УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004021 від 25 квітня 2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191; ч. 1 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004021 від 25 квітня 2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191; ч. 1 ст. 357 КК України, про арешт майна, а саме: нежитлової будівлі гуртожитку, що розташований за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, пров. Танкістів, 18

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з листопада 2012р. по березень 2014р. службові особи Публічного акціонерного товариства «Феодосійський механічний завод» (, адреса місцезнаходження на теперішній час: 39603, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Бетонна, 19), за попередньою змовою з невстановленими особами, шляхом укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та договорів купівлі продажу цінних паперів, без погодження акціонерів товариства вчинили розтрату майна ПАТ «Феодосійський механічний завод», чим заподіяли останньому майнової шкоди.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0004021, вважаю, що воно не відповідає вимогам, які ставляться до даного виду клопотань, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно, що на праві власності належить ПАТ «Феодосійський механічний завод», однак, до матеріалів клопотання не додано належних та допустимих доказів, актуальних на дату розгляду клопотання, щодо підтвердження права власності на зазначене майно.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи процесуальну безпідставність поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004021 від 25 квітня 2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191; ч. 1 ст. 357 КК України, процесуальному прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004021 від 25 квітня 2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191; ч. 1 ст. 357 КК України повернути процесуальному прокурору у кримінальному провадженні прокурору Прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: