Дата документу Справа № 325/669/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/669/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1065/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, який до затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Ботієве Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення покарання, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року, більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

Також ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України (за епізодом від 08 лютого 2016 року стосовно потерпілого ОСОБА_11 ) до 2 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 застосовано у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 04 травня 2016 року, тобто з моменту його затримання при приведенні вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року до виконання.

Цей же вирок відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не оскаржується, а тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, не переглядається.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , висловлюючи незгоду із вироку суду, вказує на неповноту судового розгляду, оскільки у судовому засіданні не були допитані свідки та потерпілі по справі.

У доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 змінив свої апеляційні вимоги та просив пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що при призначенні йому покарання суд не врахував повне визнання ним своєї вини, щиросерде каяття, що є обставинами, які пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що його обтяжують. Крім того апелянт просить відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIІІ від 26 листопада 2015 року зарахувати йому перебування в слідчому ізоляторі з 08 травня 2016 року, з розрахунку день перебування у слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 19 листопада 2016 року близько о 23-30 год., разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою між собою, а ОСОБА_6 ще й повторно, через паркан, проникли на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_12 , тим самим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2470 гривень.

Крім того, 25 листопада 2014 року, близько 22-30 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, через паркан проникли на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження віконної металевої рами, проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали майно ОСОБА_12 , тим самим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5400 гривень.

Крім того, 08 грудня 2014 року, близько 22-00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, через хвіртку проникли на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , де через незачинені двері проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали майно ОСОБА_13 , тим самим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1275 гривень.

Крім того, 14 лютого 2015 року, близько 23-00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку проникли на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , де з незачиненого приміщення літньої кухні таємно викрали майно ОСОБА_14 , тим самим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8520 гривень.

Крім того, на початку квітня 2015 року, точної дати не встановлено, близько 12-00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де під дерев`яним навісом з електронаждака та 2 пральних машин демонтували та таким чином таємно викрали 1 електродвигун потужністю 1 кВт вартістю 500 гривень та 2 електродвигуна потужністю 2 кВт вартістю 1000 гривень за кожен, на суму 2000 гривень, 1500 обертів в хвилину кожен, тим самим спричинили ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну сумі 2500 гривень.

Крім того на початку липня 2015 року, точної дати не встановлено, близько об 11-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, а ОСОБА_6 ще й повторно, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де через незачинені вхідні двері проникли до приміщення літньої кухні вказаного подвір`я, звідки за допомогою фізичних зусиль демонтували піч, та таким чином таємно викрали 500 штук червоної цегли, вартістю 3 гривні за одну, на суму 1500 гривень, тим самим спричинили потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, в середині липня 2015 року, точної дати не встановлено, близько об 11-00 годині, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , умисно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де через незачинені вхідні двері проникли до приміщення вказаного будинку, звідки за допомогою фізичних зусиль демонтували піч, та таким чином таємно викрали 500 штук червоної цегли, вартістю 3 гривні за одну, на суму 1500 гривень, тим самим спричинили потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, на початку серпня 2015 року, точної дати не встановлено, близько об 11-00 годині, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я АДРЕСА_3 , де через незачинені вхідні двері проникли до приміщення вказаного будинку, звідки за допомогою фізичних зусиль демонтували піч, та таким чином таємно викрали 150 штук червоної цегли, вартістю 3 гривні за одну, на суму 450 гривень, тим самим спричинили потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, в середині серпня 2015 року, точної дати не встановлено, близько 11-00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де з дерев`яного навісу демонтували та таким чином таємно викрали 10 листів 8-ми хвильового шиферу, вартістю 85 гривень за один, на суму 850 гривень, а також з подвір`я зазначеного домоволодіння викрали 5 листів 8-ми хвильового шиферу, вартістю 85 гривень за один, на суму 425 гривень, тим самим спричинили ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1275 гривень.

Крім того, на початку жовтня 2015 року, точної дати не встановлено, у нічний час, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_15 , тим самим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2010 гривень.

Крім того в середині жовтня 2015 року, точної дати не встановлено, у нічний час ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, викрали майно ОСОБА_15 , тим самим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2006 гривень.

Крім того на початку листопада 2015 року, точної дати не встановлено, у нічний час, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_15 , тим самим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1502 гривень.

Крім того 08 лютого 2016 року, близько 17-00 години, ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшов на неогороджене подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , де за допомогою фізичних зусиль, таємно, повторно майно, що належить ОСОБА_11 , тим самим спричинив потерпілому матеріальну шкоду у сумі 400 гривень.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважала, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, і на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та поєднане з проникненням у житло.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості і тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щиросерде каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, у межах санкцій ч.2, ч.3 ст.185 КК України.

Обґрунтовано суд призначив остаточне покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ст.ст.70, 71 КК України, оскільки вказані кримінальні правопорушення вчиненні ним як до постановлення вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року, так і після нього.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , вже враховані при призначені покарання та правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, і підстав для пом`якшення призначеного покарання не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. «ґ» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIІІ від 26 листопада 2015 року, зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_6 під час його участі у судовому розгляді даного кримінального провадження з 26 жовтня 2016 року до 20 червня 2017 року (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Інший період, який зазначений обвинуваченим в апеляційній скарзі, зарахуванню за цими правилами не підлягає, т.я. не відноситься до даного провадження.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

На підставі п. «ґ» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIІІ від 26 листопада 2015 року, зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_6 під час його участі у судовому розгляді даного кримінального провадження з 26 жовтня 2016 року до 20 червня 2017 року (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3