У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.08.2017 року місто Одеса
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України,-
З клопотання слідчого вбачається, що у липні 2014 р., гр.-н ОСОБА_5 , маючи намір, направлений на заволодіння чужим майном, об`єктом свого злочинного посягання визначив майно грошові кошти належні гр.-ну ОСОБА_10 .
Також, ОСОБА_5 пропонуючи співпрацю ОСОБА_10 , запевнив його в тому, що усією організацією бізнесу, виробництва та веденням спільної діяльності по виробництву меблів, буде займатись він. При цьому, ОСОБА_5 обіцяв, що коли виробництво буде повністю налагоджено, тобто коли буде придбано відповідне обладнання, станки, орендовано приміщення, тощо, потерпілий буде отримувати добрий прибуток, який мав би ділитися рівними частками, запевнивши ОСОБА_10 в тому, що вже займається цим видом діяльності, маючи відповідне обладнання, узгоджений контракт, який гарантував придбання виготовленої продукції у великих об`ємах. При цьому, відповідно до стверджень ОСОБА_5 , йому власних коштів для виконання замовлення за контрактом не вистачало, тому запропонував ОСОБА_10 , як своєму другу, співпрацювати. Всі ствердження, обіцянки та запевнення ОСОБА_5 були не правдивими та направленими на заволодіння майном, належним ОСОБА_10 .
Далі, з метою повного переконання ОСОБА_10 прийняти пропозицію, ОСОБА_5 запевнив його в тому, що ТОВ «Белпарс» та ТОВ «Кнопа» зацікавлені в співпраці щодо виробництва у великих об`ємах (200-250 одн/щомісяця), при цьому надав йому, як співвласнику ТОВ «Сінергія-ВВ» на погодження проект договору про постачання товарів, узгоджений вже нібито між ФОП « ОСОБА_11 », ТОВ «Белпарс» та ТОВ «Кнопа», що було завідомо неправдивим ствердженням, відповідно до вищезазначеної відповіді ТОВ «Кнопа» №3 від 16.10.2015 р.
Також, ОСОБА_5 неправдиво стверджував, що він володіє частиною обладнання для виконання замовлення за вказаним контрактом, що під час досудового розслідування повністю спростовано та встановлено, що останній не має та не мав власного обладнання, завжди користувався орендованим, видаючи його за власне.
ОСОБА_10 прийняв пропозицію ОСОБА_5 та погодився передати своє майно грошові кошти останньому, виходячи із довіри до нього та неправдивої впевненості в правильності та добросовістності дій ОСОБА_5 , однак наполіг на тому, щоб в зазначеному трьохсторонньому договорі про постачання стороною-постачальником виступило ТОВ «Сінергія-ВВ», а не ФОП « ОСОБА_11 », оскільки ОСОБА_10 , таким чином, міг би контролювати рух коштів та виконання умов контракту в цілому. ОСОБА_5 на умову потерпілого ОСОБА_10 погодився, знаючи напевне про те, що ніякого контракту ніколи не існувало та існувати не буде.
Далі, ОСОБА_10 надав ОСОБА_5 три примірники договору постачання, вже підписані ТОВ «Сінергія-ВВ» для узгодження партнерами: ТОВ «Белпарс» та ТОВ «Кнопа», тобто фактичного підписання іншими сторонами.
Однак, 11.08.2014 г., ще до підписання всіма сторонами зазначеного договору постачання, ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою, під приводом невідкладної необхідності в придбанні частини сировини за вигідною ціною, перебуваючи в літньому кафе «Культ», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Пантелемонівська, 3, заволодів коштами, що належали ОСОБА_10 , в сумі 50 000 грн., не маючи наміру на їх повернення. Факт передачі зазначених грошових коштів потерпілим ОСОБА_10 підозрюваному ОСОБА_5 підтверджується показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 11.08.2014 р., приблизно о 16:00 год., на заздалегідь призначене місце, він приїхав разом із своїм знайомим ОСОБА_10 . Останній зустрівся із ОСОБА_5 , якого він знав раніше, а сам присів за сусіднім столиком кафе, та мав змогу чути розмову та бачити все, що відбувалось.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння майном ОСОБА_10 , 28.08.2014 г., запевнив останнього в тому, що вищезазначений трьохсторонній контракт вже всіма сторони підписаний і надісланий поштою ТОВ «Белпарс» на адресу ТОВ «Кнопа», яке в свою чергу має надіслати його на адресу ТОВ «Сінергія-ВВ», та для більшої переконливості на електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), яка використовується потерпілим ОСОБА_10 з електронної адреси ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), яка використовувалась ОСОБА_5 (підтверджується рапортом інспектора ВПК в Одеській області Причорноморського УКП ДКП НП України майора поліції ОСОБА_13 ) було надіслано останню сторінку зазначеного договору, яка містила якоби підписи представників ТОВ «Белпарс» та ТОВ «Кнопа», а також печатки цих підприємств. Відповідно до вищезазначеної відповідді ТОВ «Кнопа» за №3 від 16.10.2015 р. їх підприємство жодних двосторонніх чи трьохсторонніх відносин з ТОВ «Белпарс», ТОВ «Сінергія-ВВ» та ФОП « ОСОБА_11 » не мали.
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_10 , 08.09.2014 р., шляхом обману та зловживання довірою останнього, під приводом невідкладного придбання кромко-облицювального станка, перебуваючи в буфеті Одеського театру опери та балету, розташованому за адресою: м. Одесса, пров. Чайковського, 1, заволодів його коштами в сумі 15 000 доларів США (еквівалентним згідно курсу НБУ - 192300 грн.), не маючи наміру на їх повернення. При цьому, ОСОБА_5 неправдиво стверджуючи, запевнив ОСОБА_10 , що підписаний договір вже повернувся до ТОВ «Кнопа», однак не може бути відправлений до м. Одеси на адресу ТОВ «Сінергія-ВВ», оскільки директор ТОВ «Кнопа» перебуває у відрядженні. Факт передачі коштів підтверджується показами свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що була очевидцем 08.09.2014 р., передачі ОСОБА_10 грошових коштів, частину із яких останній позичив у неї, гр.-ну ОСОБА_5 .
В подальшому, 10.11.2014 р., ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, під приводом закупівлі пакувального матеріалу, перебуваючи в буфеті Одеського театру опери та балету, розташованому за адресою: м. Одесса, пров. Чайковського, 1, заволодів коштами в сумі 11 000 грн., належними ОСОБА_10 , не маючи наміру на їх повернення. При цьому, неправдиво стверджував, що на довгостроковий термін орендував необхідне для виробництва приміщення, перевіз туди придбане обладнання, тощо. Крім того, ОСОБА_5 запевняв в тому, що примірник договору постачання з іншим майном, яке зберігалось в його автомобілі викрали, в результаті чого необхідно зачекати на надіслання нового примірника.
Далі, наприкінці листопада 2014 р., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, на вимогу ОСОБА_10 , продемонструвати вже придбані коштами останнього, обладнання, матеріали, тощо, надав на огляд потерпілому нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому дійсно знаходилось обладнання для виробництва дитячих ліжок. Однак, як встановлено під час досудового розслідування, все зазначене обладнання, було орендовано разом з приміщенням у ОСОБА_15 , власника цього майна.
Продовжуючи злочинні дії, 30.12.2014 р., ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, під приводом авансування необхідних для наступної партії матеріалів, яку мали виробити до кінця лютого 2015 р., тобто, щоб не допустити простою виробництва та зриву контрактних зобов`язань, в кв. АДРЕСА_3 , заволодів коштами в сумі 10 000 доларів США (за курсом НБУ-157 700 грн.), належними ОСОБА_10 , не маючи наміру на їх повернення. При цьому, ОСОБА_5 запевняв, що перша партія виробів буде відправлена замовнику ТОВ «Белпарс» вже після 07.01.2015 р., однак, як встановлено під час досудового розслідування, будь-яких дій з боку ОСОБА_5 щодо виконання умов договору постачання не вчинялось, оскільки не існувало самого договору, крім того навмисно створене з метою вчинення шахрайства виробництво не спроможне було виконувати відповідні до договору об`єми. Цей факт, в ході досудового розслідування підтверджено показами свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 робітників ОСОБА_5 . Стосовно договору, ОСОБА_5 , неправдиво стверджував потерпілому, що ТОВ «Кнопа» виказало бажання на протязі декількох місяців, а саме в період з листопада по лютий співпрацювати з ФОП « ОСОБА_11 », а не з ТОВ «Сінергія-ВВ», оскільки мало з ними попередні плідні договірні взаємовідносини.
Після вчинення зазначених умисних злочинних дій, ОСОБА_5 , зник, уникаючи будь-якої зустрічі з потерпілим ОСОБА_10 . Не відповідав на телефонні дзвінки, тим більше не вчиняв та не вчинив до теперішнього часу будь-яких дій, направлених на повернення коштів, належних останньому, що свідчить про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Злочинними діями ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_10 завдано збитків на загальну суму 411 000 грн., яка в 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину, тобто в особливо великих розмірах.
Крім вищезазначеного, у липні 2014 р., гр.-н ОСОБА_5 , маючи намір, направлений на заволодіння чужим майном, об`єктом свого злочинного посягання визначив майно грошові кошти належні гр.-ну ОСОБА_18 .
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ФОП « ОСОБА_11 » припинила свою діяльність як СПД, шляхом анулювання свідоцтва про реєстрацію ФОП 30.09.2014 р., що підтверджується відповіддю з ДПІ в Малиновському р-ну ГУ ДФС в Одеській області за №2970/9/1552-17.02 від 01.10.2015 р. Цією ж відповіддю надано інформацію про те, що останню декларацію платника єдиного податку СПД « ОСОБА_11 » надавала за 4-й квартал 2012 р., що підтверджує той факт, що свою діяльність остання фактично припинила за довго до того, як ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 , запевнив останнього в тому, що ОСОБА_11 , яка є його дружина, нібито здійснює бізнес по виготовленню меблів. Так, факт припинення ОСОБА_11 підприємницької діяльності ОСОБА_5 був достовірно відомий, так як він допомагав їй здійснювати зазначений вид діяльності, а значить був навмисно прихований з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заволодіння чужим майном.
Також, ОСОБА_5 пропонуючи співпрацю ОСОБА_18 , запевнив його в тому, що усією організацією бізнесу, виробництва та веденням спільної діяльності по виробництву меблів, буде займатись він. При цьому, ОСОБА_5 обіцяв, що коли виробництво буде повністю налагоджено, тобто коли буде придбано відповідне обладнання, станки, орендовано приміщення, тощо, потерпілий буде отримувати добрий прибуток, який мав би ділитися рівними частками, запевнивши ОСОБА_18 в тому, що вже займається цим видом діяльності, маючи відповідне обладнання, узгоджений контракт, який гарантував придбання виготовленої продукції у великих об`ємах. Однак, як запевнив ОСОБА_5 власних коштів для виконання замовлення за контрактом, йому не вистачало, тому запропонував ОСОБА_18 , як своєму приятелю, співпрацювати. Всі ствердження, обіцянки та запевнення ОСОБА_5 були неправдивими та застосовані з метою заволодіння майном, належним ОСОБА_18 .
Далі, з метою повного переконання ОСОБА_18 прийняти пропозицію, ОСОБА_5 запевнив його в тому, що ТОВ «Белпарс» та ТОВ «Кнопа» зацікавлені в співпраці, щодо виробництва у великих об`ємах (200-250 одн/щомісяця), при цьому надав йому ОСОБА_10 , як співвласникам ТОВ «Сінергія-ВВ» на погодження проект договору про постачання товарів, узгоджений вже нібито між ФОП « ОСОБА_11 », ТОВ «Белпарс» та ТОВ «Кнопа», що було завідомо неправдивим ствердженням, відповідно довищезазначеної відповіді ТОВ «Кнопа» №3 від 16.10.2015 р.
Також, ОСОБА_5 неправдиво стверджував, що він володіє частиною обладнання для виконання замовлення за вказаним контрактом, що під час досудового розслідування повністю спростовано та встановлено, що останній не має та не мав власного обладнання, завжди користувався орендованим.
