Іванківський районний суд Київської області
Справа № 1- 20/ 2010 p.
ВИРОК

Іменем України

1 лютого 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В.В., з участю прокурора Маркова О.М.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, гр-н України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, напрацює, раніше судимий, житель ІНФОРМАЦІЯ_4 Чкалова -З

за ст.185 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, являється раніше судимим, 29.04.2005 був засуджений Іванківським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 263 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнившись 15.08.2008 року з місць відбування покарання, на шлях виправлення не став та маючи непогашені судимості 01.08.2009 року вчинив новий злочин за ч.2 ст. 185 КК України, за скоєння якого був засуджений вироком Іванківського районного суду від 15 жовтня 2010 року до покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Після постановлення Іванківським районним судом Київської області вищевказаного вироку від 15 жовтня 2010 року, було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив ще й інший злочин, який ним було вчинено до постановлення вироку від 15.10.2010 року.

Так, повторно 04.10.2009 року, близько 15-ї години 30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в будинку № 3 по вул. Чкалова в смт. Іванків Іванківського р-ну Київської області, який належить його батьку ОСОБА_2 та в якому проживають він та його сестра ОСОБА_3, скориставшись тим, що в одній із кімнат вказаного будинку спала ОСОБА_4 ( знайома його сестри), на шиї у якої на мотузці знаходився мобільний телефон, вирішив викрасти цей телефон. З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на викрадення чужого майна, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_4, яка спала, та таємно викрав (зняв) мобільний телефон «НОКІА 2610», який знаходився на мотузку на шиї ОСОБА_4 LM... вартістю 230 грн. у якому знаходився стартовий пакет «ЛАЙФ», вартістю 25 грн., на рахунку якого знаходилось 30 грн., які належали ОСОБА_4, а всього таємно викрав чуже майна на загальну суму 285 грн. чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму. В послідуючому мобільний телефон разом із стартовим пакетом він продав, а гроші витратив на свої потреби.

В судовому засіданні підсудний свою вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і підтвердив всі обставини скоєння ним 04.10.2009 року злочину, указані у обвинувальному висновку. У скоєному він розкаюється. Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 він визнав в повному обсязі ( в розмірі 285 грн.)

У відповідності із ст.299 КПК України, суд за згодою прокурора, потерпілої, підсудного визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні докази стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому сторонам роз'яснено, що в такому випадку вони позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову у апеляційному порядку. Вказані учасники судового розгляду вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними в справі доказами. Судом роз'яснено зміст цих обставин та встановлено, що визнання учасниками судового розгляду фактичних обставин справи є добровільним та істинним. Судом проведено скорочений розгляд справи, суд обмежив судове слідство тільки допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Суд вважає, що фактичні обставини справи, вказані у встановлюючій частині вироку, вина підсудного доводяться наявними доказами в своїй сукупності, що маються в матеріалах кримінальної справи.

За місцем проживання підсудний характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Зібраними по справі доказами вина підсудного доведена, а його злочинні дії, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, що помягшують покарання підсудного являється його щире каяття. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжують покарання підсудного, являється скоєння ним злочину в стані алкогольного спяніння та рецедив злочинів.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, і вважає, що ОСОБА_1 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_1 слід призначити відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Іванківського районного суду від 15.10.2009 року.

Строк відбування остаточного покарання слід обраховувати з 1 лютого 2010 року.

В строк відбування остаточного покарання ОСОБА_1 слід зарахувати фактично відбутий ним строк покарання у вигляді арешту ( із 15.10.2009 року по 3.12.2010 року) за попереднім вироком.

Також в строк відбування покарання ОСОБА_1 слід зарахувати строк перебування його під вартою по даній справі, починаючи із 4.12.2009 року по 31.01.2010 року.

Суд вважає, що мірою запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу слід залишити тримання під вартою в слідчих ізоляторах Державного департаменту України з питань виконання покарань..

Цивільний позов ОСОБА_4 слід задовольнити в розмірі 285 грн.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання - один рік і чотири місяці позбавлення волі.

До призначеного за даним вироком покарання частково приєднати покарання, призначене за вироком Іванківського районного суду від 15 жовтня 2009 року та за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування остаточного покарання обраховувати з 1 лютого 2010 року.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_1 зарахувати фактично відбутий ним безперервно строк покарання у вигляді арешту із 15 жовтня 2009 року по 3 грудня 2009 року за вироком Іванківського районного суду від 15 жовтня 2009 року, виходячи із розрахунку - одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

В строк відбування покарання ОСОБА_1 зарахувати також безперервний строк перебування його під вартою по даній справі із 4 грудня 2009 року по 31 січня 2010 року.

Мірою запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу вибрати тримання під вартою в СІЗО № 13 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в м.Київ і Київській області.

Цивільний позов ОСОБА_4, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 285 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 5 днів з дня його оголошення в суді.

Суддя: