстрованими останнім в ході слідчого експерименту (т.1 а.с. 232-235, 249)

Суд не вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_24 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що дії останнього кваліфіковані не вірно, його дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, оскільки потерпілому завдані легкі тілесні ушкодження, обвинувачений ОСОБА_4 не мав умислу на вчинення хуліганських дій, його поведінка під час вчинення інкримінуємих йому дій не відрізнялись особливою зухвалістю.

Вказані обставини спростовують сукупністю зібраних на досудовому слідстві та перевіреними під час судового засідання доказами, а саме: -

?Дії обвинувачених відбувались неподалік від школи в світлий час доби, в присутності інших підлітків, тобто в громадському місці, що було очевидним для обвинуваченого;

?Для початку побиття потерпілого та вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 використав незначний привід суперечку з потерпілим, яка відбулась за досить тривалий час до вчинення хуліганських дій;

?При вчиненні вказаних дій, за поясненнями потерпілого, обвинувачених, свідків під час судового засідання, були присутні інші особи, які до виниклого конфлікту не мали ніякого відношення, в побитті потерпілого приймав участь обвинувачений ОСОБА_5 , який не мав будь-яких конфліктів з потерпілим і приймав участь в його побитті без будь-яких видимих підстав. ОСОБА_4 своєю поведінкою не заперечував проти вчинення вказаних дій іншим підсудним, а саме - ОСОБА_5

?Загальна поведінка ОСОБА_4 під час вчинення інкримінуємих йому дій - наздоганяння потерпілого після того, як той намагався уникнути конфлікту, кількість нанесених ударів, в тому числі і коли потерпілий від ударів впав на землю, відсутність будь-якої негативної реакції з його боку з приводу аналогічних дій ОСОБА_5 , характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень свідчить про нахабну поведінку ОСОБА_4 , яка була поєднана з насильством, що спричинило тілесні ушкодження потерпілому, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 вчиняв інкримінуємо йому дії разом з ОСОБА_5 з особливою зухвалістю.

Не визнання ОСОБА_4 своєї провини у скоєному суд вважає обраним способом захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю за ч.2 ст. 296 КК України як хуліганство, кваліфікуюча ознака - вчинення хуліганських дій групою осіб.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, відомості про особу обвинувачених, умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку.

ОСОБА_4 свою провину у скоєному визнав частково, раніше не судимий, злочин вчинив неповнолітнім, вибачився перед потерпілим.

ОСОБА_5 свою провину у скоєному визнав повністю, у скоєному щиро кається, раніше не судимий, злочин вчинив неповнолітнім.

Вказані відносно кожного обставини суд вважає такими, що пом`якшують їх покарання. Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обидва обвинувачених виховуються у повних сім`ях, навчаються в учбових закладах де характеризуються позитивно.

Посадові особи Ковпаківського районного сектору Сумського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань вважають, що виправлення та перевиховання обох обвинувачених можливо без позбавлення або обмеження волі на певний строк. ( а.с. 143-148, 149-154). Аналогічної позиції дотримується і Служба у справах дітей Сумської міської ради ( а.с. 160, 161).

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу, суд вважає за необхідне призначити обом підсудним покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для їх виправлення та перевиховання, їх виправлення та попередження нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_4 вчинення хуліганських дій заперечує, фактично був ініціатором вчинення хуліганських дій у складі групи осіб, суд вважає за необхідне встановити йому більший іспитовий строк ніж ОСОБА_5 .

В матеріалах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди (витрат на лікування) в сумі 2497.9 грн. та моральної шкоди в сумі 50000 грн. завданої кримінальним правопорушенням ( а.с. 61-65).

В судовому засіданні позивач та його захисник, законний представник позивача позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав.

Відповідачі та їх законні представники позовні вимоги визнали частково, Суду пояснювали, що пропонували потерпілому відшкодувати завдані збитки в меншому обсязі, але позивач та його представник наполягали на задоволенні позову у повному обсязі. Пояснювали, що позов визнають в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн, а матеріальної в сумі близько 100 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на лікування суд враховує, що потерпілому призначалось медичне дослідження органів голови (комп`ютерна томографія а.с. 70 650 грн.), призначались знеболювальні та заживляючі засоби, засоби для діагностики.

З урахуванням наданих медичних чеків на придбання лікарських засобів ( т.1 а.с. 71) суд вважає доведеним витрати на лікування в сумі 11.40 грн.( лідокаін т.1 а.с. 122) + 95.72 грн.( троксевазін т.1 а.с. 124) + 12.75 грн. ( рентгенплівка) = 119.87 грн. та витрати на проведення комп`ютерної томографії голови вартістю 650 грн. ( т.1 а.с 70), яка призначалась в день заподіяння тілесних ушкоджень в обласні лікарні, разом 769.87 грн..

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_10 є неповнолітнім, від отриманих тілесних ушкоджень відчував фізичний біль, вимушений був вживати заходів по відновленню свого здоров`я та звичайного способу життя.

Враховуючи характер правопорушення допущеного винними особами, доведений розмір матеріальних витрат на відновлення здоров`я, майновий стан винних осіб, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого, суд вважає за необхідним на підставі ст. 23 ЦК України визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., оскільки вважає, що вказаний розмір відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості.

Відповідно до роз`яснень які містять в п.6 постанови Пленуму ВС України N 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років, згідно зі ст. 1179 ЦК відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов`язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників. Цей їх обов`язок припиняється при досягненні заподіювачем повноліття або появи в нього майна чи заробітку, достатніх для відшкодування шкоди.

На досудовому слідстві запобіжний захід обом підсудним не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченим під час судового розгляду не надходило.

Керуючись ст. 373. 374 КПК України, суд.
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підстав ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк в 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підстав ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання встановивши іспитовий строк в 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань - пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Позовні вимоги ОСОБА_25 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відшкодування завданих матеріальних та моральних збитків задовольнити частково.
Стягнути а солідарному порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_25 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 769.81 грн. та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди.
В разі відсутності у ОСОБА_4 ОСОБА_5 коштів чи майна достатнього для відшкодування збитків стягнення проводити з їх законних представників батьків ОСОБА_26 - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_27 ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьків - ОСОБА_28 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
При досягненні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повноліття стягнення проводити з них особисто.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1