Справа № 585/1395/16-к
Номер провадження 1-кп/585/22/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м.Ромни

Колегія суддів Роменського міськрайонного суду Сумської області

в складі : головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження № 0000096 від 25 січня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2016 року близько 02 год. 50 хв. ОСОБА_7 , на ґрунті ревнощів та відмови дружини проживати разом, взявши сірчану кислоту високої концентрації, прийшов до потерпілої ОСОБА_8 по місцю її проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Відчинивши вхідні двері ОСОБА_7 , зайшов до будинку потерпілої та підійшов до ліжка, на якому спала остання. Наніс заздалегідь заготовлену ним сірчану кислоту на голову, обличчя та шию потерпілої. Від дії сірчаної кислоти, що спричинила сильні фізичні страждання ОСОБА_8 , прокинулася та, побачивши поруч з ліжком ОСОБА_7 почала відбиватися від нього руками і ногами. В цей час ОСОБА_7 вилив сірчану кислоту на тулуб та кінцівки потерпілої. Остання швидко піднявшись з ліжка, намагалася втекти від ОСОБА_7 , але він наздогнав її біля вхідних дверей в приміщенні коридору будинку, де збив потерпілу з ніг та почав наносити удари в область голови потерпілої, доки остання не перестала пручатися, при цьому наніс останній близько трьох ударів. Після цього ОСОБА_7 , залишив місце скоєння злочину.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійних ран голови, та тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя у вигляді хімічних опіків обличчя, голови, шиї, тулуба, кінцівок, з якими остання була госпіталізована до Роменської ЦРЛ.

