Справа № 296/2613/17
Вирок
Іменем України
03 травня 2017 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000358 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, не працює, зареєстр. та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст.263, ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений слідством день та час восени 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік гаражного кооперативу «Восход», що в пров. 3/1 Транзитний, 69 в м. Житомирі біля залізничних колій по пров. Іподромному, знайшов у поліетиленовому пакеті п`ятдесят чотири патрони, які є бойовими припасами, а саме:

27 набоїв - 7,62 мм гвинтівочними патронами зразка 1930 року з трасуючими кулями;

25 набоїв - військовими патронами калібру 5,45 мм з кулями із сталевим осердям;

2 набої - 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення.

В цей час, день та місці у ОСОБА_6 , якому було достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, шляхом знахідки, вказаних бойових припасів та подальшого їх зберігання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , в цей час та місці, знайдені боєприпаси переніс до гаражу № НОМЕР_1 в ГК «Восход», яким він користується з 2014 року.

26.10.2016 року під час проведення обшуку у гаражі № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Восход», що за адресою: м. Житомир, пров. 3/1 Транзитний, 69 у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено п`ятдесят чотири патрони, які є бойовими припасами та які останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, у невстановлений слідством день та час восени 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік гаражного кооперативу «Восход», що пров. 3/1 Транзитний, 69 в м. Житомирі біля залізничних колій по пров. Іподромному, на землі помітив поліетиленовий пакет, піднявши та розгорнувши який, побачив, що в ньому знаходиться психотропна речовина - «амфетамін», а також побачив, що біля пакету росте наркотичний засіб - «канабіс». Після чого, усвідомлюючи, що одна речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», обіг якого заборонено та інша речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «амфетамін», у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети їх збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_7 взяв поліетиленовий пакет, у якому знаходилася психотропна речовина - «амфетамін» масою 0,3329 грама, а також зірвав та поклав до пакету особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою 143,613 грама, обіг якого заборонено, та переніс їх до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Восход», що за адресою: м. Житомир, пров. 3/1 Транзитний, 69, де зберігав без мети збуту до 09 години 50 хвилин 26.10.2016.

26 жовтня 2016 року о 09 години 50 хвилин у гаражі № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Восход», що за адресою: м. Житомир, пров. 3/1 Транзитний, 69 працівниками поліції в ході проведення обшуку у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою 143,613 грама та психотропну речовину - «амфетамін» масою 0,3329 грам.

24 березня 2017 року в м. Житомирі між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 309 КК України- 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого не заперечує проти затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є працездатною особою, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 березня 2017 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 263 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі.

За ч.1 ст. 309 КК України- 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме 54 набої, канабіс масою 143.613 грам та амфетамін масою 0.3329 грам знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 791.64 гривень та 1980.90 гривень судових витрат.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1