ОСОБА_18 прийняв пропозицію ОСОБА_5 та погодився передати своє майно грошові кошти останньому, виходячи із довіри до нього та неправдивої впевненості в правильності та добросовісності дій ОСОБА_5 , однак наполіг на тому, щоб в зазначеному трьохсторонньому договорі про постачання стороною-постачальником виступило ТОВ «Сінергія-ВВ», а не ФОП « ОСОБА_11 », оскільки ОСОБА_18 , таким чином, міг би контролювати рух коштів та виконання умов контракту в цілому. ОСОБА_5 на цю умову погодився, знаючи напевне про те, що ніякого контракту ніколи не існувало та існувати не буде.
В подальшому, ОСОБА_5 , за допомогою гр.-на ОСОБА_10 , який також є співвласником ТОВ «Сінергія-ВВ», були надані три примірники договору постачання, вже підписані ТОВ «Сінергія-ВВ» для узгодження партнерами: ТОВ «Белпарс» та ТОВ «Кнопа», тобто фактичного підписання іншими сторонами.
Так, 18.10.2014 р., ще до надання підписаного сторонами договору, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на заволодіння коштами ОСОБА_18 , шляхом обману та зловживання довірою, під приводом оплати вже замовлених ним та доставлених комплектуючих деталей ліжок, перебуваючи в центрі відпочинку «Мирний», розташованому за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 71 «А», заволодів коштами в сумі 2000 доларів США (еквівалентним згідно курсу НБУ 25 900 грн.), що належали останньому.
Факт передачі зазначеної суми грошей гр.-ну ОСОБА_5 підтвердив свідок ОСОБА_16 , посередницькими послугами якого потерпілий і здійснив передачу коштів ОСОБА_5 .
Далі, 23.10.2014 р., ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживанням довірою, під приводом оренди приміщення, найму робітників, на розі вул. Катеринінської та вул. Дерибасівської, за допомогою свого тестя ОСОБА_19 , заволодів коштами в сумі 1 500 доларів США (що за курсом НБУ становить 19 425 грн.), що належали ОСОБА_18 , не маючи наміру на їх повернення. При цьому, ОСОБА_5 , неправдиво стверджував, що примірник договору постачання з іншим майном, яке зберігалось в його автомобілі викрали, в результаті чого необхідно зачекати на надіслання нового примірника. Факт передачі зазначеної суми грошей гр.-ну ОСОБА_5 підтвердив свідок ОСОБА_19 , посередницькими послугами якого потерпілий і здійснив передачу коштів ОСОБА_5 .
Продовжуючи свої злочинні дії, 18.12.2014 р., ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, під приводом придбання фрезерного станка з ЧПУ-управлінням, перебуваючи в буфеті Одеського театру опери та балету, розташованому за адресою: м. Одесса, пров. Чайковського, 1, заволодів коштами в сумі 10 000 доларів США (за курсом НБУ-157700 грн.), що належали ОСОБА_18 , не маючи наміру на їх повернення. Факт передачі зазначених коштів підтвердив свідок ОСОБА_20 . При цьому, ОСОБА_5 запевняв, що перша партія виробів буде відправлена замовнику ТОВ «Белпарс» вже після 07.01.2015 р., однак, як встановлено під час досудового розслідування, будь-яких дій з боку ОСОБА_5 щодо виконання умов договору постачання не вчинялось, оскільки не існувало самого договору, крім того навмисно створене з метою вчинення шахрайства виробництво не спроможне було виконувати відповідні до договору об`єми. Цей факт, в ході досудового розслідування підтверджено показами свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 робітників ОСОБА_5 . Стосовно договору, ОСОБА_5 , неправдиво стверджував потерпілому, що ТОВ «Кнопа» виказало бажання на протязі декількох місяців, а саме в період з листопада по лютий співпрацювати з ФОП « ОСОБА_11 », а не з ТОВ «Сінергія-ВВ», оскільки мало з ними попередні плідні договірні взаємовідносини. При цьому, ОСОБА_5 неправдиво стверджуючи, запевнив ОСОБА_18 , що підписаний договір вже повернувся до ТОВ «Кнопа», однак не може бути відправлений до м. Одеси на адресу ТОВ «Сінергія-ВВ», оскільки директор ТОВ «Кнопа» перебуває у відряджені.
Після 10.11.2014 р. ОСОБА_5 , запевняв потерпілого в тому, що примірник договору постачання з іншим майном, яке зберігалось в його автомобілі викрали, в результаті чого необхідно зачекати на надіслання нового примірника.
Далі, наприкінці листопада 2014 р., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, на вимогу ОСОБА_18 , продемонструвати вже придбані коштами останнього, обладнання, матеріали, тощо, надав на огляд потерпілому нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому дійсно знаходилось обладнання для виробництва дитячих ліжок. Однак, як встановлено під час досудового розслідування, все зазначене обладнання, було орендовано разом з приміщенням у ОСОБА_15 , власника цього майна.
Продовжуючи злочинні дії, 30.12.2014 р., ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, під приводом авансування необхідних для наступної партії матеріалів, яку мали виробити до кінця лютого 2015 р., тобто, щоб не допустити простою виробництва та зриву контрактних зобов`язань, в кв. АДРЕСА_3 , заволодів коштами в сумі 10 000 доларів США (за курсом НБУ-157 700 грн.), належними ОСОБА_18 , не маючи наміру на їх повернення. При цьому, ОСОБА_5 запевняв, що перша партія виробів буде відправлена замовнику ТОВ «Белпарс» вже після 07.01.2015 р., однак, як встановлено під час досудового розслідування, будь-яких дій з боку ОСОБА_5 щодо виконання умов договору постачання не вчинялось, оскільки не існувало самого договору. До того ж, навмисно створене, з метою вчинення шахрайства, виробництво не спроможне було виконувати відповідні до договору об`єми. Цей факт, в ході досудового розслідування підтверджено показами свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 робітників ОСОБА_5 . Стосовно договору, ОСОБА_5 , неправдиво стверджував потерпілому, що ТОВ «Кнопа» виказало бажання на протязі декількох місяців, а саме в період з листопада по лютий співпрацювати з ФОП « ОСОБА_11 », а не з ТОВ «Сінергія-ВВ», оскільки мало з ними попередні плідні договірні взаємовідносини.
Після чого, ОСОБА_5 , зник, уникаючи будь-якої зустрічі з потерпілим ОСОБА_18 , не відповідав на телефонні дзвінки, тим більше не вчиняв будь-яких дій, направлених на повернення коштів, належних останньому, що свідчить про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Злочинними діями ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_18 завдано збитків на загальну суму 406 598 грн., яка в 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину, тобто в особливо великих розмірах.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілим на загальну суму 817 598 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками, як: заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненого в особливо великих розмірах.
У скоєнні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
«26» червня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненого в особливо великих розмірах.
14.08.2017р . ОСОБА_5 було затримано підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси.
Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів: протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_16 від 30.09.2015 р.; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 від 04.12.2015 р. та додаткового допиту від 17.02.2017 р.; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_17 від 16.12.2015 р.; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 від 23.11.2015 р.; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_20 від 25.11.2015 р.; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 від 07.12.2016 р.; відповіддю ГУ ДФС в Одеській області від 01.10.2015 р.; відповіддю ТОВ «Кнопа» від 16.10.2015 р.; матеріалами інспектора ВПК в Одеській області Причорноморського УКП ДКП НП України майора поліції ОСОБА_13 , та іншими матеріалами в їх совокупності.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають слідчому судді підстави на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник, кожен окремо, під час розгляду клопотання заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, прихожу до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Проте, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачених п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні не доведені ризики передбачені ст.. 177 КПК України, а саме: не надано будь - яких доказів, що ОСОБА_5 може переховатися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 205 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 години до 08.00 години наступної доби.
Покласти на підозрюваного обов`язки на строк досудового розслідування, тобто до 21.08.2017 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 години до 08.00 години наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Ухвала слідчого судді діє на строк досудового розслідування, тобто до 21.08.2017 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1