Свою вину в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 в суді не визнав і на запитання відповів, що з потерпілою вони колишнє подружжя. До того, як дружина пішла від нього, вони з двома дітьми, жили в частині будинку його тітки. З липня 2015 року стали сваритись і періодично не проживали разом, а з жовтня 2015 року вже взагалі не жили разом. Розлучились з ініціативи дружини. Він залишився жити в будинку тітки, а дружина з дітьми переїхала в будинок по АДРЕСА_3 . Вранці, 24 січня 2016 року, приїхав до будинку потерпілої побачити дітей. Потім з потерпілою поїхали у центр міста, дружина пішла у своїх справах, а він повернувся додому і почав прибирання. В цей час зателефонувала потерпіла і попросила забрати молодшого сина. Він прийшов до магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 », забрав сина і поїхав до потерпілої додому, бо в нього вдома обробив сантехніку і в приміщенні був неприємний запах. По дорозі побачив, що син сумний. На питання, що сталося, син відповів, що мама сказала, ніби він не живе з ними, бо в нього є інша жінка. У вечері близько 18 год. до дому прийшла потерпіла, повечеряли. Коли виходив, розповів про розмову з сином, потерпіла сказала, що такого не говорила. Підчас розмови про спільне проживання не говорили, не сварилися. Останній раз про спільне проживання говорили в жовтні, але не домовились. У листопаді у нього з`явилися нові відносини. Планував переїхати в іншу область на роботу, потерпіла про це знала. Після розмови з потерпілою, прийшов додому, потім пішов на день народження до жінки, з якою були відносини, випив, прийшов додому і ліг спати. В будинку потерпілої в ночі 25.01.2016 р. не був. Ключів від квартири потерпілої не має. Ключі давала потерпіла. У вересні 2015 року був випадок, коли він застосував насильство до потерпілої, це було на весіллі куми. Тоді дружина пішла із весілля і знайшов її у «Ромені» поряд з двома чоловіками. Тоді розлютився на її образи і дав їй ляпас. Вона кинулася до нього, а він її штовхнув. Він поскаржився на неї її брату. Того дня дружина прийшла о першій годині ночі, він виганяв її з дому. Вона не йшла, почала битись. Потім вибачився і після цього інциденту, її не чіпав. Він працював у брата потерпілої. Діти у нього вдома за період розлучення були декілька разів. Вважає, що потерпіла його оговорила, бо припустила, що це був він, через наявність в нього дома кислоти. Потерпіла про це знала. Але в квітні 2015 року, вони разом з нею почали використовувати для знищення горіха, вилив під горіх декілька разів, і тому її вже не було. Слідів кислоти на штанях у нього виявлено не було. Він не знає, де взялися ті залишки, які були виявлені на штанях експертами, але думає, що це акумуляторний електроліт, яким він міг забруднитися у свого знайомого ОСОБА_10 . 24.01.2016 р. був у штанях, які в нього вилучили працівники поліції. З дня народження повертався дуже п`яним, падав, здер руку. Чи бачив хтось із людей по дорозі, не пам`ятає. Разом із ними живе тітка, але в них різні входи і тому вона не бачила як він прийшов. На освідування міліція возила його зранку наступного дня, тричі перевіряли стан сп`яніння, бо не могли повірити в такий стан сп`яніння. Того дня унітаз і ванну чистив соляною кислотою, яка назва не пам`ятає. Він знає, що молодший син завжди спить із мамою, а тому він навіть не розуміє як потерпіла може говорити, що це зробив він.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_7 заперечив свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, суд вважає, що його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , експертів ОСОБА_18 і ОСОБА_19 ,та письмовими та речовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що з 23 на 24 січня 2016 року діти були у її хрещеної. Зранку 24 січня 2016 року вона забрала меншого сина, а старший був у бабусі. Попросила обвинуваченого посидіти з меншим сином у неї вдома. Повернулася додому близько 17 год., обвинувачений почав звинувачувати її у тому, що вона пила. Вона помітила, що обвинувачений випив частину наливки. Обвинувачений почав розмову про спільне життя, намагався вступити з нею в статевий зв`язок. Вона відмовила обвинуваченому, крім цього, завадив син. ОСОБА_20 розлютився і погрожував, що вона пошкодує. Вночі вона прокинулася від того, що хтось натирає їй голову і ніс, і їй пече. Прокинулася, відчула удар по голові, потім почала тікати у коридор, увімкнула світло, побачила, що це обвинувачений, що було в нього в руках, та в чому був одягнутий не роздивилась. Очі пекли, але обвинуваченого впізнала. він догнав і почав бити, як їй здалося, палкою. Вона пам`ятає три удари, чи були ще, не пам`ятає. Коли вона прийшла в себе, обвинуваченого вже не було, двері були закриті, вікна теж. Вона подивилася у дзеркало, намагалася себе обмити, зателефонувала хрещеній, а та - в швидку допомогу. Вона підійшла до дитини, він спав, прокинувся, побачив її в такому стані, злякався. Чи казав щось обвинувачений, вона не пам`ятає. Швидка приїхала на виклик хрещеної, забрала її в лікарню, медична допомога надавалася відразу. Після події зір не втратила, на тілі залишилися сліди від травм. Брат обвинуваченого давав 10000 грн. Давав не їй, а її брату. Того дня будинок закривала, двері можуть захлопнутися і самі. Ключ давала обвинуваченому, коли мирилися, разів зо п`ять. На її думку, ключа того дня у нього не було, він відімкнув замок дублікатом. Світла у кімнаті не було, було видно від вікна і снігу за вікном. З обвинуваченим вони розійшлися, бо він пив. У липні 2015 року пішла від нього, бо він напився з товаришем і бив її. Скандали між ними були лише через горілку. Кислота була в обвинуваченого, він використовував кислоту для знищення горіху. В літровій пляшці кислоти залишилося більше половини, не використали, бо було безрезультатно поливати горіх. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що важко дивитись на тіло і багато коштів треба на лікування. По мірі покарання зазначила, що їй байдуже, якій термін йому призначать.

Цивільний позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що в результаті спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень вона тривалий час перебувала на лікуванні, зокрема, з 25 січня 2016 року по 27 січня 2016 року в реанімаційному відділенні Роменської ЦРЛ, а з 27 січня 2016 року по 17 березня 2016 року в опіковому відділенні КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня». За період вказаного лікування нею були витрачені грошові кошти в сумі 40000 грн. Крім того, вчинення злочину ОСОБА_7 відносно неї, як наслідок, призвело до сильних фізичних страждань від отриманих тілесних ушкоджень, а також до сильних душевних переживань, емоційного напруження та психологічного розладу. Тим самим злочинними діями ОСОБА_7 їй була спричинена моральна шкода. Просила стягнути витрати витрачені на лікування в сумі 21078 грн., які вона може підтвердити чеками на придбання ліків, та моральну шкоду в сумі 80000 гривень.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона як фельдшер швидкої допомоги, виїжджала за викликом на адресу, на виклик приїхали через 10 хвилин постукала у двері, двері відкрили не відразу, відкрила потерпіла, плакала. У неї була забита рана голови, синці на руках. Зі слів диспетчера, викликала швидку тітка потерпілої. Потерпіла була в білизні. Допомогу надавала в коридорі. Почали міряти тиск і потерпіла ойкала. Вона помітила на руках потерпілої хімічні опіки і зрозуміла, що може бути шок. Кровотечі не було, потерпіла була помита. Говорила, дивіться, що він зі мною зробив. Був відчутний запах горілої шкіри, темніла шкіра на лиці, животі, руках. Може й на стегнах, але точно не пам`ятає. Про госпіталізацію потерпілої рішення прийняла негайно. Тиск був нормальний. Чи втрачала до приїзду швидкої потерпіла свідомість, не може сказати. Тітка прийшла, коли вона потерпілій робила ін`єкцію. Між потерпілою і тіткою була розмова про госпіталізацію. ОСОБА_21 поїхала з ними. Потерпіла говорила, що була травма ока, але що не бачить, не говорила. В коридорі світло було включене. На підлозі біля дверей була кров. Рана на затилку і тім`ї була забійна.
Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що потерпілій доводиться рідною тіткою, суду пояснила, що близько третьої години ночі 24 січня 2016 року подзвонив мобільний телефон. Дзвонила племінниця, кричала, щоб та викликала швидку допомогу, бо ОСОБА_22 її побив. Вона викликала швидку допомогу, поїхала до племінниці. Там уже була швидка допомога. Племінниця була в істериці, її забрала швидка допомога. Вона поїхала з нею у лікарню. Потім вона повернулася до квартири племінниці, там уже була поліція. Племінниця казала, що її побив ОСОБА_22 , інших ОСОБА_22 , крім колишнього чоловіка потерпілої, вона не знає.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що в кінці осені 2015 року познайомилася з обвинуваченим, почали зустрічатися. 24 січня 2016 року ОСОБА_7 прийшов привітати її з днем народження. Потім пішов, прийшов увечері і пішов годин в 23 24. Дуже п`яним не був.пили вино, яке приніс ОСОБА_22 і горілку, які принесли її знайомі. Коли сиділи за столом то ОСОБА_20 посварився з її подругою, бо та сказала, що він жив за рахунок дружини. Раніше, під час їхнього спілкування, ОСОБА_22 про дружину говорив негативно, казав, що він їй ще зробить. Була в обвинуваченого вдома та бачила там пляшку на вікні у веранді, думала, що то оцет.
Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що обвинуваченому доводиться рідною тіткою. Племінник і потерпіла жили певний час у неї. Скандалили між собою, потерпіла його ревнувала. Скандали для них було звичайною справою. Потерпіла покинула обвинуваченого і забравши дітей переїхала жити окремо. Вдень 24 січня 2016 року бачила, як ОСОБА_22 уходив з дому. Коли повернувся не бачила, але чула, що пізно. Чи виходив кудись у вечері не бачила. 25.01.2016 року з ранку приїхала поліція. Забрали ОСОБА_22 . Обвинувачений був у тому одязі, що бачила його вдень 24 січня 2016 року.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що потерпілій доводиться рідним братом. 25 січні 2016 року його розбудила тітка, розказала, що ОСОБА_23 побита і облита. У 4 ранку він виїхав з двору, зразу ж подзвонив обвинуваченому, обізвав його за те, що той зробив з сестрою. Той у відповідь теж обізвав його і відключився. Спочатку він поїхав у лікарню, а потім додому до потерпілої. В його присутності десь о 10 годині 25.01.2016 р. проводився огляд місця події, вилучались постільна білизна, нічна сорочка, брались зразки слідів від рідини та крові на полу. Були присутні двоє понятих, складався протокол.
Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що потерпілій доводиться рідною сестрою, пояснила, що 24 січня 2016 року вони з сестрою ОСОБА_24 ходили, шукали квартиру. Сестра зателефонувала ОСОБА_20 , попросила забрати молодшого сина, бо на вулиці було холодно для того аби він ходив з ними, на що останній погодився. Сестра дала йому ключ, він із сином поїхав до неї додому. О 17 годині вона пішла до себе додому, а ОСОБА_23 до себе. Десь о 20 год. ОСОБА_23 подзвонила їй і розповіла їй, що ОСОБА_22 її домагався, що вони посварились. Вранці брат розказав, що ОСОБА_25 побив і облив кислотою ОСОБА_22 , що його забрала міліція. Вона їздила до сестри в лікарню, ОСОБА_23 була в реанімації. Коли її перевили на лікування у Суми, де лікували близько 3 місяців, вона весь час була поряд, доглядала за нею. Аня страждала, постійно скаржилась на біль в області опіків, перенесла декілька операцій з пересадки шкіри. Сварки між ОСОБА_22 і ОСОБА_24 були завжди протягом їх проживання разом. Коли ОСОБА_26 приходив п`яний, міг підняти на Аню руку. Одного разу, років 3 4 тому, вона була свідком їх сварки, коли ОСОБА_22 вдарив ОСОБА_25 .
Експерт ОСОБА_18 суду пояснила висновок № 248, про те, що надана на експертизу речовина є сірчаною кислотою, було визначено хімічним дослідженням описаним в експертизі. На підставі наказу № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» сірчана кислота віднесена до прекурсорів, а тому її обіг обмежено, до 2000 року можна було придбати вільно. Сказати, що на штанях був слід саме від сірчаної кислоти не може, оскільки на тканині були виявлені сульфати, які входять не лише до складу сірчаної кислоти, але і до інших кислот. Повідомила, що якби штани були випрані то сульфати б не залишились, тканина б висипалась і була б просто дірка. А так, на джинсових штанах наданих на дослідження нею було помічено слід пошкоджена тканина, яка при натягуванні руками порвалась з утворенням дірки. Вона обрізала тканину біля дірки, що утворилась. Ці обрізки піддала дослідженню, за результатом якого були виявлені сульфати.
Експерт ОСОБА_19 суду пояснила, висновок експертизи № 191, на запитання відповіла, що є чотири групи крові, всі групи мають антиген ОСОБА_27 , він може бути у всіх групах, крім першої групи крові. Наявність двох антигенів свідчить про те, що це кров двох осіб чи однієї особи, яка може бути як потерпілої, так і обвинуваченого. Це могла бути кров обох, але лише в тому випадку, якщо у обвинуваченого були тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що про подію, яка сталась йому стало відомо 25.01.2016 р. зі слів брата потерпілої. Останній подзвонив і повідомив його про те, що ОСОБА_22 побив ОСОБА_25 і, що його забрала поліція. Чому це сталось не розуміє. Валєра з ОСОБА_24 жили нормально, сварки були, але не часті. Причиною сварок були дії з обох боків. Він давав кошти на лікування Ані, один раз брату, а інший їй. Всього в сумі 10 000 грн. Кошти давав в якості допомоги, а не в рахунок відшкодування шкоди. Про повернення цих коштів не йшлося, давав безповоротно.
Суд вважає, що у всіх допитаних осіб не було підстав для обмов, їх показання були послідовні і взаємодоповнюючі, а тому визнаються судом достовірними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи та узгоджувалися з іншими даними по справі.

Крім того, вина обвинуваченого доводиться:
- Витягом з кримінального провадження № 0000096, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, згідно якого 25.01.2016 року до Роменськго ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення лікаря ОСОБА_28 про те, що за медичною допомогою звернулася з тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 , мешканка АДРЕСА_3 ; згідно довідки ОСОБА_9 перебуває на лікуванні з діагнозом: Хімічні опіки голови, тулуба, кінцівок І ІІ ІІІ ступенів до 40 % поверхні тіла; відкрита черепно мозкова травма; забійні рани голови, стан важкий; було встановлено, що тілесні ушкодження заподіяв ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_1 (а. с. 86, т. 1);

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 25 січня 2016 року, яким доповідається про те, що до ЧЧ Роменського ВП надійшло повідомлення від лікаря, що з тілесними ушкодженнями звернулася ОСОБА_9 , 1987 року народження, мешканка АДРЕСА_3 (а. с. 88, т. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_9 заявила, що 25 січня 2016 року близько 02 год. 50 хв. в будинку за місцем проживання, її чоловік ОСОБА_7 облив її їдкою речовиною та палкою і руками заподіяв тілесні ушкодження (а. с. 89, т. 1);

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 25.01.2016 р. та фототаблицями до нього (огляд почато о 04 год. 50 хв., огляд закінчено о 05 год. 30 хв.), в якому були зафіксовані п`ятна темного кольору на дивані, постільній білизні, кріслі. На дивані виявлено і вилучено пляшку з полімерного матеріалу світлого кольору. (а.с.90 95, т. 1);
- протоколом огляду місця події від 25.01.2016 р. та фототаблицями до нього, в якому зафіксовано опис житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та диван з постільною білизною, та вилучення в ході огляду постільної білизни з плямами темно-сірого та бурого кольору та жіночої нічної сорочки рожевого кольору з плямами бурого і темного кольору(а.с.96 104, т. 1);
- протоколом огляду підозрюваного ОСОБА_7 від 25.01.2016 р. та фототаблицями до нього, яким зафіксована рана на пальці правої руки ОСОБА_7 (а. с. 105 110, т. 1);

-протоколом огляду від 25.01.2016 року та фототаблицями до нього, в якому зафіксовано мобільний телефон марки Fly, модель DS103 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 (а. с. 111 112, т. 1);

-протоколом огляду предмета від 26.01.2016 року мобільного телефону з роздруківкою абонентських номерів на сім карті за 25 січня 2016 року (а. с. 113 114, т. 1);

-довідкою Роменської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_9 знаходилася на лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 25.01.2016 року з діагнозом: Хімічні опіки голови, тулуби, кінцівок І ІІ ІІІ ступенів до 40 % поверхні тіла; відкрита черепно мозкова травма; забійні рани голови, стан важкий (а. с. 121, т. 1);

-довідкою КЗ Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» № 117 від 08.02.2016 року, згідно якої ОСОБА_9 знаходиться на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні з 27 січня 2016 року зі діагнозом: Опік хімічний І ІІ АБ ст. обличчя, голови, шиї, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок до 30 (9) % поверхні тіла, забійні рани голови (а. с. 122, т. 1);
-виписним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 1489, згідно якого потерпілій до ОСОБА_9 поставлено діагноз: хімічні опіки 1 2 АВ ступеню обличчя, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок 30 (9) відсотків поверхні тіла (а. с. 123, т. 1);

-висновком судово медичної експертизи № 95 від 17 березня 2016 року, яким встановлено, що відповідно до історії хвороби № 903/18 реанімаційного відділення Роменської ЦРЛ ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні з 25 січня 2016 року по 27 січня 2016 року з діагнозом: Хімічні опіки обличчя, голови, шиї, тулуба, кінцівок 2 АБ 3 ступеня до 30 відсотків поверхні тіла. Відповідно до оригіналу історії хвороби № 1489 опікового відділення Сумської обласної клінічної лікарні громадянка ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні з 27 січня 2016 року по день проведення експертизи з діагнозом: хімічні опіки 1 2 АВ ступеню обличчя, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок 30 (9) відсотків поверхні тіла. Опікова хвороба, важкий перебіг. Забійні рани лобної області. По часу пошкодження можуть відповідати 25 січня 2016 року, що підтверджується медичною документацією та не суперечить матеріалам справи. Забійні рани голови могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими, твердими предметами (предметом). Інші ушкодження у вигляді опіків обличчя, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок утворилися від дії хімічної речовини, найбільш вірогідно кислоти. Пошкодження в області верхніх кінцівок могли утворитися при спробі захиститися потерпілої від дії хімічної речовини, з допомогою якої на неї впливали. Пошкодження у вигляді забійних ран голови відповідно до п. 2.3.2 А Правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 Закону України «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України» відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Хімічні опіки 1 2 АВ ступеню обличчя, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок 30 (9) відсотків поверхні тіла, що супроводжувалися опіковою хворобою з важким перебігом, розглядувані в сукупності відповідно п. 2.1.3 р Правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 Закону України «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України» кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя (а. с. 125 127, т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2016 року з відеофіксацією, проведеного в палаті № 2 КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» за участю потерпілої ОСОБА_9 , в ході якого потерпіла розповіла та показала про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень (а. с. 321 322, 323, т. 1);

-висновком експерта № 94 від 17 березня 2016 року, згідно якого характер і локалізація ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 не виключає можливості утворення їх при обставинах, продемонстрованих нею під час слідчого експерименту (а. с. 129, т. 1);

-висновком експерта № 32 від 16 лютого 2016 року, згідно якої при судово медичному освідуванні 25 січня 2016 року у ОСОБА_7 були виявлені: поверхневе садно в області 5 пальців лівої кисті, а також два поверхневі опіки м`яких тканин в області зовнішнього кута правого ока частково з переходом на скулову область, і в області зовнішнього кута лівого ока; за часом ушкодження можуть відповідати 25.01.2016 року, що підтверджує їх характер; поверхневе садно в області п`ятого пальця лівої кисті могла бути причинена від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактною поверхнею; пошкодження в області зовнішнього кутка правого ока частково з переходом на скулову область і в області зовнішнього кутка лівого ока могли утворитися, вірогідніше за все, від дії хімічної речовини, що відносяться до кислот; кожне із вищеописаних пошкоджень згідно п. 2.3.2.б, правил встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17 січня 1995 року МОЗ України «Про розвиток і вдосконалення судово медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень (а. с. 131 132, т. 1);
-висновком експерта № 190 від 18 лютого 2016 року, згідно якого кров потерпілої ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО; кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти А та анти - В (а. с. 140 141, т. 1);

-висновком експерта № 191 від 12.03.2016 року, згідно якого кров потерпілої ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО; кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти А та анти В; в об`єкті № 1 в зіскобі речовини бурого кольору, вилученого в ході огляду місця події, наданого на дослідження, знайдено кров людини, виявлено антигени А і Н та ізогемаглютинін анти В ізосерологічної системи крові АВО (а. с. 145 147, т. 1);

-висновком експерта № 248 від 03.02.2016 року, згідно якої при дослідженні наданої полімерної пляшки виявлені залишки сірчаної кислоти, сірчана кислота відноситься до мінеральних кислот (а. с. 151 152, т. 1);

-висновком експерта № 314 від 11.02.2016 року, згідно якого на поверхні, наданої на дослідження, постільної білизни (2 наволочки, простирадло, підковдра) та жіночої нічної сорочки рожевого кольору виявлена сірчана кислота (а. с. 156 157, т. 1);

-висновком експерта № 315 від 03.02.2016 року, згідно якого на поверхні наданого на дослідження одязі підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: на джинсових штанах, виявлені сульфати (а. с. 161 162, т. 1);

- роздруківкою оператора телефонного зв`язку ПрАТ «Київстар» телефонних дзвінків абонента ОСОБА_7 за номером НОМЕР_3 за період з 23 січня 2016 року по 26 січня 2016 року, з якої вбачається, що дзвінки з особистого мобільного номера ОСОБА_7 , зокрема, 24 січня 2016 року о 22:07:00 і о 23:12:23 здійснювалися на території з прив`язкою до вишки ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Ромни, вул. Леніна, 14, КП «Торговий дім» в напрямку с. Миколаївка, а 25 січня 2016 року о 04:20:32 і 04:25:33 на території з прив`язкою до вишок ПАТ «Київстар» за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. 9 Травня, 22, Роменська нафто розвідувальна експедиція, в напрямку с. Московщина, 25 січня 2016 року о 06:20:30 та о 06:20:35 на території з прив`язкою до вишок ПАТ «Київстар» за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Залізнична, 125 (а. с. 190 192, т.1);
- Речовими доказами, оглядом яких в судовому засіданні, було перевірено, що на джинсових штанах мається дірка, в місці зазначеному у висновку експерта, а також, що пляшка з полімерного матеріалу замотана у папір, що має ознаки зафіксовані у висновку експерта.
Досліджені в судовому засіданні документи та речові докази суд визнає належними доказами, оскільки вони підтверджують обставини скоєного злочину та причетність обвинуваченого та допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК.

Твердження захисника стосовно того, що огляд місця події від 25.01.2016 року, зафіксований у двох протоколах та отримані на підставі них докази, повинні бути визнані недопустимими доказами у зв`язку з тим, що огляд проведено без ухвали слідчого судді або без дозволу власника житла, судом до уваги не береться виходячи з наступного.

Огляд місця події є одним з видів слідчої (розшукової) дії. Процесуальні вимоги до проведення цієї слідчої дії закріплені у ст. 223 КПК України "Вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій", яка встановлює загальні правила проведення слідчих дій, та у ст.ст. 237-239 КПК України, які встановлюють правила проведення слідчої дії, як «Огляд». Ця слідча дія, згідно ч.3 ст. 214 КПК України, є невідкладною і може бути проведена до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування. Відповідно до ст. 237 огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Тобто, для проведення огляду місця події, яким в данному випадку є житло, необхідна згода власника (володільця) майна або дозвіл слідсого судді. Враховуючи те, що огляд проведено у будинку, володільцем якого є потерпіла, яка повідомила про вчинений злочин, про обставини за яких він стався та місце вчинення, яким є житловий будинок, то суд вважає, що потерпіла заявивши відповідне, фактично надала згоду на проведення огляду в її житлі, оскільки проведення такого необхідне для отримання фактичних даних, що мають значення для встановлення істини у кримінальній справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки проведенням огляду місця події в житловому будинку, яким володіє потерпіла, не були порушені права та законні інтереси обвинуваченого, а потерпіла, під час дослідження данного доказу зауважень не заявила і не заперечувала проти його долучення до матеріалів кримінального провадження, то такий доказ є допустимим.

Дії ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковані за ч.2 ст.15, п.4ч.2ст.115 КК України як закінчений замах на вбивство умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, виконавши усі дії, які обвинувачений вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Оцінивши досліджені докази, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого і потерпілої, що передувала події, їх стосунки, суд дійшов висновку про відсутність в діях обвинуваченого ознак замаху на вбивство. З цього приводу суд зазначає, що замах на вбивство, може мати місце лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлений, замах на вбивство відсутній, а вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за наслідками, що сталися. Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочин проти життя і здоров`я особи» звернув увагу на те, що у випадках, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо допускає настання будь-яких наслідків, у тому числі й смерті, вона не може бути притягнута до відповідальності за замах на вбивство. Тобто, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість, як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Тому, відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідками, які фактично були заподіяні. Відповідний правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 31.01.2013 р. справа №5-32кс12.

Стороною обвинувачення не надано, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 бажав настання саме смерті ОСОБА_8 , напроти, потерпіла даючи покази зазначила, що вона перестала пручатись і вдала ніби втратила свідомість, після чого обвинувачений просто пішов і не перевіряв чи вона жива, тобто обвинувачений реально мав можливість позбавити потерпілу життя, за наявності такого умислу. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 після вчинення всіх дій, які вважав необхідними для досягнення своєї мети, а саме позбавлення життя потерпілої, що було вчинене з особливою жорстокістю, залишив місце скоєння злочину разом зі знаряддям вчинення злочину у вигляді дерев`яної палиці, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі. Однак, відповідно до висновку експерта, тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, які могли утворитись від дії тупого предмету, відносяться до легких тілесних ушкоджень, а тому їх заподіяння не може свідчити про те, що обвинувачений мав умисел на заподіяння смерті потерпілої.

На думку суду, характер, локалізація, кількість та спосіб спричинених потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, обставини їх спричинення, використання обвинуваченим кислоти, свідчить про наявність у обвинуваченого умислу спрямованого на досягнення саме заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, які її спотворять, спричинятимуть біль протягом тривалого часу. При цьому, він усвідомлював, що від таких його дій потерпіла буде відчувати фізичне мучення у вигляді болю на місці хімічних опіків, а тому бажав настання суспільно небезпечних наслідків.

Характер особливого мучення від способу заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень у виді нанесення на її тіло сірчаної кислоти, підтверджується показами самої потерпілої, свідка ОСОБА_16 , які підтвердили скарги потерпілої на постійні болі в місцях опіків та висновком судово-медичної експертизи, в якому зафіксовано, що потерпіла поступили до Роменської ЦРЛ 25.01.2016 р. в тяжкому стані, де одразу отримала противошокову та дизинтоксікаційну терапію.

За таких обставин колегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення.
Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.
До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки сам обвинувачений в судовому засіданні наголошував на тому, що він у вечері 24.01.2016 р. пив вино та горілку, а висновком лікаря було встановлено, що на 10год.45хв. 25.01.2016 р. він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким; відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставин; особу винного, який не судимий в силу ст.89 КК України, не працює, але є працездатною особою, має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується формально, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Крім того, суд враховує думку потерпілої, яка зазначила, що їй однаково, яке покарання призначать обвинуваченому.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті.

Прокурор Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської Ради звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_7 , у якому прохав стягнути з останнього 2956 грн. 96 коп., коштів витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої ОСОБА_8 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології Роменської ЦРЛ з 25 січня 2016 року по 27 січня 2016 року, а всього за 2 ліжко-дні.

Крім того, прокурор Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 , у якому прохав стягнути з останнього 15292 грн., коштів витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої ОСОБА_9 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» з 27 січня 2016 року по 17 березня 2016 року, а всього за 50 ліжко-дні.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав.

Представник Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 , заперечуючи свою причетність до злочину, цивільні позови, заявлені прокурором, не визнав. Захисник просив відмовити в їх задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення цивільних позовів прокурора на підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст. 1206 ЦК України та стягнення з ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої в розмірі 2956 грн. 96 коп., оскільки внаслідок дій обвинуваченого були понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, розмір яких підтверджується довідкою Роменської ЦРЛ № 01-20/1218 від 29.03.2016 року (а. с. 47), а також на користь держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої в розмірі 15292 грн., оскільки внаслідок дій обвинуваченого були понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, розмір яких підтверджується довідкою КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» № 24 від 22.03.2016 року (а. с. 42).

Потерпіла ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 , у якому прохала стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 21078 грн., витрачену на лікування, а також 80000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні потерпіла позовні вимоги підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_7 , заперечуючи свою причетність до злочину, цивільний позов, заявлений потерпілою, не визнав. Захисник просив відмовити в його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю.

На підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичноїабо юридичної особи, а також шкода, завдана майнуфізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд дійшов висновку про задоволення цивільного позову на підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст. 1166 ЦК України та стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 21078 грн., оскільки внаслідок дій обвинуваченого були понесені витрати на придбання ліків та медпрепаратів, розмір якої підтверджується відповідними товарними чеками та квитанціями, та виписним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 7005 (а.с. 50, т. 1, а. с. 209 301, т. 1).

Враховуючи ступінь тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , тривалий час її лікування, глибину та тривалість її фізичних та душевних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, на підставі ст. 1167 ЦК України, підлягають задоволенню частково в розмірі 50 000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_9 необхідно відмовити.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 слід залишити тримання під вартою, оскільки існує ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України:

-кришку червоного кольору, мобільний телефон марки Fly, модель DS103 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 , передані на зберігання до службового кабінету №5 Роменського відділу поліції повернути ОСОБА_7 ;

-полімерну пляшку із залишками сірчаної кислоти, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського відділу поліції - знищити,

-жіночу нічну сорочку рожевого кольору, належну потерпілій, постільну білизну (2 наволочки, простирадло, підковдру), належну потерпілій - повернути ОСОБА_8

-зразки тканини вищевказаної постільної білизни та нічної жіночої сорочки, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського відділу поліції - знищити,

- болоневу куртку, светр, джинсові штани, пару зимових ботинок,які належать ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 ,

- відрізки марлевого бинта зі змивами рук ОСОБА_7 , зіскоби речовини бурого кольору, вилучені в ході ОМП, зразки крові потерпілої, зразки крові ОСОБА_7 передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського відділу поліції знищити,

-Інформацію ПрАТ «Київстар» по абонентському номеру ОСОБА_7 НОМЕР_4 в електронному вигляді на комп`ютерному оптичному диску та у друкованому вигляді на 3 аркушах формату 4 А - залишити в матеріалах кримінального провадження .

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 8 ( восьми) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу затримання з 25 січня 2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 25.01.2016 р. по 26.01.2017р.по день постановлення вироку включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора Роменської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської Ради - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради 2956 грн. (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) 96 коп. коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої.

Цивільний позов прокурора Роменської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації коштів 15292 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 21078 (двадцять одну тисячу сімдесят вісім) гривень матеріальної шкоди, 50000 (п"ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_9 - відмовити.

-Речові докази: кришку червоного кольору - знищити,

-мобільний телефон марки Fly, модель DS103 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 , передані на зберігання до службового кабінету №5 Роменського відділу поліції повернути ОСОБА_7 ;

-полімерну пляшку із залишками сірчаної кислоти, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського відділу поліції - знищити,

-жіночу нічну сорочку рожевого кольору, належну потерпілій, постільну білизну (2 наволочки, простирадло, підковдру), належну потерпілій - повернути ОСОБА_8

-зразки тканини вищевказаної постільної білизни та нічної жіночої сорочки, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського відділу поліції - знищити,

- болоневу куртку, светр, джинсові штани, пару зимових ботинок,які належать ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 ,

- відрізки марлевого бинта зі змивами рук ОСОБА_7 , зіскоби речовини бурого кольору, вилучені в ході ОМП, зразки крові потерпілої, зразки крові ОСОБА_7 передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського відділу поліції знищити,

-Інформацію ПрАТ «Київстар» по абонентському номеру ОСОБА_7 НОМЕР_4 в електронному вигляді на комп`ютерному оптичному диску та у друкованому вигляді на 3 аркушах формату 4 А - залишити в матеріалах кримінального провадження .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2016 року , а саме на: на мобільний телефон марки Fly модель DS 103 в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 та одяг ОСОБА_7 балоневу куртку чорного кольору зі вставками блакитного кольору, сірого, червоного кольорів зі штучним хутром білого кольору зсередини, штани з джинсової тканини синього кольору з металевими закльопками і написом Jeans Bamllo, светр сірого кольору з поздовжньою блискавкою, зимові ботинки чорного кольору з написом Race, які були поміщені до службового кабінету № 5 Роменського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Ромни, вул.. Коржівська, 107, з забороною використання, розпорядження вказаним майном та його відчуження - скасувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку, шляхом подання апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя -підпис-
Судді: -підписи-
Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1