Справа № 559/25/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весняне Білогірського р-ну, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого з не знятими та непогашеними судимостями від 16 жовтня 2009 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 345, ст. 71 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, 16 жовтня 2013 року вироком Баришівського районного суду Київської області за ч.2 ст. 345 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
Судовим слідством встановлено, що 05 листопада 2016 року, ОСОБА_3 близько 21 години 40 хвилин, перебуваючи в приміському електропоїзді сполученням «Здолбунів-Красне», між залізничними станціями «Озеряни-Мокре», що в Дубенському районі, Рівненської області, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , та відкрито заволодів майном, останнього, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа 1208», вартістю 183.33 гривень, мобільним телефоном марки «LG КР110», вартістю 183,33 гривень; електричним паяльником вітчизняного виробництва, вартістю 52,50 гривень, зарядним пристроєм марки «LG», вартістю 50.00 гривень, зарядним пристроєм марки «Нокіа», вартістю 50.00 гривень, одним флаконом лікарського засобу «Пектолван», вартістю 43.00 гривень, дорожньою сумку, вартістю 230.00 гривень, чоловічою дублянкою на хутрі, вартістю 600.00 гривень, посвідченням оглядача ремонтника, білетом форми 4 на безкоштовний проїзд, банківською карткою «Ощадбанк», всього на суму 1392 гривні 16 копійок.
Будучи допитаним в судовому засіданні якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що всі обставин, які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, повністю їх підтримує та визнає.
На даний час матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 відшкодував шляхом повернення викраденого. Повністю усвідомив протиправність своїх дій, чистосердечно розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав покази про те, що 05 листопада 2016 року у вечерню пору доби він їхав електропоїздом сполученням «Здолбунів-Красне», де зустрів декількох невідомих йому чоловіків, з якими в подальшому розпивали спиртні напої. В певний момент він вийшов в тамбур, щоб покурити, однак йому стала поморочитися голова, тому один із хлопців допоміг йому пройти на місце, та через декілька хвилин він відчув різкий удар в область голови, від чого частково втратив свідомість. Через деякий час, коли отямився виявив відсутність у нього особистих речей, а саме: дублянки, двох мобільних телефонів, електричного паяльника, два зарядні пристрої до телефонів, лікарський засіб «Пектолван», особисті документи та картка »Ощадбанку».
До обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру немає, збитки йому відшкодовано повністю. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому просить не позбавляти його волі.
Враховуючи повне визнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, суд вважає за недоцільне дослідження у повному обсязі доказів по матеріалах справи окрім характеризуючих даних на обвинуваченого у відповідності до ст. 349 КПК України, оскільки судом не виявлено суперечностей в показах обвинуваченого з дійсними обставинами справи. Окрім цього, суд впевнився в істинності позицій обвинуваченого та потерпілого. Останнім роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості при поданні апеляційної скарги на вирок суду посилатися на ті обставини справи та докази, які в судовому засіданні не досліджувалися.
Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є повне визнання вини, щире каяття у скоєному та сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого - є вчинення злочину повторно та в стані алкогольного спяніння.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати за проведення судової експертизи підлягають до стягнення в повному обсязі з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази вини обвинуваченого у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_3 . При призначенні виду та міри покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винного. Враховуючи щире каяття та сприянні у розкритті злочину, пом`якшуючих покарання обставин, позицію потерпілого та державного обвинувачення у справі, а також беручи до уваги запевнення обвинуваченого про те, що останній повністю усвідомив протиправність вчиненого ним злочину зобовязався стати на шлях виправлення, суд вважає, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства з встановленням максимального іспитового строку на виправлення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2. ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 3 (роки) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти про зміну місця роботи навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 1208», мобільний телефон марки «LG КР110», електричний паяльник червоного кольору, зарядний пристрій марки «LG», зарядний пристрій марки «Нокіа», один флакон лікарського засобу «Пектолван, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити у його розпорядженні;
-Рюкзак сірого кольору «Golbe та рюкзак зелено-чорного кольору «EASTRAK», що знаходиться в камері схову речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області- повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок.
Засудженого ОСОБА_3 звільнити з -під варти із зали суду.
На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: