Справа № 279/1926/17
Провадження №1-кп/279/325/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2017 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованою як фізична особа підприємець (код платника НОМЕР_1 ), знаходячись на загальній системі оподаткування, маючи ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, проте не маючи спеціального статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, всупереч вимогам:
Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року N 481/95-BP, щодо порядку здійснення такої діяльності, згідно якого:
- ст.9 …алкогольні напої та тютюнові вироби підлягають підтвердженню відповідності в законодавчо регульованій сфері шляхом сертифікації…;
- ст.10 …алкогольні напої підлягають обов`язковій сертифікації…;
- ст.15 …оптова та роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватись суб`єктами підприємницької діяльності всіх форм власності за наявності ліцензій…;
- ст.15-3 ...продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств;
Постанови Кабінету міністрів України від 30 липня 1996 року №854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», (зі змінами та доповненнями), згідно яких:
- п. 15 ...продаж горілки та лікеро-горілчаних виробів здійснюється виключно у передбаченій діючими стандартами скляній тарі, бляшанках із харчового алюмінію, а також у сувенірних пляшках та художньо оформленому посуді із скла чи глазурованої кераміки місткістю 0,05 л., 0,1 л., 0,2 л., 0,25 л., 0,33 л., 0,37 л., 0,375 л., 0,4 л., 0,45 л., 0,5 л., 0,61 л., 0,7 л., 0,75 л., 1,0 л. і більше;
- не дозволяється продаж алкогольних напоїв у пляшках (іншій тарі) без етикеток або чіткого маркування, з наявними ознаками бою (тріщини, сколювання шийки, пошкодження закорковування тощо), у негерметично закоркованих пляшках, з наявністю сторонніх і завислих частинок або каламуті, осаду, з простроченим терміном придатності, якщо це не передбачено стандартом»;
Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), згідно якого:
п.п. 226.11 ст. 226 ввезення на митну території України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється, маючи умисел на незаконне збагачення, здійснила незаконне придбання з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, а також незаконне зберігання з цією метою та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв жителям м. Коростеня Житомирської області.
Для реалізації злочинної діяльності необхідно було: приміщення, яке можна використати для зберігання та збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
З цією метою, ОСОБА_5 , використала приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де остання здійснювала підприємницьку діяльність з продажу продовольчих товарів.
Зокрема, восени 2016 року, ОСОБА_5 , переслідуючи умисел на незаконне збагачення, перебуваючи за місцем здійснення своєї підприємницької діяльності, а саме в продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово здійснювала придбання у ОСОБА_7 (вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2017 по справі 1-кп/279/212/17, затверджено угоду про визнання винуватості, якою ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 3 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян) незаконно виготовлених алкогольних напоїв, у пластикових ємностях, без зазначення виробника, за цінами від 60 до 250 гривень.
При цьому, за обставинами та обстановкою такого придбання, а саме: відсутністю документів щодо походження та якості придбаних алкогольних виробів, відсутності марок акцизного збору та назви виробника такого товару, ОСОБА_5 , усвідомлювала факт незаконності виготовлення зазначених алкогольних напоїв та, як наслідок незаконність її дій, щодо їх придбання з метою збуту, які зберігала за місцем здійснення своєї підприємницької діяльності, а саме в продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, 21 листопада 2016 року, ОСОБА_5 , переслідуючи умисел на незаконне збагачення, перебуваючи за місцем здійснення своєї підприємницької діяльності, а саме в продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на розлив збула незаконно виготовлені підакцизні товари алкогольні напої, громадянину ОСОБА_8 , в кількості 300 грам, за ціною 39 грн.
16 грудня 2016 року проведено обшук у продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого виявлено та вилучено:
- 1 прозору пластикову пляшку ємністю 10 літрів з водноспиртовою сумішшю з характерним запахом лікеро-горілчаних виробів, заповнену на 1/3.
Відповідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Житомирській області №10/10 від 01.03.2017, рідина, що збута ОСОБА_5 . 21.11.2016 громадянину ОСОБА_8 містить етиловий спирт та відноситься до спиртовмісної суміші, фальсифікованої під алкогольний напій горілку. За показником міцності (об`ємною часткою етилового спирту) не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».
Рідина у прозорій пластиковій пляшці ємністю 10 літрів з водноспиртовою сумішшю з характерним запахом лікеро-горілчаних виробів, заповненій на 1/3, вилучена у ході обшуку 16.12.2016, за адресою: АДРЕСА_2 , є етиловим спиртом. За показником міцності (об`ємною часткою етилового спирту) не відповідає вимогам діючого державного стандарту - ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови».
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи Бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради №67 від 23.05.2017, встановлено, що етиловий спирт, наданий для дослідження після отримання висновків експерта НДЕКЦ при УМВС України у Житомирській області № 10/10 від 01.03.2017, згідно даних спеціальної медичної літератури викликає небезпечну для життя токсичну дію, яка направлена на переважно на пригнічення дихального центру і послідуючий параліч його діяльності. Інших небезпечних для життя та здоров`я домішків речовин виявлено не було.
Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, зберігання з цією метою та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
03.07.2017 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 204 КК України.
При цьому, обвинувачена ОСОБА_5 , згідно умов зазначеної угоди беззастережно визнала свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні. Сторони з урахуванням обставин кримінального правопорушення, узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену сторонами в угоді міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винуватою .
Отже, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними правопорушеннями невеликоїі тяжкості.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає щире каяття обвинуваченої .
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює, зареєстрована та має місце постійного проживання, де характеризується задовільно, раніше не судима.
Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 65-67 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак є правові підстави для затвердження цієї угоди.
Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд,
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 03.07.2017 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи по кримінальному провадженню в розмірі 1760 (однієї тисячі семисот шістдесяти) грн. 80 (вісімдесят) коп.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 1 (одну) прозору пластикову пляшку ємністю 1,5 л, з етикеткою "Моршинська", з рідиною прозорого кольору; 1 (одну) прозору скляну пляшку ємністю 0,5 л, з етикеткою "Коньяк України", з рідиною прозорого кольору; 1 (одну) прозору пластикову пляшку ємністю 0,5 л, з етикеткою "Артезіанська", з рідиною коричневого кольору; 1 (одну) прозору пластикову пляшку ємністю 0,5 л, з етикеткою "Артезіанська", з рідиною прозорого кольору; 1 (одну) прозору пластикову пляшку ємністю 0,5 л, з етикеткою "Караван Движок", з рідиною прозорого кольору; 1 (одну) прозору пластикову пляшку ємністю 0,5 л, з етикеткою "Караван Дюшес", з рідиною прозорого кольору; 1 (одну) прозору пластикову пляшку ємністю 0,5 л, з рідиною коричневого кольору, які зберігаються в приміщенні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нерозяснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом: Суддя ОСОБА_1