Справа № 443/1941/16-к
Провадження № 1-кс/456/36/2017
УХВАЛА

18 січня 2017 року слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Волочинськ, Хмельницької області, остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 , на даний час місце знаходження якого не відоме, українцю, громадянину України, з базовою вищою освітою, раніше судимому 17.11.2004 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернулася до суду в рамках кримінального провадження № 0000012 від 28.11.2012 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296, КК України з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 , не зважаючи на те, що 17.11.2004 року за ч. 2 ст. 296 КК України був засуджений на строк до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин.

Так, він в групі осіб з ОСОБА_5 з хуліганських мотивів 29.07.2006р. близько 04.30 год. неподалік залізничного переїзду по вул. Шевченка в м. Ходорові Жидачівського району заподіяли легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді синця та садна в ділянці крила лівої клубової кістки, синця на нижній губі, садна на лівій стопі і легкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді синця та садна на обличчі, та спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а також технічно пошкодили кабіну автомобіля марки «Камаз-5320» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

У вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме в хуліганстві вчиненому особою раніше судимою за хуліганство підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.12.2012 року ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Постановою слідчого СВ Жидачівського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 11.10.2006 року у кримінальній справі № 117-0185, відомості за якою було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_4 оголошено у розшук.
Із витягу з бази даних інтерполу вбачається, що розшукуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено у міжнародний розшук.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 3 ст. 296 КК України і за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, а тому застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Такий ризик є наявним, серед іншого, з огляду на те, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення покинув місце свого проживання у АДРЕСА_1 та по теперішній час перебуває у розшуку.

Окрім цього, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового терміну, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2004 року за ч. 2 ст. 296 КК України тривалістю 2 роки, що виключає можливість призначення покарання, не пов`язаного із позбавленням волі.

Також, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочини та перекладення вини на інших осіб може здійснювати моральний тиск на потерпілих, свідків, впливати на фальсифікацію їх показань.

Вищенаведене свідчить також про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та немає осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру. Відповідні клопотання до органу досудового розслідування не надходили. А тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
Застосування до підозрюванго ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недостатнім для запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Після встановлення місця знаходження ОСОБА_4 буде ставитись питання про його видачу (екстрадицію). Разом з тим, обов`язковою умовою згідно ст. 575 КПК України для екстрадиції ОСОБА_4 є наявність ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання повністю та просить його задоволити.

Відповідно до ч.1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 28.11.2012 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України (кримінальне провадження №0000012).

З витягу з бази даних інтерполу вбачається, що розшукуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено у міжнародний розшук.
Відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав , передбачених ст.177 КПК, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів,

які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, та який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, зважаючи на факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і визначення розміру застави.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні в порядку ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, оголошений у міжнародний розшук, може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Волочинськ, Хмельницької області, остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1