Справа № 507/796/16-к Провадження 1-кп/505/24/2017р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі

колегії суддів :

головуючої судді ОСОБА_1

судді- ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

секретарів ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Подільську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/144/16, зареєстроване в ЄРДР 23.04.2016 року за № 0000264 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кислівка Таращанського району Київської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, до взяття під варту проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.07.2006 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області по ч.2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 27.07.2009 року на підставі постанови Таращанського районного суду Київської області іспитовий строк скасований, заміна на 5 років позбавлення волі. Звільнився 08.11.2013 року на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області, умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 6 діб;
- 10.06.2014 року Таращанським районним судом Київської області по ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, звільнився 10.12.2014 року після відбуття покарання
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 187 КК України
В С Т А Н О В И Л А:

Обвинувачений ОСОБА_11 , 23 квітня 2016 року, близько 10.00 години, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка, проник в будинок потерпілої ОСОБА_12 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Нокіа-1110і», із зарядним пристроєм, загальною вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., які належать ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та чоловічу сорочку, вартістю 100 грн. З місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.

Він же, 24 квітня 2016 року, близько 21.00 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_14 , за допомогою ножа вийняв скло у вікні та проник до будинку останньої. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_11 погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яке виразилося в тому, що ОСОБА_11 утримував лівою рукою ОСОБА_14 за шию та демонструючи наявний у нього в правій руці ніж, став вимагати у останньої гроші. Потерпіла, сприймаючи погрози обвинуваченого, як реальні, стала чинити супротив обвинуваченому та схопивши лезо ножа руками, отримала тілесні ушкодження у вигляді: множинних різаних ран 3-4 пальців лівої долоневої поверхні, лівої долоневої поверхні біля основи 3,4,5 пальців, які згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від 25.04.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому, ОСОБА_14 , боячись за своє життя і здоров`я передала ОСОБА_15 частину наявних у неї грошей в сумі 800 грн., а решту грошей в сумі 620 грн. ОСОБА_11 забрав сам. Потім, ОСОБА_11 , за допомогою мотузки прив`язав ОСОБА_14 до ліжка, після чого відкрито заволодів її мобільним телефоном «Нокіа-105», вартістю 500 грн., з сім-картою «Київстар», вартістю 10 грн. З місця пригоди зник, завдавши ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1930 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, а по ч.3 ст.187 КК України винним себе не визнав.

Суду показав, що вранці, 23 квітня 2016 року він проходив по с. Троїцьке Любашівського району Одеської області. Підійшовши до одного з будинків, побачив, що на дверях на скобі висить замок, а самі двері не замкнені. Відчинивши двері, зайшов до будинку ОСОБА_12 , звідки викрав 9 пакетів насіння соняшника, мобільний телефон з зарядним пристроєм та чоловічу сорочку.

Що стосується розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_14 , то він цього кримінального правопорушення не вчиняв. Вилучені у нього гроші та мобільний телефон потерпілої ОСОБА_14 , підкинули працівники поліції. Під час досудового слідства визнавав себе винним у вчинені розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_14 , так як до нього працівники поліції застосовували фізичне та психологічне насилля.

Разом з тим, в судовому засіданні 05.07.2016 року ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України визнав частково. Суду показав, що 24.04.2016 року, під вечір проходив по селу Комарівка Любашівського району Одеської області та побачив, як біля одного з будинків листоноша давала гроші потерпілій ОСОБА_14 . Він вирішив викрасти гроші останньої, дочекався вечора, після чого за допомогою ножа, знявши шибку, проник до будинку потерпілої. Перебуваючи в будинку, він став світити ліхтариком в очі ОСОБА_14 та вимагати гроші, при цьому у нього в руках був ніж. Потерпіла сказала, що буде кричати тому він рукою закрив їй рота. ОСОБА_14 злякалась, схопилася за ніж руками та порізалася. Він сказав, щоб вона відпустила ніж, після чого подав їй води, допоміг витерти кров та перев`язати рану. Після цього, зв`язав руки потерпілій мотузкою, яку відрізав на подвір`ї біля криниці. Потім, забрав гроші, телефон та пішов сторону заправки. На заправці перерахував викрадені кошти, їх було 1221 грн. Купив собі поїсти, пляшку горілки та цигарки. Через деякий час приїхали працівники поліції, які підійшли до нього і запропонували відкрити і показати, що в нього знаходиться у сумці. Після цього він розповів працівникам поліції, що викрав гроші у потерпілої ОСОБА_14 з під матрацу. Винним визнавав себе частково, так як стверджував, що ножем потерпілій не погрожував і до шиї не приставляв.

У вказаному судовому засіданні 05.07.2016 року обвинувачений ОСОБА_16 показання давав добровільно, у присутності захисника ОСОБА_9 . Його показання узгоджувалися з показаннями потерпілої та свідків.

Винність обвинуваченого ОСОБА_11 у таємному викрадені майна потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та розбійному нападі на потерпілу ОСОБА_14 , підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпіла ОСОБА_12 яка суду показала, що 23 квітня 2016 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_13 порались по господарству. Коли зайшли до будинку то виявили, що з будинку викрадено їх мобільний телефон «Нокіа-1110і», зарядний пристрій до нього та сорочку чоловіка. Через деякий час від працівників поліції їй стало відомо, що крадіжку скоїв ОСОБА_11 . Викрадений телефон із зарядним пристроєм їм повернуто.
Аналогічні показання дав потерпілий ОСОБА_13 , при цьому вказав, що сорочку йому не повернуто, але цивільний позов він не заявляв.
Протоколом огляду місця пригоди та фототаблицями до нього від 23 квітня 2016 року, згідно якого було оглянуте місце в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , звідки було викрадено мобільний телефон «Нокіа» із зарядним пристроєм.

Довідкою № 278 від 13.06.2016 року, вартість мобільного телефону марки «Нокіа-1110і», із зарядним пристроєм, з урахуванням зносу становить 200 грн., сім карти «Київстар» - 20 грн., сорочки чоловічої 100 грн.

Показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка суду показала, що 24.04.2016 року, приблизно о 19.00 годині листоноша принесла їй пенсію, у розмірі 800 грн., які вона одразу поклала під матрац. Десь біля 21.00 години, вона задрімала, але потім в неї розболівся зуб і вона сіла на ліжко. В цей час хтось посвітив ліхтариком їй в обличчя та почав кричати «Не дивись на мене, давай гроші». Проте, працював телевізор і вона добре роздивилася нападника. Він був худорлявий, невисокого зросту. На голову була надягнута шапка, яка діставала до очей, шапка була не його розміру. Нападник схопив її лівою рукою за шию, а правою приклав до шиї ніж. Вона злякалася, схватилася за ніж і порізалася. Потім обвинувачений повалив її на ліжко та почав товкти подушкою і шукати гроші. Вона сказала, щоб він її відпустив і вона віддасть йому гроші сама. Боячись за своє життя та здоров`я, вона дістала з-під матрацу 800 грн., та віддала ОСОБА_11 , решту грошей він забрав сам, з під подушки. Їй стало погано, вона попросила води. Обвинувачений дав їй ганчірку витерти кров та кружку води. Після цього зв`язав їй руки мотузкою, яку відрізав від криниці у дворі, забрав мобільний телефон та втік. Вона спромоглася перерізати мотузку ножем, який був у кімнаті, пішла до сусідів, щоб ті зателефонували до поліції.

В судових засіданнях потерпіла наполягала на тому, що ОСОБА_11 це саме та особа, яка здійснила розбійний напад на неї 24.04.2016 року.

Показання потерпілої ОСОБА_14 , під час судових засідань були чіткими, послідовними, детальними та такими, що узгоджуються з показаннями свідків та письмовими доказами.

Із протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року, а саме домоволодіння потерпілої ОСОБА_14 , фото таблиць до нього, вбачається, що під час огляду будинку було виявлено відсутність віконного скла на одному із вікон будинку. Всередині будинку, на підлозі були виявлені краплі речовини схожої на кров. На долонях потерпілої ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження. На ліжку зрушений матрац, біля ліжка перевернуті пакети з жіночими речами. З місця пригоди було вилучено фрагмент скла, трапляний канат, кухонний ніж, нічну сорочку потерпілої ОСОБА_14 з плямами червоного кольору, змиви речовини червоного кольору з підлоги будинку потерпілої.

Згідно висновку судово медичної експертизи №39 від 25.04.2016 року, у потерпілої ОСОБА_14 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця лівої тильній поверхні кисті і лівого передпліччя. Множинні різані рани 3-4 пальців лівої долонної поверхні, лівої долонної поверхні у 3,4,5 основи пальців. Рана на правій долонній поверхні, що починається від основи вказівного пальця до підстави 3 пальця. Рана на нігтьовій фаланзі вказівного пальця правої кисті долонної поверхні. Вказані ушкодження не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, вимагають для свого загоєння терміну понад 6 днів і не більше 21 дня і з цього визначення, згідно п. п. 2.3.3 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку судово медичної експертизи №272 від 25.05.2016 року та фото таблиць до нього, на фрагменті каната, вилученого з домоволодіння ОСОБА_14 визначаються накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю. Із висновку судово медичної експертизи №267 від 25.05.2016 року та фототаблицями до нього, слідує, що на кухонному ножі, вилученого з домоволодіння потерпілої ОСОБА_14 визначаються накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю.

Під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_14 детально розповіла про обставини розбійного нападу на неї, зазначила, що обвинувачений проник до будинку, знявши скло з вікна, викрав гроші та мобільний телефон, погрожуючи їй ножем, після чого зв`язав її мотузкою, яку відрізав від криниці у дворі її будинку, що слідує з протоколу проведення слідчого експерименту 03.06.2016 року та фото таблицями до нього.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він працює слідчим Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області. В кінці квітня 2016 року , точної дати він не пам`ятає, заступив на чергування в слідчо-оперативну групу. В період часу з 21.00 23.00 години, більш точного часу не пам`ятає, до відділу поліції було здійснено повідомлення, що відносно ОСОБА_14 скоєно кримінальне правопорушення, а саме пограбування, під час якого нападник погрожував ножем та забрав гроші. Він у складі оперативної групи поїхав в с. Комарівка Любашівського району. Під`їхавши до будинку, побачив, що потерпіла ОСОБА_14 стояла на вулиці разом із сусідами. Вона одразу ж розповіла, що невідомий чоловік, невисокого зросту, худорлявого складу тіла, в шапці, натягнутої до очей, зайшов до неї в кімнату. Вона його добре роздивилася, так як в кімнаті працював телевізор. Нападник тримав у руках ніж та погрожував застосуванням цього ножа. Після цього, почав її душити та вимагав гроші. Вона дуже злякалася, і сама віддала нападнику гроші купюрами по 200 грн., приблизно у сумі 1000 грн. Потім зв`язав руки мотузкою і почав ще шукати гроші. Крім грошей, забрав у неї мобільний телефон марки «Нокіа». Потерпіла також розповіла, що коли нападник пішов, вона взяла ніж і сама розрізала мотузку. У неї були порізані руки, це вона пояснила тим, що обвинувачений приставив їй ніж до шиї, а вона захищаючись, схопилася за лезо та порізалася. Коли видавала гроші обвинуваченому то кров`ю вимазала купюри. Від громадян стало відомо, що бачили, як невідома особа пішла в сторону Новогригоріївського базару. Слідча група поїхала в цьому напрямку, але нікого не знайшла. Через деякий час надійшло повідомлення, що на заправці «Шелл» знаходиться невідомий громадянин, якого розшукують. По приїзду на заправку, вони побачили обвинуваченого ОСОБА_11 . Останній дав згоду на огляд його сумки. Вони покликали касира та оператора заправки, і в їх присутності в сумці були знайдені гроші купюрами по 200 грн., на деяких з них були плями схожі на кров. В сумці також було декілька мобільних телефонів. ОСОБА_11 пояснив, що більше години тому, він заліз до бабусі і забрав у неї речі. Вказував, що два дні не їв, а тому був змушений піти на цей злочин. Ніхто з працівників поліції ніякого тиску на обвинуваченого не здійснював.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що потерпілу ОСОБА_14 знає давно, а обвинуваченого ОСОБА_11 раніше не знав. Був понятим при огляді сумки обвинуваченого працівниками поліції та при його затриманні. В квітні 2016 року, більш точної дати не пам`ятає він приїхав у гості до своєї доньки в с. Комарівка Любашівського району. Приблизно о 21.00 годині вони почули крик, після чого дочка вийшла на вулицю, а коли повернулася то сказала, що на вулиці кричить ОСОБА_14 . Він вийшов і побачив потерпілу, яка була в крові та кричала, що до неї зайшов невідомий чоловік, невисокого зросту, приставив їй до шиї ніж, зв`язав руки та забрав гроші і мобільний телефон. Він пішов до будинку поте6рпілої, і побачив, що у веранді витягнуте з вікна скло, мотузку, якою потерпіла була прив`язана до ліжка, натоптані сліди біля будинку. На поясі від халату потерпілої також бачив сліди крові. Після цього хтось викликав поліцію, і він разом з ними поїхав у с. Новогригорівка Любашівського району, але там нікого не зустріли. Потім йому зателефонувала фельдшер та сказала, що бачила під містком чужого чоловіка, однак там також нікого не було. Коли проїхали вдруге, то на заправці «Шелл», в палатці побачили ОСОБА_11 , який сидів та курив. До нього підійшли працівники поліції і запитали, що у нього в сумці. Обвинувачений відкрив сумку і він побачив 2 телефони, гроші та чорну тканину куртку. На деяких купюрах була кров. Обвинуваченого запитали звідки гроші і телефони, і він пояснив, що забрав гроші та один мобільний телефон у ОСОБА_14 , а другий телефон викрав у іншої жінки, яка поралася на городі. У його присутності працівники міліції на ОСОБА_11 фізичний вплив не здійснювали. Він сам добровільно розказав про скоєні ним злочини, відкрив сумку, щоб показати що в ній знаходиться, а на запитання чому на потерпілій є кров, а на ньому не має, ОСОБА_11 пояснив, що вмився в калюжі.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що вона працює касиром на заправці «Шелл». 24.04.2016 року, о 20.00 годині вона заступила в нічну зміну. В період з 20.00 до 21.00 години, вона отримала попередження по зміні та повідомлення від працівників поліції про те, що якійсь чоловік, скоїв напад на жінку. Працівники поліції телефонували на всі заправки на трасі «Одеса-Київ» та запитували чи не було не місцевої людини, без транспорту. В період між 21.00-22.00 годиною на заправку прийшов ОСОБА_11 , який хотів поїсти та попросив меню. Вид у нього був не охайний, в руках був рюкзак, а сам він сказав, що не місцевий. В чому саме був одягнутий обвинувачений не пам`ятає, так як на заправці проходить багато людей, але точно пам`ятає, що був одягнений в щось сіре. Обвинувачений купив хотдог, борщ, пляшку горілки та цигарки, і пішов у палатку. Розраховувався Орловський купюрами по 100 грн. Працівники поліції приїхали приблизно через 30 хвилин, після того, як прийшов обвинувачений. Вони одразу ж підійшли до ОСОБА_11 , провели огляд і вилучили мобільні телефони та гроші, деякі купюри були у крові. ОСОБА_11 розказував, що він не місцевий, що заліз до бабки у будинок і вимагав у неї гроші. При огляді сумки обвинуваченого були присутні водій фури, оператор заправки, жителі села, так як це була резонансна подія. Крім того, додала, що зі слів ОСОБА_20 їй стало відомо, що ОСОБА_11 , побачивши працівників поліції намагався втекти. В її присутності працівники поліції ОСОБА_11 не били.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що він в квітні 2016 року працював у нічну зміну оператором на заправці «Шелл», де до нього під`їхали працівники поліції та сказали, що шукають чоловіка років 30, спортивного вигляду, з сумкою. Залишили номер телефону і сказали, якщо така людина з`явиться на заправці, обов`язково їм зателефонувати. Приблизно через півгодини на заправку прийшов обвинувачений, в сорочці кремового кольору, брюки темного кольору, чорні туфлі, який поїв, а потім зайшов у палатку і там сидів. Він працівникам поліції не телефонував, оскільки не звернув уваги на обвинуваченого. Однак, приблизно через півгодини прихали працівники поліції, так як їм хтось повідомив, що на заправці є невідомий чоловік. Він показав, де сидить обвинувачений і його запросили бути понятим. В його присутності та в присутності іншого понятого провели огляд речей обвинуваченого. В сумці було виявлено декілька мобільних телефонів, цигарки, гроші, на деяких купюрах була кров та чорну кофту з тканини. ОСОБА_11 пояснював, що кров на купюрах належить потерпілій, до якої він прийшов, і, погрожуючи ножем забрав гроші та мобільний телефон, ніж потім викинув. Вказав, що в його присутності працівники поліції не здійснювали психологічний або фізичний вплив на обвинуваченого ОСОБА_11 .

Протоколом огляду предметів та фото таблицею до нього від 26.04.2016 року, згідно якого були оглянуті куртка чоловіча чорного кольору, грошові банкноти, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_11 , сорочка жіноча нічна та кухонний ніж, вилучені з будинку потерпілої ОСОБА_14 , на яких наявні нашарування, плям, схожих на кров.

Згідно висновку судово медичної експертизи №583 від 13 червня 2016 року, на чоловічій куртці, вилученій у ОСОБА_11 , нічній сорочці потерпілої ОСОБА_14 , на змиві з підлоги будинку ОСОБА_14 , на мотузці, кухонному ножі, вилучених під час огляду місця події, на двох грошових купюрах номіналом по 200 грн., вилучених при огляді особистих речей обвинуваченого ОСОБА_11 виявлена кров людини, яка за визначенням групової приналежності не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_14 .

Відповідно до висновку судово медичної експертизи №231 та таблиць до нього від 30.05.2016 року, на чоловічій куртці, нічній сорочці, на купюрі з серійним номером ЄД 2426508, на купюрі з серійним номером ЕВ 1986634, на купюрі з серійним номером МВ 8865708 визначаються накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до рішення Конституційного суд України № 12 рп, 2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є важливою гарантію забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

В судовому засіданні досліджувався протокол пред`явлення особи для впізнання, від 15.04.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_14 , серед представлених осіб впізнала ОСОБА_11 по формі обличчя, погляду, губам і було встановлено, що перед проведенням вказаної слідчої дії, потерпіла бачила обвинуваченого, спілкувалася з ним, так як їх в одному автомобілі везли до відділу поліції для проведення вказаної слідчої дії. Тому, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що при проведенні слідчої дії пред`явлення особи до впізнання, слідчим не було дотримано вимог ст. 228 КПК України, у зв`язку з чим, визнає вказаний протокол слідчої дії недопустимим доказом.

Згідно зі ст. 86 КПК України, доказ визначається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частина 1 ст. 89 КПК України, визначає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарад цій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Доводи захисника про визнання доказів недопустимими доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає необґрунтованими, оскільки у відповідності до вимог до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані в наслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок порушення прав та свобод людини.

Суд не вбачає істотних порушень прав людини та основоположних свобод, передбачених ч.2 ст. 87 КПК України, при отриманні доказів на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях….

Крім того, захисник не навів жодної обставини, на підтвердження своїх доводів про визнання доказів недопустимими.

Судом також перевірялися твердження ОСОБА_11 про те, що під час його затримання та під час досудового слідства до нього застосовувалися міри фізичного та психологічного тиску, але ці заяви обвинуваченого не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що речові докази, а саме телефон потерпілої ОСОБА_14 та грошові кошти з плямами крові, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_14 були підкинуті йому працівниками поліції. ОСОБА_21 був затриманий в короткий проміжок часу після скоєння злочину (пройшло біля 1 години). Під час огляду його сумки були присутні поняті, працівники заправки «Шелл», касир заправки ОСОБА_19 та місцеві жителі. ОСОБА_11 не місцевий, ні з ким з працівників поліції не знайомий, неприязнених відносин з ними не має.

Досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає належними та допустимими, так як вони отримані відповідно до вимог КПК України, і переконливо доводять вину обвинуваченого у викрадені чужого майна та розбійного нападу.

Всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів по справі в їх сукупності не викликає у суду сумнівів, що інкриміновані органами досудового слідства ОСОБА_11 злочини скоєні саме ним і не визнання своєї провини у скоєнні розбою в ході судового слідства спрямоване виключно на те, щоб уникнути покарання.

Таким чином, суд аналізуючи зібрані та досліджені докази приходить до висновку, що дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати по ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло та по ч.3 ст. 187 КК України напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло. Характеризується обвинувачений негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а також наявність на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є скоєння злочину щодо особи похилого віку, а саме потерпілої ОСОБА_14 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд відповідно вимог ст. 50 КК України бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів. З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином та особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, місця роботи, ставлення обвинуваченого до свого діяння, а тому вважає, що покарання, призначене Орловському повинно бути пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови по справі не заявлені.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_11 за даним вироком покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, тобто з моменту взяття під варту до моменту постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373 -374 КПК України, колегія суддів-

ЗА С У Д И Л А:

ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України та призначити покарання:

- по ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- по ч.3 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією особистого майна обвинуваченого.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_11 у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 тримання під вартою залишити без зміни до вступу вироку в закону силу.

Строк відбуття покарання рахувати з 25 квітня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 25 квітня 2016 року по 17 березня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.

Речові докази, згідно квитанції №111 від 13.06.2016 року, які зберігаються в камері зберігання Любашівського відділення поліції, а саме телефон марки «Нокіа1110і» переданий потерпілій ОСОБА_12 під схорону розписку, повернути останній за належністю; жіночу сорочку, кухонний ніж, металеву кружку, мобільний телефон марки «Нокіа 105», грошові кошти у сумі 1221 грн. повернути потерпілій ОСОБА_14 ; сумку дорожню, чоловічу куртку, пачку цигарок, мобільний телефон «Нокіа112», флеш-носій повернути обвинуваченому ОСОБА_11 ; три паперові платіжні чеки та мотузку знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а потерпілим які не були присутні при оголошенні вироку надсилається не пізніше наступного дня.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2