Апеляційний суд Житомирської області
№ 0605/1-63/2011
Ухвала

Іменем України

24 січня 2012 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Шеніна П.О.

суддів: Мельничук Н.М., Ткаченка В.Л.

з участю прокурора Селюченко LI.

засудженого ОСОБА_1О,

в його інтересах адвокатів ОСОБА_2 і ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_4, в його інтересах адвокатів ОСОБА_3 і ОСОБА_2, пом. прокурора Брусилівського р-ну на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2011 року, -

Встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, несудимого, -

було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 152 та ч.3 ст. 153 КК України і призначено покарання за ч.4 ст. 152 КК і за ч.3 ст. 153 КК по 10 років позбавлення волі. Відповідно до ч.І ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточно ОСОБА_1 за сукупністю злочинів 10 років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому обрахований з 25 квітня 2011року. Запобіжний захід залишений у виді взяття під варту.

Речові докази: чоловічі труси, футболка, штани (джинси), светр, вязану шапку, колготки, спортивні штани, майку, труси дитячі, паперові згортки із зрізами нігтьових пластин, із тампонами, мазками, змивами, із зчосами лобкового волосся, зразки лобкового волосся - вирішено знищити.

За вироком суду, 24 квітня 2011 року близько 19-ої години в с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області поблизу нежилого домоволодіння по вул. Польовій, 4 ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння, з метою зґвалтування малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, заманив потерпілу /під приводом позбирати недопалки цигарок/ в сарай. Коли та намагалася втекти, засуджений її наздогнав і, застосовуючи грубу фізичну силу, затягнув за руки назад в сарай, закриваючи при цьому своєю рукою їй рот, не даючи можливості кричати та звати на допомогу. ОСОБА_1, достовірно знаючи, що потерпіла є малолітньою та не досягла статевої зрілості, скориставшись її безпорадним станом, обумовленим її віком, внаслідок якого вона не могла в повній мірі усвідомлювати та розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та чинити опір, спочатку застосував до ОСОБА_5 психічне насильство, висловлював погрози вбивством, які та сприймала як реальні. Після цього засуджений, скориставшись станом потерпілої, воля якої була придушена попередніми погрозами, роздягнув малолітню ОСОБА_5, поклав її на землю і роздягнувся сам, утримуючи однією рукою руки потерпілої і закриваючи іншою рукою їй рот, позбавив потерпілу можливості кричати та звати на допомогу і зґвалтував її.

Після вчиненого у ОСОБА_1 виник умисел на вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства і використанням безпорадного стану малолітньої потерпілої. З цією метою близько 19-ої години 30 хвилин засуджений, скориставшись вказаним станом потерпілої, викликаним попередніми протиправними діями та її малолітнім віком, внаслідок чого воля потерпілої до опору була зламана, взяв її за руку і вивів з сараю. Біля тильної його стіни ОСОБА_1, застосувавши фізичне насильство і тримаючи потерпілу за шию, задовольнив з нею свою статеву пристрасть неприродним способом шляхом орогенітального контакту.

В апеляціях просять:

- пом. прокурора р-ну - про скасування вироку у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого та особі засудженого. Апелянт вказує, що злочини, які скоїв ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, відносяться до особливо тяжких, останній під час досудового слідства і в суді не покаявся. Малолітня потерпіла ОСОБА_5 згідно висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 14.06.2011 року до цього часу виявляє ознаки посттравмуючої стресової реакції, з показів законного представника потерпілої - ОСОБА_6 - дитина на даний час налякана, боїться спати, по ночах прокидається та плаче. Також у вступній частині вироку суд помилково зазначив в анкетних даних підсудного ОСОБА_1 рік народження 1983, хоча згідно копії паспорту рік його народження - 1993.

Тому апелянт просив скасувати вирок Брусилівського райсуду і постановити по справі новий, за яким за ч.4 ст. 152 КК України призначити винному покарання у вигляді позбавлення волі - 11 років, а за ч.3 ст. 153 КК України - 12 років.

На підставі ч.І ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_1 остаточно 14 років позбавлення волі.

