УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2017 року ст. слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про надання ст. слідчому слідчого відділу Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ, шляхом виїмки, до документів на підставі яких по автомобілю марки «DAF» моделі «FT 95 XF 430», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 27.07.2016 було проведено наступні операції:
-Перереєстрація т.з. при втраті свідоцтва про реєстрацію т.з.
-Перереєстрація т.з. на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
У звязку з тим що на той час вказаний автомобіль постійно працював з його причепом, вони домовилися що прибуток з вказаного причепу буде частково погашати суму по виплаті за вказаний автомобіль.
16.05.2016 під час зустрічі на вул. Бутлерова в м. Києві ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7700 доларів США, в якості виплати грошей за придбання автомобіля «ДАФ», при цьому останній надав доручення на продаж причепу, який він погодився повернути оскільки продав раніше згаданий причеп. Також під час спілкування, він домовився з ОСОБА_5 , що ще два місяці він буде працювати на нього, в якості виплати решти суми грошових коштів за придбання автомобіля, на шо останній погодився. Після чого ОСОБА_6 почав працювати а саме займатися вантажними перевезеннями на вказаному автомобілі «Даф» з причепом, при цьому здійснював міжнародні перевезення до республіки Білорусь. По спливу двох місяців ОСОБА_6 збирався їхати в останній рейс та повідомив ОСОБА_5 , що буде заправляти вказаний автомобіль самостійно за власні кошти, оскільки два місяці вже минуло та відповідно до їх усної домовленості вказаний автомобіль вже належить ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 погодився. Повернувшись назад з р. Блорусь, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 відмовився від раніше вказаних домовленостей з приводу продажу вказаного автомобіля, та сказав щоб ОСОБА_6 залишив автомобіль з причепом у нього та їхав шукати гроші в сумі 5000 доларів США для викупу автомобіля, на що він запропонував відробляти вказані гроші але останній відмовився. Також вони домовилися що причеп від автомобіля залишиться у ОСОБА_6 , та домовилися про те що останній відвезе його автомобілем «Даф», після чого привезу ОСОБА_5 , вказаний автомобіль на що останній погодився. Після того ОСОБА_6 виїхав від АДРЕСА_2 , приблизно через 15 хвилин йому на телефон подзвонив ОСОБА_5 , та в телефонній розмові почав погрожувати та казати про те що ОСОБА_6 без його дозволу ніби то взяв вказаний автомобіль з причепом, на що останній відповів останньому, що він ще не доїхав навіть до стоянки, та повернувся назад до ОСОБА_5 на автомобілі, де залишив на території АДРЕСА_2 вказаний автомобіль з дизельним пальним в ньому - 1100 літрів. По приїзду ОСОБА_5 , побачив ОСОБА_6 та автомобіль «Даф», та почав сміятися та казати про те що він вже звернувся до поліції, та своїх людей з приводу того що ОСОБА_6 ніби то викрав у нього вказаний автомобіль та направився до свого кабінету, та приблизно через годину на місце приїхала дружина ОСОБА_5 , та останній почав словесно погрожувати ОСОБА_6 та кричати що він поверне йому 7700 доларів США та дизельне пальне яке знаходилося в автомобілі, та після цього він ОСОБА_6 бачити не хоче. Після чого, у вечірній час вказаного дня ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 та сказав що отримані гроші за автомобіль він не поверне та додав щоб ОСОБА_6 шукав ще 5000 долларів США для викупу вказаного автомобіля. Після чого 19.7.2016 ОСОБА_5 ,зателефонував ОСОБА_6 та повідомив що він продає вказаний автомобіль та у нього є покупець на нього. Та з продажу вказаного автомобіля він поверне ОСОБА_6 всього 3000 долларів США. Також документи від автомобіля залишилися у ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 неодноразово дзвоним йому та погрожував з вимогою віддати йому документи на що ОСОБА_6 йому відмовляв.
Крім того, відповідно до облікових карток на автомобіль марки «DAF» моделі «FT 95 XF 430», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було встановлено, що по ньому було проведено наступні операції, а саме:
27.07.2016 Перереєстрація т.з. при втраті свідоцтва про реєстрацію т.з., виконана у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . 27.07.2016 Перереєстрація т.з. на нового власника по договору укладеному в ТСЦ виконана у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 26.11.2016 Видача свідоцтва про реєстрацію т.з. для поїздки за кордон.
Враховуючи що для з`ясування всіх обставин вказаного правопорушення, необхідно отримати доступ до оригіналів документів на підставі яких по автомобілю марки «DAF» моделі «FT 95 XF 430», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 27.07.2016 було проведено наступні операції:
-Перереєстрація т.з. при втраті свідоцтва про реєстрацію т.з.
-Перереєстрація т.з. на нового власника по договору укладеному в ТСЦ
Оригінали вказаних документів зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, крім того просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених документів без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться, оскільки є підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вказаних документів.
Суд відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників особи за наведених слідчим підстав.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Таким чином, слідчим, викладеними вище обставинами було доведено суттєве значення вказаних документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можливість використання їх як доказів відомостей, що містяться в цих документах.
Згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Тому слід зазначити, що клопотання є достатньо вмотивованим.
Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а відомості, що містяться в цих документах, виходячи з фабули кримінального провадження, можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні, зважаючи на неможливість іншим способом встановити обставини отримання вказаних документів, суд визнає дане клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
За викладеним, керуючись ст. ст. 131,132, 159, 160, 162-164 КПК України, слідчій суддя,-
Надати ст. слідчому слідчого відділу Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ, шляхом виїмки, до документів на підставі яких по автомобілю марки «DAF» моделі «FT 95 XF 430», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 27.07.2016 було проведено наступні операції:
-Перереєстрація т.з. при втраті свідоцтва про реєстрацію т.з.
-Перереєстрація т.з. на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали - один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1