Номер провадження: 11-сс/785/593/17
Номер справи місцевого суду: 522/5025/17,1-кс/522/6254/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

слідчого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 10 квітня 2017 року, у рамках кримінального провадження за № 0000059 внесеному до ЄРДР 10.03.2017 року за ознаками ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201КК України,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000059 від 10.03.2017 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця с. Княжичі Броварського району Київської області, з вищою освітою, не одруженого, ФОП, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .,раніше не судимого,

та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 08.04.2017 року по 06.06.2017 року з визначенням застави у розмірі шести тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9600000 (дев`ять мільйонів шістсот тисяч) гривень.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201КК України, а саме в тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також за сприянням керівництва відділення №69 Одеської дирекції УДППЗ "Укрпошта" - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вчинили дії, направлені на контрабанду сильнодіючої речовини (нандролону) з приховуванням від митного контролю, однак не довели зазначений злочин до кінця по незалежним від них причинам.

При прийнятті рішення щодо обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а також послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Також слідчий суддя врахував тяжкість злочину, у якому він підозрюється, встановлені під час розгляду клопотання слідчого дані про особу підозрюваного та з урахуванням усіх встановлених обставин, та практики ЄСПЛ, прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваного під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій він вказав, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Так, захисник зазначає, що необґрунтованість підозри ОСОБА_10 полягає у тому, що органами досудового слідства не зазначено жодного доказу, який би свідчив про те, що останній та інші підозрювані по цьому кримінальному провадженню вступили між собою у злочинну змову, з метою вчинення будь-яких протиправних дій, в тому числі і контрабанди сильнодіючих речовин.
Крім того зазначив, що наявні в матеріалах справи дані щодо часу затримання його підзахисного не відповідають дійсності, оскільки фактично він був затриманий не 08.04.2017 року о 01 годині, а 07.04.2017 року о 07 годині, а тому повідомлення про підозру було вручено в порушення строку, передбаченого ч.2 ст.278 КПК України.
При цьому захисник послався на неврахування місцевим судом даних про особу підозрюваного, а саме хорошу репутацію, його міцні соціальні зв`язки, наявність у нього постійного місце проживання та перебування на його утриманні тяжко хворого батька.
Крім того, захисник зазначає, що в матеріалах клопотання слідчого відсутні будь-які докази на підтвердження існування зазначених в оскаржуваній ухвалі ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не зазначені обставини, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Разом з цим, захисник зазначає, що встановлений розмір застави є непомірним для підозрюваного, а також ця сума слідчим суддею необґрунтована та безпідставна.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, виходячи з наступного:
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_10 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя загалом дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст..15 ч.2 ст. 201 ч.2 КК України і зазначена підозра на даній стадії досудового розслідування, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання, а саме: рапорту про вчинений злочин; протоколами тимчасового доступу до речей і документів в ході яких вилучені ряд поштових відправлень; висновком експерта про те, що предметом контрабанди є сильнодіючий засіб - нандролон; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами обшуку; протоколами пред`явлення осіб для впізнання; особистими поясненнями підозрюваних щодо обставин скоєного правопорушення та протоколами слідчих експериментів; протоколами огляду та іншими матеріалами, долученими до клопотання.

Разом з тим, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що надані слідчим та прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Також апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

На наявність зазначених ризиків вказують наявні у матеріалах справи дані щодо вчинення підозрюваними дій у складі групи, в тому числі з розподіленням ролей та проведенням підозрюваними відповідних дій, направлених на конспірацію своєї злочинної діяльності, що вказує на обізнаність підозрюваного та можливості перешкоджання останнім кримінальному провадженню, в тому числі з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

В зв`язку з наведеним, твердження захисника підозрюваного про відсутність доказів про існування зазначених у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними та вважає обґрунтованими посилання слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які не є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а стороною захисту не надано жодного доказу, які свідчать про протилежне та спростовують ці твердження прокурора.

Під час розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_9 , у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2017 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області. У цей жде день, тобто 08.04.2017 року підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю сильнодіючої речовини, за попередньою змовою групою осіб.
Однак, апеляційний суд вважає передчасними доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_9 при повідомленні йому про підозру, оскільки відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Тому, враховуючи, що ОСОБА_9 був затриманий 08.04.2017 року о 01 год. відповідно до протоколу затримання (а.п.49-52), при врученні повідомлення про підозру представлений захисником з 08.04.2017 року (а.п.73-77), то повідомлення йому про підозру вручено відповідно до встановленого порядку.
Разом з тим, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, на думку апеляційного суду, невірно застосував норми кримінального процесуального закону.
Як пояснив прокурор в апеляційному суді, підозрюваний проживає разом зі своїми рідними, користується власним автомобілем, однак дані про наявність у нього рухомого та нерухомого майна органом досудового розслідування не отримано.
За таких обставин, з урахуванням встановленого органом досудового розслідування майнового стану підозрюваного, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника про те, що слідчим суддею необґрунтовано визначений розмір застави у розмірі 6000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9600000 грн., оскільки клопотання слідчого не містить належного обґрунтування необхідності визначення застави в розмірі, який перевищує передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межі.
Твердження прокурора щодо визначення цього розміру з урахуванням вартості майна, яке є предметом контрабанди і вартість якого на думку прокурора є значною, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на підтвердження цього факту прокурором не надано відповідних доказів.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України (в редакції від 06.12.2016 р.) розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», з 01 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 грн.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
В той же час, слідчий суддя районного суду, визначивши заставу у розмірі 6000 (шести тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9600000 грн., не навів в своїй ухвалі жодної підстави, яку він вважає виключною, та яка давала можливість слідчому судді вийти за межі вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України та визначити такий розмір застави.

При цьому слідчий суддя знехтував вимогами ч.4 ст. 182 КПК України відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 9600000 грн. і такі докази прокурором не надані апеляційному суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З огляду на зазначені вище обставини, доводи прокурора про визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу є безпідставними, а ухвала слідчого судді у цій частині не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування із визначенням максимального розміру застави, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 10 квітня 2017 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06.06.2017 року з визначенням застави, як запобіжного заходу 6000 розмірів мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 9600000 (дев`ять мільйонів шістсот тисяч) гривень - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000059 від 10.03.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області строком до 06 червня 2017 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_10 розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (трьохсот) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (Отримувач: Апеляційний суд Одеської області; Код ЄДРПОУ 02892913; Розрахунковий рахунок 5572; МФО 820172; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2017 року; Заставна сума за ОСОБА_10 ; Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого з встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання указаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4