Справа №473/1325/17 16.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/600/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.2 ст.289 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000647 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29 травня 2008 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.187, ст.71 КК України на 7 років 6 місяців 20 днів позбавлення волі;
- 6 лютого 2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7
обвинувачений: ОСОБА_6 ,
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації належного йому майна.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання невідбуте за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 лютого 2017 року і остаточно до відбуття призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
.
Вирішено питання стосовно речових доказів.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обвинувачений вважає вирок суду незаконним, оскільки судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що судовий розгляд відбувся за спрощеною процедурою - на підставі ч.3 ст.349 КПК України. В судовому засіданні він отримав пам`ятку про свої процесуальні права та обов`язки, але суд йому їх достатньо не роз`яснив, зокрема право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави. Зазначене призвело до порушення його процесуальних прав під час судового розгляду, а також неврахування судом ряду обставин, які мають значення при призначенні покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на апеляційну скаргу.
Прокурор вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно журналів судових засідання від 12.05.2017 року та 19.05.2017 року у підготовчому засіданні та під час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.345 КПК України вручено пам`ятку про права та обов`язки, передбачені КПК України. Після ознайомлення обвинуваченого з пам`яткою головуючий з`ясував, чи зрозумілі останньому його права та обов`язки, на що він повідомив, що права та обов`язки зрозумілі, роз`яснень не потребує, захисник не потрібен.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 7 квітня 2017 року о 22 год. 30 хв. в м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_6 , проходячи біля магазину Метелик по вул.Матросова, побачив мопед марки Suzuki Seріа білого кольору без реєстраційного номеру, рама № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , вартість якого складає 2000 грн. У цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним мопедом. Реалізуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає покотив цей мопед у невстановленому напрямку та в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при винесенні вироку, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Судовий розгляд за обвинуваченням ОСОБА_6 відбувся за спрощеною процедурою у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Частиною 3 статті 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно журналів судових засідання від 12.05.2017 року та 19.05.2017 року у підготовчому засіданні та під час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.345 КПК України вручено пам`ятку про права та обов`язки, передбачені КПК України. Після ознайомлення обвинуваченого з пам`яткою головуючий з`ясував, чи зрозумілі останньому його права та обов`язки, на що він повідомив, що права та обов`язки зрозумілі, роз`яснень не потребує, захисник не потрібен.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, а також визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Проти такого порядку розгляду справи судом не заперечували учасники судового розгляду, зокрема ОСОБА_6 .. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідив матеріали кримінальної справи та дані про особу.
Згідно даних носія технічної інформації та журналу судового засідання ОСОБА_6 визнав свою вину в повному об`ємі, при його допиті він ніяких заперечень щодо пред`явленого йому звинувачення не виказував. Обвинуваченому також були роз`яснені положення вказаного закону про те, що при розгляді справи у такому порядку, він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Аналізуючи матеріали кримінального провадження, та заслухавши технічні засоби фіксування, апеляційний суд зазначає, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.289 КК України, проведено судом першої інстанції без порушень кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Апеляційний суд приймає до уваги також те, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався, а тому обвинувачений мав змогу сам на власний розсуд реалізувати своє право на захист.

Керуючись ст.ст.405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: