Провадження № 1-кп/344/551/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року місто Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинувальному акту про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , освіта вища, працюючої агентом з туристичних послуг Івано-Франківської філії ПАТ «КийАвіа», одруженої, раніше не судимої, українки, громадянки України,

за ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 ставиться у вину, що вона умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин.

З 2013 р. ОСОБА_7 перебуває у неприязних відносинах із потерпілою ОСОБА_5 , оскільки не одобрює дружні відносини останньої із її батьком ОСОБА_8 .

На ґрунті цих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 неодноразово виникали конфлікти та сутички. 09 лютого 2016 р., близько 15 год. обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи на території Меморіального скверу, розташованого по вул. Бандери в м. Івано-Франківську, а саме неподалік каплички, помітивши ОСОБА_5 , маючи намір на вчинення протиправних дій відносно останньої, швидким кроком рушила в напрямку потерпілої. Наздогнавши ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_7 почала наносити удари руками в ділянку голови ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження.

Зумівши вирватись від ОСОБА_7 , ОСОБА_5 направилась в напрямку будинку 8-А по вул. Бандери в м Івано-Франківську, де в цей час перебувала ОСОБА_9 , яка будучи свідком вказаного конфлікту із вікна своєї квартири АДРЕСА_3 вибігла на вулицю, щоб надати потерпілій медичну допомогу та викликати працівників поліції.

Згідно висновку експерта № 86 від 04 квітня 2016 р. у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, садно в лобній ділянці справа, садно правої скроневої ділянки, садно в ділянці нижньої повіки правого ока, садно в ділянці нижньої повіки лівого ока, садно в ділянці спинки носа, садно в правій виличній ділянці, два садна в ділянці підборіддя справа з переходом на праву бічну поверхню шиї, два садна в нижній третині правого передпліччя, синець в ділянці правої кисті, частковий гемофтальм правого ока. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Садна та синець відносяться до легких тілесних ушкоджень.

07 грудня 2016 року до суду захисником обвинуваченої подано угоду про примирення від 06 грудня 2016 року укладену між обвинуваченою та потерпілою під час судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, суд переходить до розгляду угоди, якщо таку було досягнуто під час судового провадження.

Вказана угода укладена 06 грудня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_7 про примирення, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди, що злочин обвинуваченою було вчинено саме при викладених вище обставинах.

Згідно вказаної угоди сторонами підтверджено, що обвинувачена відшкодувала завдані збитки і зобов`язується не вчиняти надалі протиправних дій відносно потерпілої ОСОБА_5 .

Сторонами дії обвинуваченої кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України та узгоджено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вказаному визнала повністю, згоду на призначення узгодженого виду покарання підтримала, а угоду про примирення від 06 грудня 2016 року просила затвердити.

Потерпіла ОСОБА_5 згоду на призначення узгодженого виду покарання підтримала, а угоду про примирення просила затвердити.

Сторони вважають, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченій суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, її права передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, а обвинуваченій та потерпілій наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що вказані особи правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої та потерпілої відносно примирення та укладення відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок. А також враховує таке.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а тому, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст. 471 КПК України, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченої за ч. 2 ст. 125 КК України, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст. 349 КПК України при визнанні обвинуваченою своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_7 за вказаною статтею КК України є правильною, оскільки вона умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченої, а визначаючись у виді призначеного покарання, сторони його узгодили обґрунтовано.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_7 є правильною, що також дає підстави суду дійти висновку, про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене, оскільки ґрунтується на фактичних обставинах провадження.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За таких обставин, узгоджене сторонами покарання відповідає вказаним вимогам та санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженого сторонами виду покарання.

Клопотань щодо вирішення процесуальних витрат чи долі речових доказів не поступило.

На підставі викладеного, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 92, 122 КПК України, керуючись розділом ІІІ вказаної Рекомендації та практикою Європейського Суду з прав людини щодо його застосування, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 06 грудня 2016 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_7 затвердити.

ОСОБА_7 визнати винною за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання штраф в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченій та потерпілій негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1