АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУНС 668/6630/15-к Провадження № 11-кп/791/1101/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_11 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Преображеніє Лазовського р-ну Приморського краю РФ, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за:

-ч. 3 ст. 146 КК України до 8 років позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 289 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

-ч. 4 ст. 187 КК України до 13 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

-ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

-п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі;

-ч. 1ст. 263 КК України до 6 років позбавлення волі;

-ч. 1ст. 263 - 1 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати 06 січня 2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів на загальну суму 75 011 грн. 07 коп.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 28 вересня 2016 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_7 26 грудня.2014 року близько 24 години знаходячись біля другого корпусу буд. 18 по вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії у м. Херсоні, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_13 , способом небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї, відкрито викрав та незаконно позбавив волі останнього, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до ОСОБА_13 , який знаходився біля свого автомобілю, припаркованого поряд з вищевказаним будинком, оголивши та погрожуючи застосуванням гладкоствольної вогнепальної зброї - двоствольного пістолету із електричним запалюванням зарядів, який заздалегідь підготував для вчинення злочину, змусив ОСОБА_13 сісти на переднє сидіння свого автомобіля «Опель Антара», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а сам, продовжуючи спрямовувати зброю у бік потерпілого, сів за кермо вищевказаного автомобіля та поїхав на пустир поблизу сел. Текстильників м. Херсона, тим самим вчинив незаконне відкрите викрадення ОСОБА_13 способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне позбавлення волі утримував потерпілого у салоні автомобіля до ранку наступного дня з корисливих мотивів, а саме з метою вчинення розбійного нападу з використанням потерпілого. Приблизно у період часу з 07 до 10 години 27.12.2014 року, ОСОБА_7 змонтував та закріпив на спині ОСОБА_13 саморобний вибуховий пристрій та приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи незаконно утримувати ОСОБА_13 в салоні автомобіля, при цьому погрожуючи привести в дію вибуховий пристрій у разі не виконання його вимог, прибув на автомобілі потерпілого у район розташування пункту обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, де змусив ОСОБА_13 з вибуховим пристроєм, під загрозою його підриву, увійти до зазначеного вище обмінного пункту та погрожуючи вибухом заволодіти грошовими коштами. Однак, зрозумівши, що грошові кошти ОСОБА_13 не видають, ОСОБА_7 привів у дію вибуховий пристрій, чим спричинив смерть потерпілого.

Крім того, 26.12.2014 року близько 24 години, ОСОБА_7 знаходячись біля другого корп. буд. 18 по вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії у м. Херсоні, під час відкритого викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_13 , переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом останнього для подальшої реалізації запланованих злочинів, без будь-якої згоди власника ОСОБА_13 , та не маючи жодних законних підстав на керування, незаконно заволодів транспортним засобом останнього, а саме автомобілем: «Опель Антара», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося у тому, що ОСОБА_7 оголивши та погрожуючи застосуванням гладкоствольної вогнепальної зброї - двоствольного пістолету із електричним запалюванням зарядів, який заздалегідь підготував для вчинення злочину, змусив ОСОБА_13 сісти на переднє сидіння вказаного автомобіля, а сам, продовжуючи спрямовувати зброю у бік потерпілого, сів за кермо вищевказаного автомобіля та поїхав на пустир поблизу сел.Текстильників м. Херсона. Таким чином, ОСОБА_7 заволодів автомобілем ОСОБА_13 , вартістю 363 735 грн. 59 коп. У подальшому ОСОБА_7 , після вчинення ряду злочинів, у цей же день залишив вказаний автомобіль біля буд. № 94 по вул. Комкова у м. Херсоні, де його виявлено працівниками міліції 29.12.2014 року.

Також, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь шляхом вчинення розбійного нападу, приблизно з вересня до грудня 2014 року самостійно виготовив вибухові пристрої та гладкоствольну вогнепальну зброю, з метою їх використання під час вчинення запланованих злочинів. Так, з метою реалізації свого наміру 26.12.2014 року близько 24 години, він знаходячись біля другого корп. у буд. 18 по вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії у м. Херсоні, відкрито викрав та незаконно позбавив волі ОСОБА_13 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, при цьому незаконно заволодів його транспортним засобом . Після чого, ОСОБА_7 на вказаному автомобілі вивіз ОСОБА_13 на пустир у район сел. Текстильників в м. Херсоні, де продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, утримував потерпілого у салоні автомобіля до ранку наступного дня з корисливих мотивів, а саме з метою вчинення розбійного нападу з використанням потерпілого. Приблизно у період часу з 07. до 10 години 27.12.2014 року ОСОБА_7 продовжуючи погрожувати вогнепальною зброєю потерпілому, зв`язав руки останнього та закріпив за допомогою липкої стрічки на його тілі саморобний вибуховий пристрій і приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_13 прибули на автомобілі потерпілого у район розташування пункту обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, де переслідуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, які знаходилися у пункті обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», умисно, вчинив розбійний напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось у тому, що ОСОБА_7 змусив ОСОБА_13 з вибуховим пристроєм, під загрозою його підриву, увійти до зазначеного вище обмінного пункту, де погрожуючи вибухом, вимагати у касирів гроші. При цьому ОСОБА_7 , перебуваючи на прямому телефонному зв`язку із ОСОБА_13 , почувши, що останньому працівники каси не видають гроші, за допомогою радіозв`язку привів у дію вибуховий пристрій, який знаходився на тілі ОСОБА_13 . У результаті вибуху ОСОБА_13 , спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Смерть потерпілого настала в результаті вибухової травми, що супроводжувалося відкритою травмою органів грудної, черевної порожнини з множинними ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилася гострою крововтратою. Після чого, ОСОБА_7 на автомобілі потерпілого зник з місця вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь шляхом вчинення розбійного нападу, а також вчинення умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті двом або більше особам, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, приблизно з вересня до грудня 2014 року самостійно виготовив вибухові пристрої та гладкоствольну вогнепальну зброю, з метою їх використання під час вчинення запланованих злочинів.

Так,з метою реалізації свого наміру 26.12.2014 року близько 24 години, ОСОБА_7 знаходячись біля другого корп. буд. 18 по вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії у м. Херсоні, відкрито викрав та незаконно позбавив волі ОСОБА_13 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, при цьому незаконно заволодів транспортним засобом останнього. Після чого, ОСОБА_7 на вказаному автомобілі вивіз ОСОБА_13 на пустир у район сел. Текстильників в м. Херсоні. Де, утримував потерпілого у салоні автомобіля до ранку наступного дня з метою реалізації свого злочинного умислу. Приблизно у період часу з 07 до 10 години 27.12.2014 року ОСОБА_7 продовжуючи погрожувати вогнепальною зброєю потерпілому, зв`язав руки останнього та закріпив за допомогою липкої стрічки на його тілі саморобний вибуховий пристрій і приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_13 прибули на автомобілі потерпілого у район розташування пункту обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, де переслідуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, які знаходилися у пункті обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», умисно, вчинив розбійний напад, під час вчинення якого, ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел на вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, небезпечним способом для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, змусив ОСОБА_13 з вибуховим пристроєм, під загрозою його підриву, увійти до зазначеного вище обмінного пункту, де погрожуючи вибухом, вимагати у касирів гроші. При цьому ОСОБА_7 , перебуваючи на прямому телефонному зв`язку із ОСОБА_13 , почувши, що останньому працівники каси не видають гроші, усвідомлюючи, що поряд з потерпілим знаходяться працівники пункту обміну валют та відвідувачі вказаного закладу, за допомогою радіозв`язку, привів в дію вибуховий пристрій, який знаходився на тілі ОСОБА_13 . У результаті вибуху, наступила смерть ОСОБА_13 . Однак, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 , касири обмінного пункту ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не постраждали, так, як своєчасно були евакуйовані. Після чого, ОСОБА_7 на автомобілі потерпілого зник з місця вчинення злочинів.

Також, 27.12.2014 року приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_13 прибули на автомобілі потерпілого у районі розташування пункту обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, де переслідуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, вчинив розбійний напад, під час вчинення якого, ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел на вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, небезпечним способом для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, змусив останнього з вибуховим пристроєм, під загрозою його підриву, увійти до зазначеного вище обмінного пункту, де погрожуючи вибухом, вимагати у касирів гроші. При цьому ОСОБА_7 , перебуваючи на прямому телефонному зв`язку із ОСОБА_13 , почувши, що останньому працівники каси не видають гроші, переслідуючи прямий умисел на вбивство ОСОБА_13 , з метою приховання вчинених злочинів, а саме: незаконного позбавлення волі та викрадення людини, незаконного заволодіння транспортним засобом, розбою, закінченого замаху на умисне вбивство, незаконного виготовлення та поводження зі зброєю, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, за допомогою радіозв`язку, привів в дію вибуховий пристрій, який знаходився на тілі останнього. У результаті вибуху ОСОБА_13 , спричинені тілесні ушкодження які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, та по критерію небезпеки для здоров`я мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть наступила в результаті вибухової травми, що супроводжувалося відкритою травмою органів грудної, черевної порожнини з множинними ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилася гострою крововтратою.

Крім того, ОСОБА_7 , у період часу з вересня до грудня 2014 року, а також в інший не встановлений слідством час, за своїм місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв, саморобним способом виготовив: двоствольний пістолет із електричним запалюванням заряду, виготовленим саморобним способом. Діаметр каналів стволів пістолета на дульному зрізі - по 10,5 мм.; Два двоствольні пістолети із електричним запалюванням зарядів, виготовлені саморобним способом. Діаметр каналів стволів пістолетів на дульних зрізах - по 11 мм.; Однозарядний саморобний пістолет виготовлений для стрільби патронами виготовленими саморобним способом. Діаметр каналу ствола пістолета на дульному зрізі - 9 мм.; Двоствольний пістолет виготовлений саморобним способом для стрільби набоями до гладкоствольної зброї 12-го калібру; 7 конструктивно оформлених зарядів вибухової речовини; 23 одиниці бойових припасів , а саме: патрони виготовлені саморобним способом за типом кульових патронів з електричним запалюванням заряду; 7 конструктивно оформлених зарядів вибухової речовини; Вибухову речовину та з використанням вибухових речовин 2 вибухові пристрої, один з яких він закріпив на тілі ОСОБА_13 , та від вибуху якого 27.12.2014 року останній помер, а інший випадково вибухнув за вищевказаною адресою 03.01.2015 року..

Також, ОСОБА_7 , у період часу з вересня до грудня 2014 року за своїм місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вогнепальної зброї, вибухових речовин та пристроїв, всупереч громадської безпеки у частині убезпечення від порушення правил обороту вогнепальної зброї, незаконно виготовивши саморобним способом: двоствольний пістолет із електричним запалюванням заряду з діаметром каналів стволів пістолета на дульному зрізі - по 10,5 мм. та 2 вибухові пристрої, які без передбаченого законом дозволу незаконно зберігав за вищевказаною адресою. Один саморобний вибуховий пристрій , який вибухнув 27.12.2014 року на тілі ОСОБА_13 , переніс до місця спорядження ним ОСОБА_13 , а інший вибуховий пристрій випадково вибухнув за вищевказаною адресою 03.01.2015 року. Саморобну вогнепальну зброю - двоствольний пістолет із електричним запалюванням заряду зберігав за вказаною адресою до моменту виявлення та вилучення 03.01.2015 року працівниками міліції у ході проведення огляду місця події.

Він же, у неустановлений слідством час, за своїм місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , виготовивши саморобним способом: 2 двоствольні пістолети із електричним запалюванням зарядів, діаметр каналів стволів пістолетів на дульних зрізах - по 11 мм. 23 одиниці бойових припасів, а саме: патрони за типом кульових патронів з електричним запалюванням заряду та вибухову речовину яку помістив до пластмасового шприцу, переніс все до приміщення гаражу № НОМЕР_2 ГК «Таврія», розташованого по вул. Паравозній у м. Херсоні де без передбаченого законом дозволу незаконно зберігав, до моменту їх вилучення працівниками міліції, а саме 05.01.2015 року у ході проведення огляду .

Крім того, ОСОБА_7 у неустановлений слідством час та у невстановленому місці, придбав боєприпаси , а саме: 7 патронів , що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї: 5.45-мм військові патрони - 3 одиниці , 7.62-мм військові патрони зразка 1943 р. 1шт., 7.92-мм патрони «Маузер», іноземного виробництва - 3 одиниці та вибухову речовину метальної дії - нітроцелюлозний порох, яку помістив до 2 пластикових пляшок об`ємом 1 літр та шприця . Та виготовивши саморобним способом: однозарядний саморобний пістолет виготовлений для стрільби патронами виготовленими саморобним способом, діаметр каналу ствола пістолета на дульному зрізі - 9 мм.; двоствольний пістолет виготовлений саморобним способом для стрільби набоями до гладкоствольної зброї 12-го калібру; 7 конструктивно оформлених зарядів вибухової речовини. Речовину, якою вони були споряджені та яка є вибуховою і відноситься до вибухових речовин на основі піротехнічних сумішей переніс вище вказані предмети до ставку, розташованого у полі між с. Східне та с. Музиківка Білозерського р-ну Херсонської обл. де заховав у землі та, без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав до моменту їх вилучення працівниками міліції 08.01.2015 року у ході проведення огляду .

Не погодившись з постановленим вироком, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 подали на нього апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції та пом`якшити йому покарання, призначивши його у виді позбавлення волі на певний строк.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду викладеним в вироку фактичним обставинам кримінального правопорушення та суворістю призначеного покарання.

Зокрема, апелянт вказує на безпідставність висновків суду про умисність його дій направлених на позбавлення життя ОСОБА_13 , оскільки вибуховий пристрій, який ним був прикріплений до спини ОСОБА_13 , був приведений в дію випадково про що він, як на досудовому слідстві, так і суді не заперечував.

Про відсутність наміру на вбивство ОСОБА_13 , як про це зазначає апелянт, вказує і те, що від часу взяття в заручники останнього і до моменту коли ОСОБА_13 вийшов з автомобілю і зайшов в пункт обміну валют, він, ОСОБА_7 , знаходився в головному уборі, темних окулярах та з піднятим комірцем одягу, щоб в подальшому унеможливити ОСОБА_13 його впізнання.

Крім того, апелянт вказує на безпідставність зазначення судом про відсутність обставин, що пом`якшують його покарання, оскільки після переховування в м. Донецьк, він добровільно прибув до м. Херсона, признався у вчиненому, розкаявся та сприяв розкриттю злочинів.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 з п. 9 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 119 та ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду доказам дослідженим під час судового провадження в суді, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Так, апелянт вказує на те, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України характеризується тільки прямим умислом, коли винуватий передбачає, що в результаті його дій наступить смерть потерплого та бажає цього.

Однак, як зазначає апелянт, судом не взято до уваги того, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 про ненавмисний характер приведення в дію зривного пристрою органами досудового розслідування взагалі не перевірялась. ОСОБА_7 не являється спеціалістом в області вибухових пристроїв та речовин, а сам факт прикріплення вибухового пристрою до тіла потерпілого на маже слугувати належними доказом наявності в обвинуваченого умислу на позбавлення життя ОСОБА_13 , що вказує на необережність, тобто злочинну недбалість дій обвинуваченого.

Крім того, апелянт вказує і на те, що судом не взято до уваги того, що ОСОБА_7 , під час затримання при перетині межі з тимчасово окупованою територією, було заподіяно тілесні ушкодження, що могло завадити йому об`єктивно сприймати обставини під час слідчого експерименту, а факт заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не внесений до ЄРДР.

Також, апелянт вказує на неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за . п. 9 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, як окремі правопорушення, оскільки вбивство з метою приховати інший злочин складає з попереднім злочином ідеальну сукупність.

Кріт того, при кваліфікації розбою, дії обвинуваченого повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, а не за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки ч. 4 зазначеної статі, передбачає вчинення злочину в особливо великому розмірі або поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Як зазначає апелянт, оскільки ОСОБА_7 вчинив вбивство з необережності, з урахуванням того, що розбійний напад не охоплюється спричиненням смерті потерпілому, а вчинене кримінальне правопорушення являє собою правопорушення з двома формами вини то дії обвинуваченого повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 та ч. 1 ст. 187 КК України.

Крім того, апелянт вказує на необґрунтованість у вироку вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п.1, 5, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки, як зазначив ОСОБА_7 в судовому засіданні, він рахував заряд зривного пристрою недостатнім для позбавлення життя ОСОБА_13 , чи інших осіб. Більш того, як зазначає апелянт, всі свідки, які були присутні в обмінному пункті, після вимоги ОСОБА_13 про передачу йому коштів та наявність на його тілі зривного пристрою, в тому числі і касир, залишили обмінний пункт.

Також, на думку апелянта суд не звернув увагу на віктимну поведінку касира та інших осіб, які на той час знаходились в обмінному пункті, які замість повідомлення керівництва про замінування чи прийняття інших заходів, з метою недопущення вибуху, зчинили сварку, що призвело до переляку ОСОБА_7 , ввело його в нервовий стан, що й стало причиною помилкового приведення останнім вибухового пристрою в дію.

Крім того, як зазначає апелянт, судом при вирішення питання про вид та розмір покарання не було взято до уваги те, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, має матір інваліда 2 групи, яка потребує його турботи, позитивні характеристики з місця його проживання та місяця попередньої роботи, збіг тяжких сімейних обставин, чистосердечне зізнання у вчиненому, щире каяття та допомогу слідству у встановленні істини.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просять апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду відносно ОСОБА_7 без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши учасників судового провадження:

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив в їх задоволенні відмовити, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 залишити без змін;

- потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, просили залишити їх без задоволення, вирок суду першої інстанції без змін;

- обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, просили їх задовольнити в повному обсязі;

- в судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень при зазначених у вироку обставинах і кваліфікація його дій саме за ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 - 1 КК України, підтверджуються сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених і оцінених судом першої інстанції з точки зору їх належності і допустимості.

Будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав частково та повідомив суду наступне.

Він близько п`яти останніх років захоплювався виготовленням зброї та вибухових речовин. Всі знайдені за місцем його проживання в кв. АДРЕСА_2 , гаражі № НОМЕР_2 ГК «Таврія», розташованому по вул. Паравозній у м. Херсоні, ставку, який знаходиться у полі між с. Східне та с. Музиківка Білозерського р-ну Херсонської обл. пістолети, патрони, вибухові пристрої та вибухівка були виготовлені та перенесені до вищевказаних місць зберігання ним. Щодо обставин викрадення ОСОБА_13 та його використання в розбійному нападі 27 грудня 2014 року на пункт обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті, зазначивши, що на той час він мав потребу у придбанні ліків, але у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем в його родині, поганим самопочуттям та депресивним настроєм, які пов`язані з його захворюванням, вирішив вчинити вказані кримінальні правопорушення. Однак, заперечував проти наміру вбивати ОСОБА_13 чи когось іншого, тобто заперечував проти кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України. Наполягав на тому, що привів вибуховий пристрій у дію випадково, оскільки почувши відмову касира передати кошти ОСОБА_13 перебував у знервованому стані, у зв`язку з чим переплутав напрямок руху джойстика при намаганні вимкнути таймер вибухового пристрою, який ним був прикріплений до ОСОБА_13 .

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_7 вини у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його було засуджено судом першої інстанції при зазначених у вироку обставинах, його вина та кваліфікація дій у вчиненні цих кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю наступних доказів зібраних по кримінальному провадженню, належно досліджених і оцінених судом першої інстанції за принципами всебічності, повноти і об`єктивності, а саме:

- показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які кожний окремо, повідомили про те, що про обставини смерті сина дізнались від співробітників правоохоронних органів та очевидців вибуху. Раніше їх син з обвинуваченим знайомі не були;

- показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які кожний окремо, повідомили про те, що вони є співробітниками пункту обміну валют ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10. 27 грудня 2014 року близько 10 години 30 хвилин до приміщення обмінного пункту зайшов молодий чоловік та повідомив, що він заручник і вразі відмови передати йому гроші буде здійснений вибух, при цьому вказав на дроти. Відразу, через «тривожну кнопку», ними була викликана охорона, але пролунав вибух від якого цей молодий чоловік загинув;

- показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , відвідувачів зазначеного обмінного пункту, які, кожний окремо, повідомили про те, що 27 грудня 2014 року близько 10 години 30 хвилин вони перебували в пункті обміну валют ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10. До приміщення обмінного пункту зайшов молодий чоловік та повідомив, що він заложник і вразі відмови передати йому грошей буде здійснений вибух. Обмінний пункт вони залишили до вибуху;

- показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 які, кожний окремо, повідомили про те, що ОСОБА_13 після повернення їх до м. Херсона з дачі мав намір у вечері 26 грудня 2014 року повернутись додому;

- показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 які, кожен окремо, повідомили про обставини проведення огляду 03 січня 2015 року місяця проживання обвинуваченого, а саме кв. АДРЕСА_2 , під час якого було знайдено пістолети, патрони, вибухову речовину, різні дроти, радіодеталі та розібрані мобільні телефони;

- показання свідка ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які підтвердили обставини проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 в ході якого він добровільно розповів та показав: місце захвату та утримання ОСОБА_13 , шлях до пункту обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, місця де він в гаражі виготовляв пістолети, боєприпаси та зберігав їх і вибухівку, а також місце зберігання боєприпасів та вибухівки та обставини огляду 08 січня 2015 року ставку, що знаходиться у полі між с. Східне та с. Музиківка Білозерського р-ну Херсонської обл.;
- протоколом огляду місця події від 27 грудня 2014 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого місцем події є пункт обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», який знаходиться у приміщенні магазина «Мобідом» за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10 де під час огляду було виявлено: елементи живлення для мобільного телефону, пошкоджені електродроти, які конструктивно поєднані з платою за допомогою пайки, фрагменти фанери зі скобами та залишками непрозорої липкої стрічки, залишки акумуляторної батареї, деформовані свинцеві елементи, штекер з електродом та пошкодженим штепселем, труп чоловічої статі, який лежить на спині та верхня одежа на якому має множинні пошкодження тканини на задній поверхні. На тілі виявлена непрозора липка стрічка сріблястого кольору яка розташована нарівні грудної клітини . В кармані виявлено документ на ім`я ОСОБА_13 та гаманець в якому знаходились грошові кошти у суму 15 грн., 300 доларів США, чеки, візитні картки, дисконтні картки, банківська картка ,зв`язка ключів, на лівому зап`ясті годинник «Орієнт». На спині трупа виявлена обширна рана з дефектом шкіри та м`яких тканин. Під трупом виявлено фрагменти чорного пластикового пакету та два фрагменти купюри 500 грн.;
- висновком судово-медичної експертизи № 1594 від 22.01.2015 року ОСОБА_13 відповідно до якої пошкодження виявлені на тілі ОСОБА_13 утворились від дії вибуху при контакті вибухового пристрою з тілом. Данні пошкодження утворились не задовго до настання смерті та перебувають у прямому причинному зв`язку з її настанням, за критерієм небезпеки для здоров`я мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень. Смерть наступила від вибухової травми, яка супроводжувалась відкритою травмою органів грудної клітини та брюшної порожнини з множинними пошкодженнями внутрішніх органів ;
- висновком судово-психіатричної експертизи № 278, відповідно до якої ОСОБА_13 хронічним психічним захворюванням не страждав. На момент находження в пункті обміну валют 27 грудня 2014 року перебував в легко вираженому стресовому стані і тоді міг розуміти характер здійснюваних по відношенню до нього дій та чинити їм опір.
Висновками фізико-хімічних експертиз проведених щодо об`єктів вилучених в ході огляду місця події 27 грудня 2014 року в пункті обміну валюти ПАТ «КБ «АКСІОМА», а саме :
- висновком № 30 від 23 січня 2015 року, відповідно до якого об`єкти вилучені з місця огляду місця події в сукупності могли бути частинами вибухового пристрою, а засобом приведення в дію вибухового пристрою міг являтись електричний бойовий ланцюг;
- висновками від 28 грудня 2014 року за №2148-х, № 2151-х, відповідно до яких на поверхні вилучених предметів виявлена наявність вибухової речовини перекисної сполуки, ймовірно триперекису ацетону;
- висновками від 30 грудня 2014 року за № 2152-х, відповідно до якого на поверхні фрагментів плівки знаходиться компоненти які можуть входити до складу піротехнічних сумішей ;
- протоколом огляду місця події від 27 грудня 2014 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого місцем події є асфальтована ділянка біля будинку № 40/10 по вул. Потьомкінській в м. Херсоні, напроти входу до магазину «Watsons», де в діаметрі від 1 до 6 метрів від порогу вищевказаного магазину виявлені елементи живлення з дротами, уламки полімерного матеріалу та фрагменти чорного пакету.
- висновками № 4069 від 31 грудня 2014 року фізико-хімічних експертиз, проведених щодо об`єктів вилучених в ході огляду місця події 27 грудня 2014 року біля входу до магазину «Watsons», відповідно до яких об`єкти вилучені під час огляду місця події є стандартною димовою шашкою типу ДМ-11 яка придатна для створення димової завіси;
- протоколом огляду місця події від 29 грудня 2014 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого місцем огляду є територія біля буд. № 94 корп. 4 по вул. Комкова в м. Херсоні де припаркований автомобіль «Опель Антара» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , без пошкоджень, ринкова вартість якого, відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від 29 січня 2015 року за № 198, становить 363 735 грн. 59 коп.;
- протоколом огляду місця події від 03 січня 2015 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого місцем події є кв. АДРЕСА_2 в якій в одній із кімнат виявлено пошкоджений диван та килимове покриття. Під час огляду вилучено фрагменти оббивки дивану зі слідами речовини, рідину білого кольору, елементи управління радіоелектронними пристроями, мобільні телефони в кількості 7 штук, електричний приймач, втулки до вогнегасника, корпус вогнегасника, патрони в кількості 9 штук, картонний ящик з алюмінієвою пудрою, предмет схожий на пістолет, помаранчеву порошкову речовину, упаковки з лікарськими препаратами, канцелярську книгу з записами та інші речі.
Висновками вибухо-технічної, фізико-хімічних та балістичної експертиз, проведених щодо об`єктів вилучених в ході огляду місця події 03 січня 2015 року в кв. АДРЕСА_2 , а саме:
- висновком № 27 від 21 січня 2015 року, відповідно до якого об`єкти вилучені з місця огляду місця події за умови їх технічної працездатності можуть бути використані в якості складових частин саморобного вибухового пристрою;
- висновком № 1-х від 05 січня 2015 року, відповідно до якого 664 пігулки білого кольору містять перекис водню та карбамід. Перекис водню застосовують при виготовленні перекису ацетону - ініціюючої вибухової речовини;
- висновком № 2-х від 05 січня 2015 року, відповідно до якого :помаранчева речовина є свинцевим суриком і як і алюмінієва пудра може входити до складу піротехнічних сумішей, чотири пігулки білого кольору є уротропін (сухе пальне) застосовується при виготовленні ініціюючої вибухової речовини, а речовина білого кольору місить калієву селітру та може входити до складу піротехнічних сумішей;
- висновками №№ 11-х, 12-х, 13-х від 06 січня 2015 року, №№ 14-х ,15-х від 07 січня 2015 року та №№ 16-х, 17-х від 08 січня 2015 року, відповідно до яких на предметах схожих на блоки живлення , фрагментах ганчір`я, предметах з полімерного матеріалу, щільною тканиною коричнево-золотистого кольору з розірваними та опаленими краями, фрагменті виробу з полімерного коричневого кольору з розірваними та опаленими краями, фрагменті виробу з прозорого полімерного матеріалу чорного кольору з розірваними опаленими краями, фрагменті виробу з прозорого полімерного матеріалу коричневого кольору, виробі з полімерного матеріалу з металевими мікросхемами виявлені алюмінієва пудра та стабілізатор бездимних порохів, які можуть входити до складу піротехнічних сумішей та саморобних вибухових речовин;
- висновком № 24 від 06 січня 2015 року, відповідно до якого предмет схожий на пістолет є гладкоствольною вогнепальною зброєю - двохствольним пістолетом із електричним запалюванням заряду виготовленим саморобним способом, придатний для пострілів з використанням спорядженими до нього патронами. Діаметром на дульному зрізі по 10.5 мм;
- протоколом огляду місця події від 09 січня 2015 року, відповідно до якого місцем огляду є кімната в кв. АДРЕСА_2 де під час огляду в коробці було виявлено та вилучено CD-R диск ;
- висновком комп`ютерної - технічної експертизи № 101 від 14 січня 2015 року, відповідно до якого на CD-R диску вилученого під час огляду місця події містяться п`ять збережених сторінок WEB- ресурсу Інтернет які за своїм змістом містять відомості про порох, його види та способи виготовлення;
- висновком вибухо - технічної експертизи № 473 від 08 квітня 2015 року, відповідно до якої, за інформацією яка міститься на оптичному диску та досліджена в ході комп`ютерної - технічної експертизи № 101 від 14 січня 2015 року, можна виготовити вибуховий пристрій. 27 грудня 2014 року у приміщенні магазину «Мобідом» за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_7 було використано саморобний радіокерований вибуховий пристрій. В канцелярській книзі, вилученій за місцем проживання ОСОБА_7 03 січня 2015 року, міститься інформація про застосування 27 грудня 2014 року в приміщенні магазину «Мобідом» за адресою : АДРЕСА_3 саморобного радіокерованого вибухового пристрою та частково інформацію про його виготовлення;
- висновком трасологічної експертизи № 0028 від 21 січня 2015 року фрагмент фанери співпадає за груповими ознаками з фрагментом фанери вилученими 27 грудня 2014 року в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 ;
- протоколом огляду місця події від 05 січня 2015 року та фото таблиця до нього відповідно до якого, місцем огляду є гараж № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Таврія» по вул. Паровозній в м. Херсоні в ході якого було знайдено та вилучено: біла градуірована речовина, 4 циліндричні предмета з пластика жовтого кольору з металевими наконечниками, циліндричні предмети з манкіровкою «Х» в кількості 10 шт., та аналогічні циліндричні предмети з манкіровками: «Б» 3 шт., та «Ч» 7 шт., а також циліндричні предмети зеленого кольору в кількості 8 шт., а також 3 предмета схожих на пістолети, двохлітрова скляна банка заповнена на ? частину з речовиною сірого кольору , пакет з трубками заготовками в кількості 8 шт., моток ізоляційної полімерної стрічки сірого кольору , розсипчаста речовина в пакеті , пакет зі спорядженими гільзами, елементи живлення , медичний шприц з дрібнокришталевою рідиною білого кольору з приладнаними до нього проводами кінці якого закріплені в корпусі пластикової клеми білого кольору до нього та інші предмети.
Висновками експертиз продуктів вибуху, проведених щодо об`єктів вилучених в ході огляду місця події 05 січня 2015 року в гаражі № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Таврія» по вул. Паровозній в м. Херсоні , а саме:
- висновком № 237-х від 24 лютого 2015 року, відповідно до якого надані для дослідження об`єкти є алюмінієвою пудрою та аміачною селітрою, які можуть входити до складу піротехнічних сумішей;
- висновком балістичної експертизи № 38 від 19 січня 2015 року, відповідно до якого надані на дослідження два предмети схожі на пістолети є гладкоствольною вогнепальною зброєю - двоствольним пістолетом із електричним запалюванням зарядів виготовлених саморобним способом з діаметром каналів стволів по 11 мм. Які придатні для пострілів з використанням патронів виготовлених саморобним способом , 23 предмети є бойовим припасами - патронами виготовленими саморобним способом за типом кульових патронів з електричним запалюванням заряду які придатні для пострілів ;
- висновком трасологічної експертизи № 0039 від 22 січня 2015 року моток ізоляційної полімерної стрічки «скоч» сірого кольору співпадає за розмірами та груповими ознаками з фрагментами ізоляційної стрічки сірого кольору вилученими 26 грудня 2014 року під час огляду місця події за адресо: м. Херсон вул. Бєлінського , 10;
- протоколом огляду від 08 січня 2015 року та фото таблиця до нього відповідно до якого місцем огляду є ставок, розташований у полі між с. Східне та с. Музиківка Білозерського р-ну Херсонської обл. на яку вказав ОСОБА_7 в ході проведення з ним слідчого експерименту де під шаром снігу та землі виявлено п`ять поліетиленових згортків в яких було виявлено картонні гільзи; три металевих предмети два з яких сході на капсули вогнегасників і одна на корпус ручної гранати ; дві ємкості об`ємом 1 л. з сипучою речовиною зеленого кольору та кулі з набоями ; металеві конструкції зовні схожі на саморобну вогнепальну зброю, патрони різного калібру ;
Висновками вибухо - технічних експертиз проведених щодо об`єктів вилучених в ході огляду місця події 08 січня 2015 року у полі між с. Східне та с. Музиківка Білозерського р-ну Херсонської обл., а саме:
- висновком № 49/294-х від 25 лютого 2015 року відповідно до якого речовина в ємкостях є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом, яка придатна для запалювання;
- висновками № 47 від 13 лютого 2015 року та № 48-74-х від 17 лютого 2015 року, відповідно до яких об`єкти 1-2 та 1-5 є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини за умови використання засобу ініціювання (електророзпалювача). Речовина якою вони споряджені відноситься до вибухових речовин на основі піротехнічних сумішей;
- висновком балістичної експертизи № 44 від 21 січня 2015 року, відповідно до якої надані на дослідження предмети 7 патронів є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї, а саме: 5.45 мм - військові патрони 3 одиниці , 7.62 мм військові патрони зразка 1943 року -1 шт., 7.92 мм патрони «Маузер» іноземного виробництва -3 одиниці;
- висновком балістичної експертизи № 46 від 22 січня 2015 року, відповідно до якої надані на дослідження предмети є: пристроєм для безшумної стрільби виготовлений саморобним способом; гладко ствольною вогнепальною зброєю однозарядним саморобним пістолетом, виготовленим для стрільби патронами виготовленими саморобним способом. Діаметром ствола пістолета на дульному зрізі - 9 мм та двоствольним пістолетом виготовленим саморобним способом для стрільби набоями гладкоствольної зброї 12-го калібру. Зазначений пістолет придатний для проведення пострілів з нижнього ствола набоями 12 калібру;
- висновком судово психіатричної експертизи № 157 від 19.03.2015 року, дослідженим в судовому засіданні апеляційного суду, згідно якого ОСОБА_7 на хронічну психіатричну хворобу не страждав і не страждає. На час вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень в емоційному стані , який би обмежував, виключав його властивість розуміти і керуватися своїми діями, не знаходився.
Вищезазначені показання учасників судового провадження погоджуються як між собою, так і з письмовими матеріалами провадження, які стали належними доказами вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 саме за ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч .1 ст. 263 - 1 КК України.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 - 1 КК України та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаними статтями КК України ніким з учасників судового провадження не оскаржуються.

Колегія суддів критично відноситься, як до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , так і його захисника ОСОБА_8 про необхідність перекваліфікації дії обвинуваченого з п. 9 ч. 2 ст. 115 КК та ч. 4 ст. 187 КК України на ч. ч. 1 ст. 119 та ч. 1 ст. 187 КК України, відповідно, та помилкову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за . 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як зазначають обидва апелянти вбивство обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілого ОСОБА_13 відбулося через необережність в результаті злочинної недбалості обвинуваченого.

Так, при вбивстві в наслідок злочинної недбалості, кримінальна відповідальність за яку, передбачена ст. 119 КК України, винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від вчинення ним дій (бездіяльності), але повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю.

Згідно диспозиції зазначеної статті, винний не повинен передбачати саме настання смерті іншої особи, однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, сама поведінка обвинуваченого з моменту незаконного позбавлення волі потерпілого до приведення в дію ним вибухового пристрою, була направлена саме на підготовку та умисне позбавлення життя потерпілого, що вказує на те, що обвинувачений не тільки передбачав можливість настання смерті потерпілого, а й бажав цього.

Зазначене підтверджується ходом підготовки обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення злочинів, в тому числі, передбаченого ст. 115 КК України, а саме придбання та виготовлення ним, як вибухонебезпечних речовин, так і зброї (вилучення останніх в результаті оглядів місця подій), його обізнаність в справі виготовлення зброї і вибухових пристроїв та умисність таких дій по їх виготовленню (вилучення певної літератури та поміток під час огляду місця події), виготовлення та використання саме реально працюючого вибухового пристрою, а не будь якого його муляжу, його безпосереднє закріплення на тілі потерпілого та подальше приведення в дію при можливості відмови від його використання, відсутність будь яких дій обвинуваченого направлених на надання медичної допомоги потерпілому після вибуху, його зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення та переховування на тимчасово окупованій території.
Також, на неспроможність посилань обвинуваченого щодо ненавмисного приведення в дію вибухового пристрою через його перебування в цей час в стані нервового збудження, вказують і висновки судово психіатричної експертизи про те, що обвинувачений на час вчинення кримінальних правопорушень, на будь яке хронічне психіатричне захворювання не страждав та не перебував в емоційному стані, який би обмежував, виключав його властивість розуміти і керуватися своїми діями.
Крім того, саме про умисний характер дії обвинуваченого направлений на позбавлення життя ОСОБА_13 , вказує і те, що від часу взяття в заручники ОСОБА_13 і до моменту коли останній вийшов з автомобіля і зайшов в пункт обміну валют, як про це зазначає сам обвинувачений в апеляційній скарзі, він, знаходився в головному уборі, темних окулярах та з піднятим комірцем одягу, що фактично унеможливлювало в подальшому впізнання потерпілим обвинуваченого, а отже і не викликало необхідності в обвинуваченого взагалі проводити будь які дії пов`язані з вибуховим пристроєм.

Також, з урахуванням обраного обвинуваченим способу вчинення розбійного нападу, який був пов`язаний з використанням вибухового пристрою виготовленого за допомогою вибухової речовини, а також даних слідчих експериментів, зміст яких свідчить про добровільність тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що після неодноразової відмови касира від передачі грошей ОСОБА_13 та розуміючи те, що гроші останньому передані не будуть, натиснув кнопку вибухового пристрою для приведення його в дію. Зазначені дані, добровільність участі та позиції всіх учасників слідчих експериментів підтвердили допитані в судовому засіданні поняті.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження не заперечував свою добровільну участь у проведенні зазначених слідчих дій та не посилався на обставини самооговору. Зазначені дані слідчих експериментів, співвідносяться з іншими доказами по провадженню та доповнюють одне одним.
Вищевказані обставини вказують саме на умисність дій обвинуваченого направлених на позбавлення життя ОСОБА_13 , та неспроможність версії обвинуваченого та його захисника про необережний характер дій обвинуваченого ОСОБА_7 щодо приведення в дію вибухового пристрою.

Також, колегія суддів не знаходить підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 4 ст. 187 на ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки, як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 187 КК України.
З об`єктивної сторони розбій відповідно до ч. 1 ст. 187 КК України є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою спричинення такого насильства.
Однак, частиною ч. 4 ст. 187 КК України, крім іншого, передбачена така кваліфікуюча ознака розбою, як розбій поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 1594 від 22.01.2015 року, пошкодження виявлені на тілі ОСОБА_13 утворились від дії вибуху при контакті вибухового пристрою з тілом. Данні пошкодження утворились не задовго до настання смерті та перебувають у прямому причинному зв`язку з її настанням, за критерієм небезпеки для здоров`я мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень. Смерть наступила від вибухової травми, яка супроводжувалась відкритою травмою органів грудної клітини та брюшної порожнини з множинними пошкодженнями внутрішніх органів.
Тобто, з урахуванням вищевказаного дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 N 2 « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», відповідальність за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК настає за умисне вбивство з метою приховати інший злочин або полегшити його вчинення. Для кваліфікації умисного вбивства як такого, що вчинене з метою приховати інший злочин, не має значення, чи був винний причетним до злочину, який приховується. Якщо він вчинив умисне вбивство з метою приховати раніше вчинений ним злочин, його дії кваліфікуються за тією статтею КК, якою передбачено відповідальність за приховуваний злочин, та за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.
За вищевказаних обставин, неспроможними є і доводи апеляційної скарги захисника про невірну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 окремо за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість у вироку суду вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п.1, 5, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки, як зазначає апелянт, ОСОБА_7 рахував заряд зривного пристрою недостатнім для позбавлення життя як ОСОБА_13 , так і інших осіб. Більш того, всі свідки, які були присутні в обмінному пункті, в тому числі і касир, на момент вибуху залишили обмінний пункт.

Так, в п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 року N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», на яку посилається у вироку і суд першої інстанції, зазначено що убивство учинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб ( п. 5 ч. 2 ст. 115 КК), умисне вбивство, кваліфікується за умови, що винний, здійснюючи умисел на позбавлення життя певної особи, усвідомлював, що застосовує такий спосіб убивства, який є небезпечним для життя не тільки цієї особи, а й інших людей. При цьому небезпека для життя інших людей має бути реальною. У разі, коли винний, позбавляючи життя особу, помилково вважав, що робить це таким способом, який є небезпечним для життя потерпілого та інших людей, в той час як той фактично небезпечним не був, вчинене належить кваліфікувати, як замах на вчинення злочину, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК . Якщо при умисному вбивстві, вчиненому небезпечним для життя багатьох осіб способом, позбавлено життя й іншу особу (інших осіб), злочин кваліфікується за пунктами 1 і 5 ч. 2 ст. 115 КК , а якщо заподіяно шкоду її (їх) здоров`ю, - за п. 5 ч. 2 ст. 115 КК та відповідними статтями цього Кодексу, що передбачають відповідальність за умисне заподіяння тілесних ушкоджень.
Враховуючи те, що на час приведення в дію вибухового пристрою, обвинуваченому ОСОБА_7 було достеменно (через засоби зв`язку) відомо про перебування в обмінному пункті, як мінімум двох або більше осіб, його кримінальне діяння було вчинене способом, для життя багатьох осіб (вибух з результаті приведення в дію вибухового пристрою), з корисливих мотивів, і обвинувачений виконав всі дії , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не був закінчений з причин, що не залежали від його волі (залишення особами обмінного пункту) його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 п.п.1, 5, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, з чим погоджується і колегії суддів.
Що стосується посилань в апеляційній скарзі захисника про те, що суд не взяв до уваги віктимну поведінку касира та інших осіб, які на час нападу знаходились в обмінному пункті, то такі посилання не заслуговують на увагу, оскільки зазначена обставина не знаходиться в прямому причинному зв`язку, як із вчиненим кримінальним правопорушенням, та і його наслідками, а отже ніяким чином не може вплинути на кваліфікацію дій обвинуваченого за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України чи іншого інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Факт заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень працівниками правоохоронних органів, в рамках цього кримінального провадження, які могли завадити йому об`єктивно сприймати обставини при слідчому експерименті та невнесення відомостей про вказаний факт до ЄРДР, не підтверджуються матеріалами провадження.

Крім того, як зазначає апелянт, судом при вирішенні питання про вид та розмір покарання не було взято до уваги те, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, має матір інваліда 2 групи, яка потребує його турботи, позитивні характеристики з місця його проживання та місяця попередньої роботи, збіг тяжких сімейних обставин, щиросердне зізнання у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття та допомогу слідству у встановленні істини.

Крім того, апелянт вказує на безпідставність зазначення судом про відсутність обставин, що пом`якшують його покарання, оскільки після переховування в м. Донецьк він добровільно прибув до м. Херсона, добровільно признався у вчиненому, розкаявся та сприяв розкриттю злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, чотири з яких відносяться до категорії особливо тяжких, а три до тяжких, особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо.

Також, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 під наглядом у психіатра не знаходиться, на обліку лікаря нарколога не перебуває.

Крім того, при призначенні виду та розміру покарання судом першої інстанції цілком слушно врахована і думка потерпілих з цього приводу та наслідки вчинених кримінальних правопорушень, в тому числі смерть особи та замах на вбивство двох і більше осіб.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено, не встановлені вони і під час апеляційного розгляду провадження.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання та призначив покарання в межах санкції частини статті, яка передбачає покарання за кожне вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, так і остаточне на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визнавши таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.

Необґрунтованими на думку колегії суддів є доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не взято до уваги, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого визнання ним вини та активне сприяння розкриттю злочинів.

Так, з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину мають бути добровільними, тобто базуватися на внутрішньому переконанні особи. Закон не встановлює, до кого саме особа повинна з`явитися із зізнанням, щоб така її поведінка була визнана обставиною, яка пом`якшує покарання, але мається на увазі, що ним є компетентний орган державної влади або його відповідна службова особа. Змістом зізнання є відомості про підготовлюваний, вчинюваний або вчинений злочин.

Щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність. Активне сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь - якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 до компетентних органів із зізнанням не звертався. Вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та під тиском зібраних по провадженню доказів.

Крім того, відсутність повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та готовності нести відповідальність за вчинене, свідчить про не бажання з боку обвинуваченого щиро каятися у скоєному.

Також, обставини кримінального провадження вказують і на відсутність з боку обвинуваченого активних дій направлених на допомогу органам досудового розслідування та суду, що тягне за собою і відсутність активного сприяння обвинуваченого в розкритті інкримінованих злочинів.

Інші обставини кримінального провадження, які на думку обвинуваченого та його захисника не були враховані судом при визначенні виду та міри покарання, були відомі суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та повністю враховані під час ухвалення рішення, що і знайшло підтвердження в оскаржуваному вироку суду

За вказаних обставин доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду вищевказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим їх апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28 вересня 2016 року, відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1ст. 263, ч. 1 ст. 263 - 1 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: