АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ "Брендімекс" - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року,

за участю
представника ТОВ "Брендімекс" адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002571 від 13.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого Подільського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке вилучене 23.06.2017 року під час огляду за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 20-А, за місцем знаходження Центральної сортувальної станції ДП МЕП "Юкрейнін Парсел Сервис", перелічене в резолютивній частині ухвали місцевого суду.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що слідчий звернувся із даним клопотанням у строк визначений ст. 171 КПК України (майно було вилучене 23.06.2017 року, а клопотання про його арешт подано 24.06.2017 року) і ним доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, існують ризики передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме можливість відчуження, пошкодження майна та доведено те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме є предметом кримінально противних дій та зберегло на собі його сліди, а тому воно підлягає арешту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник ТОВ "Брендімекс" - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ТОВ "Брендімекс" відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що в ухвалі слідчого судді належним чином невмотивовано, чому розгляд справи здійснено за відсутності представників юридичної особи та необґрунтовано, чому слідчий суддя дійшов висновку, що їх присутність під час судового засідання могла б перешкодити розгляду клопотання. Отже, слідчий суддя порушуючи порядок розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, позбавив власника майна можливості надати свої пояснення з документальними підтвердженнями, що призвело до порушення завдань кримінального провадження.

Також, в апеляційній скарзі зазначається про те, що слідчий не надав докази того, що майно, на яке він просить накласти арешт містить сліди злочину. В свою чергу ствердження слідчого судді, що було вчинено кримінальне правопорушення безпідставне та упереджене, оскільки між підприємствами не було жодних фінансово-господарських взаємовідносин та господарських спорів.

Крім того вказує, що в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчим не надано жодних підтверджуючих документів про право власності на майно, що належить арештувати.

Посилається також на те, що в рамках даного кримінального провадження повідомлення про підозру у вчиненні злочину будь-кому із посадових осіб ТОВ "Брендімекс" не оголошено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступного.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 27.06.2017 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчим відділом Подільського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002571 від 13.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 29.11.2016 року по 24.02.2017 року посадові особи ТОВ «Чорномор Груп» та ТОВ «Брендімекс», шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами компанії «NERMIN Limited», чим завдали матеріального збитку на суму 176 295 доларів США.

Як вбачається з наданих слідчим матеріалів, якими він обґрунтовує доводи свого клопотання, 23.06.2017 року слідчим було проведено огляд за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 20-А (Центральна сортувальна станція ДП МЕП «Юкрейнін Парсел Сервис»), за результатами якого було виявлено та вилучено два міжнародних експрес відправлення у вигляді картонних коробок, які запаковані скотчем «MARCH11», які складалися відповідно з одного (а/н № Y НОМЕР_1 , вага 6,7 кг) та двох місць загальною вагою 34 lbs (а/н № 1Z Y26 80X 86 9436 5145, вагою 28 lbs та а/н № 1Z Y26 80X 86 9261 0954 вагою 6 lbs), в яких знаходився одяг в найменуваннях і кількості зазначеній в протоколі огляду.

23.06.2017 року слідчим було винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами по кримінальному провадженню № 0002571.

27.06.2017 р. старший слідчий СВ Подільського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 23.06.2017 року під час огляду за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 20-А, за місцем знаходження Центральної сортувальної станції ДП МЕП "Юкрейнін Парсел Сервис", перелічене в клопотанні.

27.06.2017 р. ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту на майно було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, наявність даних про відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на те, що слідчим суддею було безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України накладено арешт на майно, оскільки повідомлення про підозру будь-кому, в тому числі й посадовим особам ТОВ "Брендімекс" не вручено, у зв`язку з чим, на думку апелянта, у слідчого судді були відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно вказаної юридичної особи, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ "Брендімекс" - адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ТОВ "Брендімекс" - адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002571 від 13.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого Подільського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке вилучене 23.06.2017 року під час огляду за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 20-А, за місцем знаходження Центральної сортувальної станції ДП МЕП "Юкрейнін Парсел Сервис", перелічене в резолютивній частині ухвали місцевого суду, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ТОВ "Брендімекс" - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 с і к