Провадження №1-кп/761/749/2017
В И Р О К
іменем України
16 січня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за№ 0011542 від 15.09.2016

по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м.Києві, раніше судимий:

вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2013 за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки,

вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 05.08.2013 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців,

вироком Слов*янського районного суду Донецької області від 10.10.2013 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки сім місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В ИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 15 вересня 2016 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, знаходячись по просп.Перемоги, 2 в м.Києві, побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_6 , яка направлялася у напрямку площі Перемоги, 2 в м.Києві, та в якої на шиї знаходився ланцюжок із золотим кулоном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров*я потерпілої, ОСОБА_5 наблизився до потерпілої ОСОБА_6 , після чого наніс їй удар правою рукою в область грудної клітини та шляхом ривку тією ж рукою зірвав із шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок із золотим кулоном ринковою вартістю 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень, однак на втримавши його в руці, випустив на землю, після чого з місця вчинення злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, визнав, щиро розкаявся. Пояснив, що 15 вересня 2016 року приблизно о 14.00 годин в районі пр.Премоги,2 в м.Києві він зірвав з шиї незнайомої йому потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок з кулоном, намагався відкрито викрасти ланцюжок з кулоном, оскільки перебував в скрутному сімейному та матеріальному становищі. Проте оскільки ланцюжок випав з його руки, він не зміг довести свій умисел до кінця, з місця події зник.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді пояснила, що претензій будь якого матеріального, морального характеру до ОСОБА_5 вона не має, частину зірваного з її шиї золотого ланцюжка з кулоном їй повернуто на досудовому розслідуванні як речовий доказ, переданий на зберігання.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого майна у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з меж висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ч.1,3 ст.337 КПК України, вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, за вчинення якого він підлягає кримінальному покаранню.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини та щире розкаяння ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує обставини, які пом`якшують, та відсутність таких, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до умисних корисливих тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, причини, за яких умисел не було доведено до кінця, дані про особу ОСОБА_5 , який вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому раніше судимий, вчинив новий умисний корисливий злочин, маючи непогашену судимість за вчинення умисного тяжкого та середньої тяжкості корисливого злочину, не працює, хворіє на низку серйозних захворювань, у зв*язку з чим перебуває на амбулаторному лікуванні в медичній частині Київського слідчого ізолятора, потребує специфічного лікування.

За таких обставин, з урахуванням ступеню суспільної небезпеки вказаного злочину, необхідним і достатнім буде призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, які передбачає кримінальну відповідальність за вказаний злочин. Покарання підлягає відбуванню реально.

Дані про стан здоров*я, сімейний та майновий стан ОСОБА_5 не дають підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст.69КК України з урахуванням вищенаведених обставин, наявності декількох непогашених судимостей, що свідчить про схильність особи до вчинення корисливих злочинів.

На підставі ст.100 КПК України речові докази ланцюжок з кулоном залишити у потерпілої ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Строк відбування покарання рахувати з 16 січня 2017 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув*язнення з 15 вересня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази ланцюжок з кулоном залишити у потерпілої ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1