Справа № 735/469/16-кр.
1-кп/735/16/2017р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 рокусмт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за № 0000102 від 01 квітня 2016 року та за № 0000376 від 14 листопада 2016 року, обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Серофінці, Городинківського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, учасника бойових дій АТО, раніше судимого вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 28.11.2011 року за ст. 289 ч.1 КК України строком на 3 роки позбавлення волі згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 06.03.2013 року за ч.1 ст. 185 КК України строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі 25.06.2014 року звільнений на підставі Закону України «Про амністію»; вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 18.10.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України до з місяців арешту; вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 29.11.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2016 року, близько 12 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку господарства ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно, здійснив крадіжку грошей в сумі 400 грн., що належать ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, 01 квітня 2016 року, близько 17 год. ОСОБА_3 , перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, таємно від оточуючих, через отвір в огорожі зі сторони АДРЕСА_1 , проник на подвір`я ОСОБА_8 , що розташоване в АДРЕСА_1 , та через незамкнені двері проник до веранди будинку, звідки повторно викрав: чавунну плиту з кружками, вартістю 250 грн.; газовий балон ємкістю 50 л., вартістю 400 грн.; алюмінієву сковорідку, вартістю 50 грн.; алюмінієву каструлю, об`ємом 3 л., вартістю 100 грн.; алюмінієву миску 6 л., вартістю 120 грн.; пилосос марки «Ракета 7», вартістю 195 грн.; електричну плиту, марки «Термія», вартістю 315 грн., завдавши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1430 грн.

Також, 13.11.2016 року, близько 10 години, ОСОБА_3 ,

перебуваючи в будинку господарства ОСОБА_6 за адресою:

АДРЕСА_1 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю господарки, таємно від оточуючих,шляхом вільного доступу, повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону марки Nokia 1280, вартістю 191,25 грн. та зарядний пристрій до нього, вартістю 23,33 грн., чим потерпілій було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 214,58 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, відповідальність за які, передбачена ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся. Повністю підтвердив правильність показань, наданих при досудовому розслідуванні та правильність висвітлення обставин скоєного злочину в обвинувальному акті. Показав, що в березні 2016 року прийшов додому до своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , з якою з 2015 року не проживав, спільного господарства не вів. Прийшов на запрошення матері колишньої дружини, щоб за гроші допомогти по господарству. Перебуваючи в будинку, знаючи де можуть ховати гроші, знайшов їх та викрав 400 грн., які витратив на власні потреби. Ці гроші належали особисто колишній дружині і не були їх спільною власністю. Також, у квітні 2016 року зайшов на сусіднє подвір`я ОСОБА_8 у с. Городище. Побачив, що двері веранди незамкнені, зайшов до будинку і викрав посуд, чавунну плиту з груби, газовий балон та інші металеві вироби, які здав на металобрухт, а гроші використав на власні потреби. Крім того, у листопаді 2016 року викрав мобільний телефон з зарядним пристроєм, що належав ОСОБА_6 , з якою до цього періодично співмешкав. На час викрадення телефону спільного господарства з нею не вели, грошей їй не давав, телефон був її особистою власністю.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини викрадення в неї мобільного телефона обвинуваченим. Показала, що на час викрадення та на даний час з обвинуваченим спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, телефон був її особистою власністю.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає за доцільне не досліджувати доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. Учасникам судового розгляду роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

В той же час, враховуючи вимоги ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 27.09.2016 року (а.с. 75-79), суд вважає за необхідне дослідити докази, які будуть надані сторонами по епізоду крадіжки 400 грн., що належали ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що з обвинуваченим проживали однією сім`єю до 18.05.2015 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей. З того часу спільно не проживали, господарства не вели, обвинувачений матеріальної допомоги не надавав. У березні 2016 року обвинуваченого до них запросила її мати, щоб він допоміг упоратися по господарству за грошову винагороду. Сама в той день була на роботі. Їй зателефонувала мати і сказала, що ОСОБА_3 викрав у них з дому 400 грн. Ці гроші належали їй особисто і були отримані в якості заробітної плати в ТОВ «Черешеньки».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_5 . Остання з обвинуваченим не проживає з 2015 року і спільного господарства не веде. У березні 2016 року запросила до себе обвинуваченого, щоб найняти його для домашньої роботи. Коли він прийшов додому, то зайшов у зал, а вона пішла на кухню. Коли повернулася, його вже не було, а в серванті зникло 400 грн. Через деякий час ОСОБА_3 повернувся, сказавши що був у магазині і пригостив дітей цукерками. Почала вимагати, щоб він повернув гроші, а він відразу після цього пішов з будинку. Вона пішла в магазин і дізналася у продавця, що недавно до магазину приходив ОСОБА_10 , маючи при собі дві купюри по 200 грн., купив цукерок, пива і цигарок.

Крім показань самого обвинуваченого, потерпілої та свідка, його вина підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом слідчого експерименту, під час якого обвинувачений детально розповів про обставини скоєного злочину (а.с. 154-157).

Таким чином, аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, а своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України і його дії органом досудового розслідуванням кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину та середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілих.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття. Крім того, як пом`якшуючу обставину суд враховує той факт, що обвинувачений є учасником бойових дій, приймав участь в АТО.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути 1143 грн. 48 коп. в рахунок відшкодування витрат пов`язаних на залучення експертів на проведення експертиз.

Речові докази: пилосос марки «Ракета», електрична плита, марки «Термія», алюмінієва сковорідка, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , мобільний телефон марки Nokia 1280 та зарядний пристрій до нього, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 підлягають поверненню законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Коропського районного суду від 29.11.2016 року, остаточно призначити покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1143 (одну тисячу сто сорок три) гривні 48 копійок в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Речові докази: пилосос марки «Ракета», електричну плиту марки «Термія», алюмінієву сковорідку, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 , мобільний телефон марки Nokia 1280 та зарядний пристрій до нього, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 - повернути законним володільцям.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Коропський районний суд Чернігівської протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Копія вироку негайно, після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1