Єдиний унікальний номер 341/785/17
Номер провадження 1-в/341/63/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року м. Галич

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

Галицької виправної колонії № 128 - ОСОБА_4

представника спостережної Комісії при

Галицькій РДА - ОСОБА_5

засудженої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Галицького районного суду Івано-Франківської області справу за клопотанням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , розлученої, з початковою освітою, непрацюючої, громадянки України, засудженої вироком Луцького міськрайонного суду від 25.11.2014 року за ст. 185 ч.2, ст. 71 КК України, 3 років 1 місяця позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення на не відбутий строк, суд -

в с т а н о в и в:
Засуджена ОСОБА_6 звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо неї.

Заслухавши у судовому засіданні засуджену, яка клопотання підтримала, зазначила, що з часу прибуття в Галицьку виправну колонію № 128 виявила бажання працювати та була працевлаштована у майстерні установи. На протязі квітня 2015 року та січня-лютого 2016 року не працювала, оскільки було скорочено обсяги виробництва. Також, просить суд взяти до уваги те, що в разі звільнення з місць позбавлення волі планує повернутись додому, влаштуватись на роботу та поновити права щодо її дітей по відновленню батьківських прав. Перебуваючи в колонії переглянула всі життєві цінності.

Заслухавши представника Галицької виправної колонії № 128, яка заперечила щодо задоволення клопотання засудженої ОСОБА_6 та суду показала, що остання не довела своє виправлення для умовно-дострокового звільнення. За час відбування покарання характеризується посередньо, заохочення не оголошувались, стягнення не накладались. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом тільки з метою поблажливого ставлення останніх до себе. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, також не приймає участі в громадському житті відділення СПС №12.Просила відмовити у клопотанні засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор та представник спостережної Комісії при Галицькій РДА в судовому засіданні просили клопотання засудженої задовольнити при цьому прокурор вказав, що засуджена в установі працевлаштована з 2015 року по теперішній час, виробничі питання виконує, на профілактичному обліку не перебуває, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Також ознайомившись з матеріалами особової справи засудженої суд вважає, що клопотання слід задовольнити.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області 25 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 15.11.2011 року - 01 місяць позбавлення волі, та остаточно визначено покарання на строк 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року вирок Луцького міськрайонного суду від 25.11.2014 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 змінено. Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 15.11.2011 року і, остаточно визначено покарання на строк 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 січня 2016 року засудженій ОСОБА_6 зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 12.08.2014 року по 28.10.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що в місцях позбавлення волі засуджена знаходиться з 10 березня 2015 року. Під час тримання в СІЗО м. Луцька порушення режиму утримання не допускала, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, заохочення не оголошувались.

В Галицькій виправній колонії № 128 Івано-Франківської області ОСОБА_6 відбуває покарання з 08 квітня 2015 року. За час відбування покарання у виправній колонії засуджена характеризується посередньо, намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не приділяє уваги до дбайливого ставлення майна установи і, предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Духовне відродження, підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов.

Як пояснила в судовому засіданні представник установи ВК № 128, на засіданні комісії установи протоколом № 2 від 19.01.2016 року розглядалось питання застосування до засуджених передбачених законодавством пільг, де було відмовлено. Також, розглядалось питання протоколом №10 від 04.05.2016 року про заміну засудженій не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, було відмовлено. Питання про умовно-дострокове звільнення у відповідності до ст. 81 КК України також розглядалось 01.11.2016 року, протокол № 24, де також було відмовлено. Засуджена по вироку суду позову не має. За характером спокійна, навіть дещо замкнена та хитра.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Постановою пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17), судам надано роз`яснення, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.»

Аналізуючи в сукупності тяжкість та обставини вчинення злочину, поведінку засудженої та ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання, суд враховує наступне.

Засуджена, ОСОБА_6 до часу ув`язнення ніде не працювала, на утриманні мала троє дітей, відносно яких рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.10.2008 року позбавлена батьківських прав. Вчинила таємне викрадення майна потерпілого. Мотиви вчинення злочину - особисте збагачення.

Станом на теперішній час наявні всі правові підстави для застосування щодо ОСОБА_6 пільги, передбаченої ст. 81 КК України оскільки засуджена довела своє виправлення.

Також, суд констатує факт доведення виправлення протягом всього часу перебування в колонії засудженої при зазначених обставинах (поведінка та ставлення до праці засудженої є сумлінною).

На підставі викладеного та ст.. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення на не відбутий строк покарання задовольнити.

Засуджену, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , звільнити умовно-достроково на не відбутий строк від відбування покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25листопада 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України з призначеним покаранням, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяця та за ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 січня 2016 року про зарахування у строк покарання перебування під вартою 1 рік 03 місяці, а відтак строк, що залишився становить чотири місяці двадцять два дні.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів прокурором з дня її проголошення, а засудженою з дня отримання копії такої, шляхом подання апеляцій до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя:ОСОБА_1