Зазначити у вступній частини вироку в анкетних даних ОСОБА_1 рік народження - 1993;

- захисник засудженого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вказує, що під час судового слідства засуджений повністю визнав себе винним у тому, що хотів здійснити статевий акт з неповнолітньою ОСОБА_7, але не довів його до кінця з причин, що не залежали від волі підсудного. Після цього задовольнив статеву пристрасть з потерпілою неприродним способом. Однак, обираючи засудженому покарання, суд врахував лише ступінь тяжкості вчинених злочинів та обтяжуючи обставини, а особу винного та помякшуючи обставини - не враховані. ОСОБА_1 вину визнав і у скоєному щиро розкаявся (а.с. 137). Раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю навчання і проживання (а.с. 120, 124). Із самого початку досудового слідства він давав логічні та послідовні покази, написав явку з повинною, чим в немалій мірі посприяв слідству у встановленні всіх обставин подій (а.с. 14). Під час їх вчинення засуджений тілесних ушкоджень потерпілій не заподіяв і тяжких наслідків для її здоровя від його дій не настало. Потерпілій стороні в добровільному порядку повністю відшкодовані матеріальні та моральні збитки, в звязку з чим ця сторона ще під час досудового слідства заявляла клопотання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1. Позицію потерпілої сторони та її клопотання суд при призначенні покарання не врахував (а.с. 142,236). Апелянт вважав, що враховуючи молодий вік /засудженому на той час виповнилося лише 18 років/, його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Таким чином, призначене покарання явно не відповідає особі засудженого і є явно несправедливим через його суворість. Адвокат просив вирок Брусилівського; райсуду щодо ОСОБА_1 змінити, застосувати до нього ст. ст. 69 і 75 КК України, помякшити покарання і скасувати обраний йому запобіжний захід у вигляді взяття під варту;

-адвокат ОСОБА_3 зазначив практично про аналогічне у мотивувальній частині апеляції, а в резолютивній - про помякшення засудженому покарання;

-сам ОСОБА_1, не оспорюючи правильність свого засудження за вчинення статевих злочинів - про помякшення йому покарання і обрання іншого, не повязаного з позбавленням волі, з врахуванням каяття, молодого віку, відшкодування шкоди, першого засудження і вибачення перед потерпілою.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах адвокатів ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які підтримали власні апеляції та один одного і заперечили частково проти апеляції пом. прокурора /за виключенням уточнення віку першого/, виступ прокурора, яка підтримала апеляцію державного обвинувача по справі і заперечила проти задоволення інших апеляцій, перевіривши матеріали справи, задовольняє усі подані апеляції частково з наступних міркувань.

Правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 по справі і доведеність його вини у вчиненні статевих злочинів, за яких він був засуджений, ніхто з можливих апелянтів, в тому числі перший або його адвокати, не оспорюють. Навпаки, у відрізненні до позиції на досудовому слідстві і в суді 1-ої інстанції, в апеляційних скаргах ОСОБА_1 і його адвокатів та в їх виступах в суді апеляційної інстанції не висловлено будь-яких заперечень щодо правильності та обґрунтованості засудження винного за вчинення статевих злочинів. Тому за законом, справа переглядається апеляційним судом в межах поданих апеляцій.

За матеріалами справи, рік народження засудженого - 1993. У вироку цей рік помилково зазначений як 1983. В цій частині прокурорська апеляція підлягає задоволенню. В решті підстав для її задоволення і скасування вироку суду 1-ої інстанції ніби-то за мякістю призначеного ОСОБА_1 покарання - колегія суддів не знаходить. Немає даних вважати призначене йому покарання занадто мяким. Навпаки, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе частково задовольнити апеляції засудженого і його захисту про помякшення ОСОБА_1 покарання в межах санкцій законів, за якими останнього притягнуто до кримінальної відповідальності. Доводи, які виклали вказані апелянти, є обґрунтованими. ОСОБА_1 вчинив злочини вперше і у віці 18 років 2 місяці, в суді апеляційної інстанції заявив про визнання ним вини по справі і каяття. На досудовому слідстві і в суді 1-ої інстанції в цілому вину визнав частково. У справі є заяви потерпілої сторони про відшкодування їй шкоди і відсутності будь-яких вимог до ОСОБА_1. Тілесних ушкоджень потерпілій засуджений не спричинив і реальних тяжких наслідків від заподіяного також не настало. З урахуванням викладеного, колегія суддів помякшує призначене винному покарання до мінімумів, передбачених санкціями законів, за якими його засуджено. Цей тривалий строк покарання є достатньо виваженим і може сприяти виправленню та перевихованню ОСОБА_1. Підстав для подальшого помякшення йому покарання, застосування статей 69 і 75 КК, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів і конкретних матеріалів справи, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365, 366 і 379 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляції пом. прокурора Брусилівського р-ну, засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах адвокатів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Брусилівського райсуду Житомирської обл. від 21.10.2011 року щодо засудженого ОСОБА_1 змінити. Зазначити у вступній частині вироку суду правильний рік його народження - 1993 замість помилково вказаного судом1983.

Зменшити покарання засудженому ОСОБА_1 за ч.4 ст. 152 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 153 КК України - до 8 років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів згідно до вимог ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_1 - 8 років 3 місяці /вісім років три місяці/ позбавлення волі.

В решті подані по справі вищевказані апеляції залишити без задоволення, а вирок суду 1-ої інстанції щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді: