Справа № 397/562/14-к
н/п : 1-кп/397/27/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2017 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Олександрівка Кіровоградської області в залі судових засідань Олександрівського районного суду Кіровоградської області об`єднане кримінальне провадження №0000870 (судове провадження №397/562/14-к н/п 1-кп/397/15/16) по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , 1988 року народження, місяця квітня числа 22, іден. номер НОМЕР_1 , уродженця с. Крихівці Івано-Франківської області, українця, громадянина України, освіта - неповна вища, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 , в скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.2 ст.146 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. номер - НОМЕР_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта - середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.2 ст.146, ч.2 ст.125, ч.1 ст. 162 КК України;
ОСОБА_5 , 1991 року народження, місяця грудня числа 03, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта - вища, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, військовозобов`язаного, в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.162 КК України
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, незаконно позбавив волі потерпілого ОСОБА_13 ..

ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, незаконно позбавив волі потерпілого ОСОБА_13 ; незаконно проник до житла потерпілого ОСОБА_14 , чим порушив недоторканість житла; умисно наніс потерпілому ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_5 незаконно проник до житла потерпілого ОСОБА_14 , чим порушив недоторканість житла.

Таким чином обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, з обвинуваченим ОСОБА_4 , 16 грудня 2013 року близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи біля кафе-бару, яке належить ОСОБА_15 та розташоване по вул. Березовського в с. Цвітне Олександрівського району Кіровоградської області , умисно створили перешкоду вільного пересування потерпілого ОСОБА_13 .. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 одягнув на руку потерпілого ОСОБА_13 металеві кайданки та, застосовуючи фізичну силу, в супереч волі потерпілого, заштовхав останнього з правої сторони на заднє сидіння автомобіля марки ВАЗ-217030, д.н.з. НОМЕР_3 ., під керуванням ОСОБА_5 . А обвинувачений ОСОБА_4 сів з лівої сторони на заднє сидіння даного автомобіля з метою перешкодити потерпілому ОСОБА_13 вільно залишити салон автомобіля. Після чого автомобіль з вищевказаними особами поїхав в напрямку сел. Олександрівка. Коли автомобіль під`їхав до повороту з а/д Київ-Знам`янка на с. Нищі Верещаки, обвинувачений ОСОБА_3 зняв з потерпілого ОСОБА_13 металеві кайданки, повернув йому його мобільний телефон та, спільно з ОСОБА_4 , відпустили його з салону автомобіля.

Тим самим обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність за яке предбачено ч.2 ст. 146 КК України.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 , спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 , 15 січня 2015 року близько 01 години 00 хвилин, маючи намір поговорити з потерпілим ОСОБА_14 , незаконно, в супереч волі останнього , шляхом вибивання вхідних дверей, проникли в його житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 , чим порушили право на недоторканість житла потерпілого ОСОБА_14 , яке передбачене ст. 30 Конституції України.

Тим самим обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність за яке предбачено ч.1 ст. 162 КК України.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 15 січня 2015 року близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку потерпілого ОСОБА_14 , який розташований по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязнених відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_14 удари в область голови та тулуба і тим самим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рани в ділянці лівої брови, підшкірних гематом в ділянці голови справа, струсу головного мозку; підшкірної гематоми в ділянці шиї справа, в ділянці лівого плечевого суглобу, в ділянці грудної клітки та кінцівок які, згідно судово-медичної експертизи №14 від 11 лютого 2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке предбачено ч.2 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що злочинні дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_13 .

Вірно кваліфіковано на досудовому слідстві злочинні дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162 КК України , як незаконне проникнення до житлового будинку потерпілого ОСОБА_14 , тобто порушення права потерпілого на недоторканість його житла.

Також вірно кваліфіковано злочинні дії ОСОБА_4 органами досудового слідства за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_14 , згідно висновку експертизи №14 від 11 лютого 2015 року, легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я останнього.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень частково підтверджена як показами самих обвинувачених, так підтверджена і показами потерпілих, свідків, експерта та матеріалами кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину за ч.2 ст. 146 КК України, не визнав, суду пояснив що 16 грудня 2013 року близько 10 години вечора він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приїхали в бар с. Цвітне. Він бачив як потерпілий ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_16 билися біля бару, а він та ОСОБА_5 розборонили їх. Потім вони вирішили поїхати в ОСОБА_17 і потерпілий виявив бажання поїхати з ними і сам сів в автомобіль на заднє сидіння , з ним сів і ОСОБА_4 .. Коли вони їхали, потерпілий поговорив з кимось по телефону та сказав, що він передумав їхати з ними та просив висадити його з автомобіля. На зупинці біля с. В. Верещаки вони зупинилися і потерпілий вийшов з автомобіля, сказавши, що за ним приїдуть. Також обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що до цього випадку він не був знайомим з потерпілим ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину за ч.2 ст. 146 КК України не визнав, суду пояснив, що він з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 16 грудня 2013 року приїхали в с. Цвітне, де в барі пили пиво. Потім він вийшов на двір, де потерпілий вдарив його пляшкою по голові і між ними виникла бійка. Їх розборонив ОСОБА_16 . Вони вирішили їхати в сел. Олександрівку і потерпілий також погодився з ними поїхати, а тому і сів в автомобіль. Він та потерпілий сіли на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_3 сів на переднє сидіння. Їдучи в автомобілі, потерпілий поговорив з кимось по телефону , а потім сказав, що він не буде їхати з ними та просив висадити його, що вони і зробили. Також обвинувачений ОСОБА_4 не визнав вину за ч.1 ст.162 та ч.2 ст. 125 КК України в скоєнні 15 січня 2015 року правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_14 , пояснивши суду, що він не був у потерпілого вдома, не бив його. В той вечір він був спочанку в барі до 22 години, а потім у свого знайомого ОСОБА_18 , звідки пішов до дому близько 2-ї години ночі.

Обвинувачений ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, вину в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 162 КК України не визнав, суду пояснив, що він є власником бару, де працював до 11 години вечора. Його знайомий ОСОБА_19 розповів, що ОСОБА_20 викрав у нього майно та попросив поговорити з останнім. Тому він ввечері, після того як закрив бар, поїхав на автомобілі до будинку, де міг знаходитися ОСОБА_20 . Зайшов у двір. Двері у веранді будинку були відкриті і він зайшов у веранду, де стояв потерпілий та курив. Запитав про ОСОБА_20 , на що йому відповіли, що того у них не має. В будинок він не вривався, нічого не ламав. При ньому ніхто потерпілого ОСОБА_14 не бив. ОСОБА_4 в той вечір бачив в барі, після бару з ним не зустрічався та вони нікуди разом не ходили.

Потерпілий ОСОБА_13 , допитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що 16 чи 17 грудня 2013 року він знаходився біля бару в с. Цвітне. Його позвали невідомі йому на той час особи. Він підійшов до них і вони надягли на ліву руку кайданки, посадили в автомобіль. Коли вони їхали в автомобілі, до нього зателефонувала сестра і він їй повідомив, що невідомі особи везуть його в Олександрівку і що на нього наділи кайданки. У нього забрали телефон та наділи кайданки і на другу руку. Сестра знову до нього зателефонувала. Біля повороту на с. Нищі Верещаки автомобіль зупинився, з нього зняли кайданки, віддали телефон та висадили з автомобіля. Також потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що на даний час він уже знає, що кайданки на нього одягав та примусив сісти в автомобіль обвинувачений ОСОБА_3 .. Обвинувачений ОСОБА_4 сидів поряд з ним в автомобілі. Коли він сидів в автомобілі, то відчував небезпеку для себе, спочатку не знав куди його везуть, його били в автомобілі.

Потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив , що в ніч з 14 на 15 січня 2015 року він з дружиною спали у себе в будинку. Близько 1 години ночі його дружина почувши шум, розбудила його. Вони побачили у кімнаті ОСОБА_5 та ще одного чоловіка у масці на обличчі. Чоловік у масці почав його бити палицею по спині , по голові. Коли чоловік у масці заговорив до нього, то він по голосу впізнав ОСОБА_4 .. Обвинувачені питали у нього про Діму, вважаючи, що той у них. Потім вони вийшли з будинку та автомобілем поїхали в с. Гутниця. Також потерпілий суду пояснив, що він не чув як вибивали двері, бо спав і лише вранці виявив, що крючки на вхідних дверях вирвані. Він підтримав свій позов.

ОСОБА_5 , допитаний в якості свідка, суду пояснив, що 15 чи 16 грудня 2013 року близько 22-23 години, він приїхав в с. Цвітне відпочити в барі, де пив каву. Попивши каву, вийшов з бару та побачив, що ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_13 б`ються. Він розборонив їх. Вони наче помирилися. Потім він, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сіли в автомобіль та, оскільки було ще одне вільне місце, запропонували бажаючим поїхати з ними. До них в автомобіль сів потерпілий і вони поїхали. Потерпілий сказав, що у нього не має грошей і попросив його висадити. Він зупинив автомобіль, потерпілий виліз з автомобіля, а вони поїхали далі.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що в грудні 2013 року він з ОСОБА_13 та ОСОБА_21 сиділи в барі. До бару приїхали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В бар забігли хлопці та сказали, що біля бару бійка. Свідок бачив, як потерпілий підійшов до автомобіля ОСОБА_5 і ОСОБА_3 силоміць посадив його в автомобіль і вони поїхали. Свідок з ОСОБА_21 поїхали слідом за ними. Забрали вони потерпілого на зупинці . Потім приїхав дядько потерпілого ОСОБА_22 та забрали його і поїхали в міліцію. Потерпілий розповідав йому, що тому надівали на руки кайданки.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що в кінці грудня 2013 року біля бару в с. Цвітне вночі була бійка і вона виходила з бару та просила припинити бійку і знову зайшла в бар. Потім вона знову виходила з бару і бачила, як від бару поїхав автомобіль і присутні розповіли , що потерпілого посадили в той автомобіль і кудись повезли.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що в грудні 2013 року він був в барі с. Цвітне. Там же він бачив обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_13 .. Бачив як останні вийшли з бару: спочатку- обвинувачені , а потім потерпілий.. Свідок вийшов з бару хвилин через 30 та бачив , як від бару поїхав автомобіль-Жигулі сірого кольору. Біля бару залишався автомобіль ВАЗ2108, на якому приїхав потерпілий.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що взимку біля бару в с. Цвітне була бійка між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Також свідок бачив як обвинувачені та потерпілий сіли в автомобіль та поїхали. Більшого він не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що взимку коло бару в с. Цвітне між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були якісь розборки, точніше як було він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_27 суд пояснив, що в с. Цвітне в барі билися, але хто з ким він пояснити не може.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що 15 січня до нього зателефонувала ОСОБА_29 та повідомила, що до них увірвався ОСОБА_5 з невідомим та побили потерпілого ОСОБА_14 .. Свідок по телефону розмовляв з ОСОБА_5 , який сказав, що він нікого не бив, а хто бив не скаже. Коли він віз потерпілого ОСОБА_14 в лікарню, то останній йому розповів, що його била людина в масці, яку він впізнав. ОСОБА_5 витягнув ОСОБА_29 в іншу кімнату, де погрожував їй та не давав можливості зателефонувати в міліцію, забрав телефон.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що після 12 години ночі, вона прокинулась від того, що рипнули двері. Коли вона відкрила очі , то побачила в кімнаті ОСОБА_5 , який світив фонариком та запитав де ОСОБА_30 . Свідок відповіла, що ОСОБА_31 у них не живе. В цей час обвинувачений ОСОБА_4 бив потерпілого ОСОБА_14 .. Свідок хотіла зателефонувати , але ОСОБА_5 забрав у неї телефон та виштовхав її у веранду, де погрожував їй. Потім з кімнати вйшов ОСОБА_4 .. Вони вийшли з хати і автомобілем десь поїхали. Вранці вона пішла до сільради, де розповіла про все. Їй порадили викликати міліцію, що вона і зробила. Також свідок пояснила, що чоловіка в масці вона впізнала по голосу, по походці, оскільки вони односельці.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що вночі до нього зателефонував ОСОБА_14 і сказав, що його побив ОСОБА_5 і ще один чоловік у масці. Також свідок суду пояснив, що він був в будинку потерпілого та бачив, що запори на вхідних дверях пошкодженні.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що ввечері 14 січня 2015 року ввечері до нього приходив потерпілий ОСОБА_14 , запропонував випити з ним, але він відмовився та виштовхав потерпілого з хати. При цьому вони ударили один одного по одному разу в обличчя, тим самим він розбив носа ОСОБА_14 .. Після чого ОСОБА_14 пішов до дому і він більше його не бачив.

Експерт ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснив, що він особисто оглядав потерпілого ОСОБА_13 на підставі постанови слідчог і в нього були виявлені тілесні ушкодження на тілі. В момент огляду потерпілого на зап`ястках його рук ніяких тілесних ушкоджень не було виявлено, тому він не може сказати, чи одягалися кайданки потерпілрому. Від кайданок залишаються специфічні пошкодження від ребер. Якщо кайданки вільно закріплені на руках, то слідів від них може і не бути. Потерпілий розповідав йому, що на руки йому одягали кайданки і на руках було покрасніння, але на час огляду покрасніння вже не було виявлено. У потерпілого ОСОБА_14 при огляді були виявлені тілесні ушкодження. Попередній висновок лікаря про перелом ребер у ОСОБА_14 не підтвердився, оскільки ренгенолог не виявив порушення цілісності ребер.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень також підтверджена матеріалами кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні.

Витягом №1 з кримінального провадження №0000870 підтверджується, що до Єдиного реєстру досудового розслідування 17.12.2013 року внесено заяву ОСОБА_13 про кримінальне правопорушення від 16.12.2013 року, яке кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, а саме, що 16.12.2013 року близько 23.00 год. невідома особа в с. Цвітне Олександрівського району Кіровоградської області, біля приміщення магазину нанесла йому тілесні ушкодження. Про підозру повідомлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.к.п. 1 том 1).
Витягом №2 з кримінального провадження №0000870 підтверджується, що до Єдиного реєстру досудового розслідування 29.03.2014 року внесено самостійне виявлення слідчим кримінального правопорушення, яке кваліфіковано за ч.2 ст.146 КК України, а саме, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000870 від 17.12.2013 року, було встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля кафе-бару, належного ОСОБА_15 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , демонстративно хизуючись своєю зверхністю, одягнув на ліву руку гр. ОСОБА_13 металевий наручник, після чого шляхом застосування фізичної сили, всупереч волі останнього, через відчинені праві задні дверцята, заштовхав його на сидіння автомобіля марки ВАЗ-217030, д.н. НОМЕР_3 належного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився біля зазначеного кафе-бару. В цей же час ОСОБА_4 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_3 , сів з лівої сторони на заднє сидіння зазначеного автомобіля з метою створення перешкоди вільного пересування потерпілого ОСОБА_13 , внаслідок чого останній не міг вільно залишити салон автомобіля. В цей час ОСОБА_5 , який перебував за кермом автомобіля та не усвідомлював, що вчинялося кримінальне правопорушення, ввімкнув запалення двигуна та поїхав з вищезазначеними особами в напрямку смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області. В ході руху автомобіля, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення волі ОСОБА_13 , до кінця, з застосуванням сили, одягнув металевий наручник на праву руку останнього, після чого наніс йому 4 удари кулаком в лобну ділянку голови, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій лобній ділянці по середній лінії голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №18 від 05.03.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Коли автомобіль доїхав до повороту з а/д Київ-Знам`янка на с. Н. Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 зняв металеві наручники з потерпілого та вони з ОСОБА_4 відпустили ОСОБА_13 . Про підозру повідомлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.к.п. 1-2 том 1).
Заявою гр. ОСОБА_13 підтверджується, що невідомі йому особи близько 23:00 год. 16.12.2013 року нанесли йому тілесні ушкодження в с. Цвітне по вул. Степовій біля бару. Даних осіб він просить притягнути до кримінальної відповідальності (а.к.п. 9 том 1).

Висновком експерта №122 від 18.12.2013 року підтверджується, що при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій підочній ділянці, в лобній ділянці по середній лінії, на правому плечі в середній третині, по задній і зовнішній боковій поверхні, саден в правій вилицевій ділянці, в лівій щічній ділянці, мілко крапових крововиливів на правому плечі в середній третині по задній і зовнішній боковій поверхні, які утворилися від травматичного впливу при контакті з тупими об`єктами. Тілесні ушкодження можуть відповідати часу, вказаному в обставинах справи, тобто 16.12.2013 року. Судово-медичних даних, по яких можна було б судити про утворення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту на плоскість чи виступаючі предмети немає. В тілесних ушкодженнях відображені загальні властивості тупих предметів, індивідуальні властивості не відображені, і тому говорити, від якого предмету (ногою чи кулаком) утворились тілесні ушкодження не дає можливості. Тілесні ушкодження утворились від не менш 6-ти травматичних впливів та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (а.к.п.17 том 1).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2014 року підтверджується, що було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_13 в ході якого останній вказав на місце події та як саме йому наносилися удари і в які частини тіла та пояснив обставини (а.к.п. 18-21 том 1).

Висновком експерта №18 від 05.03.2014 року підтверджується, що при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій підочній ділянці, в лобній ділянці по середній лінії, на правому плечі в середній третині, по задній і зовнішній боковій поверхні, саден в правій вилицевій ділянці, в лівій щічній ділянці, мілко крапових крововиливів на правому плечі в середній третині по задній і зовнішній боковій поверхні. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах на які вказує гр. ОСОБА_13 в ході слідчого експерименту від 27.02.2014 року. При проведенні судово-медичної експертизи на гр. ОСОБА_13 , яких-небуть тілесних ушкоджень в ділянках передпліч і зап`ясть кистей рук було не виявлено, і тому говорити про використання металевих наручників, на які вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту не дає можливості. Судово-медичних даних, які б вказували на утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_13 при падінні з висоти власного зросту на плоскість чи виступаючі предмети немає. Пошкодження, а саме синці в лівій підочній ділянці, направому плечі в середній третині, по задній і зовнішній боковій поверхні, садна в правій вилицевій ділянці, в лівій щічній ділянці, мілко крапові крововиливи на правому плечі в середній третині по задній і зовнішній боковій поверхні могли бути спричинені невстановленим хлопцем №1 при обставинах на які вказує потерпілий ОСОБА_13 , в протоколі слідчого експерименту, і відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Пошкодження, а саме синець в лобній ділянці по середній лінії голови міг бути спричинений невстановленим хлопцем №2 при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_13 , в протоколі слідчого експерименту, і відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (а.к.п.24-25 том 1).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2014 року та довідкою за результатами проведення впізнання підтверджується, що ОСОБА_13 впізнав особу, що наносила йому тілесні ушкодження 16.12.2013 року біля бару ПП «Пасічник», яка зображена на фото №4 гр. ОСОБА_4 (а.к.п. 45-47, 48 том 1).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2014 року та довідкою за результатами проведення впізнання підтверджується, що ОСОБА_13 впізнав особу, яка зображена на фото №3 гр. ОСОБА_3 , що надягнула на нього металеві наручники, посадив в автомобіль та в той час як автомобіль під керуванням іншої особи їхав в напрямку смт. Олександрівка, нанесла йому декілька ударів в область лобної ділянки голови (а.к.п. 49-51, 52 том 1).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2014 року та довідкою за результатами проведення впізнання підтверджується, що ОСОБА_13 впізнав особу, яка зображена на фото №2 гр. ОСОБА_35 , як особу хлопця, що керував 16.12.2013 року автомобілем Лада «Пріора» д.н. НОМЕР_4 , кузов сірого кольору, коли на нього одягнули наручники, посадили в автомобіль та нанесли тілесні ушкодження (а.к.п. 53-55, 56 том 1).

Витягом №1 з кримінального провадження №0000024 підтверджується, що до Єдиного реєстру досудового розслідування 16.01.2015 року внесено заяву ОСОБА_14 про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, а саме, що 15.01.2015 року близько 01.00 години невідомі особи, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , на грунті раптово неприязних відносин нанесли тілесні ушкодження гр. ОСОБА_14 ( а.к.п.1 том 2).
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.01.2015 року підтверджується, що була прийнята усна заява від гр. ОСОБА_14 , згідно якої 15.01.2015 року близько 01.00 годин невідомі особи, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 на грунті раптово неприязних відносин нанесли йому тілесні ушкодження (а.к.п.14 том 2).

Висновком експерта №14 від 11.02.2015 року підтверджується, що при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_14 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми, рани в ділянці лівої брови, підшкірних гематом в ділянці голови справа, струсу головного мозку; б) підшкірної гематоми в ділянці шиї справа, в ділянці лівого плечового суглобу, в ділянці грудної клітки та кінцівок, які утворилися при контактах з тупими об`єктами. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров`я. В медичній карті стаціонарного хворого на гр. ОСОБА_14 відсутній опис морфологічних властивостей тілесних ушкоджень, і тому говорити про час утворення їх не дає можливості. Судово-медичних даних, які б вказували на утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_14 при падінні з висоти власного зросту на землю (підлогу, виступаючі предмети) не має. В тілесних ушкодженнях ,які мають місце у гр. ОСОБА_14 відображені загальні властивості тупих предметів, індивідуальні властивості не відображені. В медичній карті стаціонарного хворого на гр. ОСОБА_14 має місце запис невропатолога, в якому вказано про втрату потерпілим свідомості, що підтверджується об`єктивною неврологічною симптоматикою; відсутній запис про кількість тілесних ушкоджень, і тому говорити, від якої кількості травматичних впливів утворилися тілесні ушкодження не дає можливості (а.к.п. 28-29 том 2).

Повідомленням центральної районної лікарні Олександрівського району підтверджується, що на лікуванні в неврологічному відділенні лікувався ОСОБА_14 з 16.01.2015 року по 23.01.2015 року (8 ліжко-днів); вартість ліжко-днів складає 112 грн.; медикаментів за рахунок лікарні не було (а.к.п. 35 том 2).

Рапортом слідчого, зареєстрованого в журналі 13.03.2015 року за №531, підтверджується, що під час розслідування кримінального провадження №0000024 від 16.01.2015 року було допитано потерпілого гр. ОСОБА_14 , який пояснив, що до нього додому по АДРЕСА_2 незаконно проникли 2 невідомих осіб (а.к.п. 50 том 2).

Повідомленням про підозру від 26.03.2014 року підтверджується, що ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється в нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та в незаконному проникненні до житла, незаконного проведення в ньому огляду, що порушують недоторканість житла громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (а.к.п.53-58 том 2).

Повідомленням про підозру від 26.03.2014 року підтверджується, що ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється в незаконному проникненні до житла, незаконного проведення в ньому огляду, що порушують недоторканість житла громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (а.к.п.65-70 том 2).

При винесені вироку суд, оцінивши в сукупності вищеперелічені докази по кримінальному провадженню, не може взяти до уваги пояснення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони не вчиняли злочинів відносно потерпілих, оскільки дані пояснення частково спростовуються показами потерпілих, свідків та експерта, які були допитані в судовому засіданні , а також спростовуються матеріалами кримінального провадження , дослідженими в судовому засіданні. Суд вважає покази обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як обраний ними спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 146 КК України, обвинуваченого ОСОБА_36 в скоєнні кримінальних правпоршунь за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 146 та ч.1 ст. 162 КК України та вина ОСОБА_5 в скоєнні кримінального праввопорушення відповідальність за яке передбачено за ч.1 ст. 162 КК України знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_5 просили закрити провадження по кримінальному провадженню за строками давності.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення за ч.2 ст. 125 та ч.2 ст. 162 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 146 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Згідно п.2 та п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п.2)- три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п.3) - п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Кримінальні правопорушення за ч.2 ст. 125 К України та ч.2 ст. 162 КК України вчиненні обвинуваченими ОСОБА_37 та ОСОБА_38 15 січня 2015 року, а отже строки давності можливо було б застосувати після 15 січня 2018 року.

Кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 146 КК України вчинене обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_37 16 грудня 2013 року, а отже строки давності можливо було б застосувати після 16 грудня 2018 року.

Таким чином дане кримінальне провадження за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 146 та ч.1 ст. 162 КК України не підлягає закриттю за строками давності.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_37 та ОСОБА_5 суд, згідно ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості скоєнного; обставини справи; особистість обвинувачених; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, обвинувачений ОСОБА_37 вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, а обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставин, які б помякшували покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_37 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_37 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 є повнолітній (а.к.п. 89 том 1), раніше не судимий (а.к.п. 92, 93, 94 том 1), за місцем проживання характеризується позитивно, ніде не працює, займається розведенням свиней (а.к.п. 95 том 1), на диспансерному обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває і за медичною допомогою не звертався (а.к.п. 96 том 1).

Обвинувачений ОСОБА_4 є повнолітнім (а.к.п.109, 110 том 1, а.к.п. 84 том 2), раніше не судимий (а.к.п.112, 113 том 1, а.к.п. 89, 90 том 2), на диспансерному обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває і за медичною допомогою не звертався (а.к.п.114 том 1, а.к.п.88 том 2), проживає з матір`ю та сестрою (а.к.п.115 том 1, а.к.п. 86 том 2), за місцем проживання характеризується позитивно, скарги на його поведінку не надходили, є студентом, ніде не працює, має половину земельного паю, майнового паю не має (а.к.п.116 том 1, а.к.п. 87 том 2).

Обвинувачений ОСОБА_5 є повнолітнім (а.к.п.77 том 2), проживає з батьком, матір`ю та братом (а.к.п.79 том 2), за місцем проживання надходила скарга від сусідки по місцю підприємницької діяльності, земельного та майнового паїв не має (а.к.п.80 том 2), на диспансерному обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває і за медичною допомогою не звертався (а.к.п.81 том 2), раніше не судимий (а.к.п.82, 83 том 2).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_37 та ОСОБА_5 необхідним та достатнім може бути покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілим ОСОБА_14 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про солідарне стягнення з останніх матеріальних збитків в розмірі 1178,69 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн., на загальну суму в розмірі 51178,69 грн. (а.с.п. 116-117 том 2).

Під час розгляду кримінального провадження в суді потерпілий ОСОБА_14 та його представник підтримали пред`явлений ними цивільний позов.

Суд вважає за необхідним частково задовольнити позов потерпілого ОСОБА_14 , оскільки в судовому засіданні було встановлено, що тілесні ушкодження йому наніс обвинувачений ОСОБА_4 , в результаті яких він вимушений був пройти курс лікування та придбавати ліки, на що витрачено ним 1178 грн.69 коп., а тому вищевказана шкода не підлягає солідарному відшкодуванню. Відшкодування даної шкоди необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Вимоги потерпілого ОСОБА_14 в частині відшкодування йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, так як він дійсно переніс фізичні та душевні страждання, вимушений був лікуватися. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються також вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що оскільки протиправними діями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було завдано потерпілому моральну шкоду, а тому, з урахуванням вищезазначеного, необхідно стягнути з них на користь потерпілого ОСОБА_14 в рахунок відшкодування моральної шкоди по 3000 грн., з кожного.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_13 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - не заявлено (а.к.п. 13 том 1).

Керуючись ст.369, ст. 370, ст. 371,ст. 373, ст. 374 КПК України суд -,

у х в а л и в в и р о к:

- Визнати винним та засудити ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України,

Призначити ОСОБА_3 за ч.2 ст. 146 КК України покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

- Визнати винним та засудити ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146, ч.2 ст.125, ч.1 ст. 162 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання :

-за ч.2 ст. 146 КК України покарання у вигляді 3 роки обмеження волі;

-за ч.2 ст. 125 КК України покарання у вигляді 1 рік обмеження волі;

-за ч.1 ст. 162 КК україни покарання у вигляді 2 роки обмеження волі.

Згідно ст. 70 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 роки обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши, кожному з них, іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, під час наглядової пробації, зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Строк відбуття міри покарання засудженним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

- Визнати винним та засудити ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 162 КК України,

Призначити ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок.

В ході досудового та судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задовольнити частково: - стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 1178 гривень 69 копійок (одну тисячу сто сімдесят вісім гривень 69 копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 по 3000 гривень 00 копійок (три тисячі гривень 00 копійок), з кожного з них, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_39