Провадження №1-кс/523/2112/17
УХВАЛА

23.08.2017 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00015від 21.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману вчиненого у великих розмірах, звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження нею.

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, 23.06.2017 року до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер природною смертю біля місяця тому (ЖЄО № 18371). В подальшому квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі розпорядження органу приватизації №270760 від 17.07.2017 року і свідоцтва № НОМЕР_1 від 17.07.2017 року про право власності на житло, приватизовано ОСОБА_6 .

В клопотанні прокурор вказує, що у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до органу приватизації подається заява встановленого зразка, підписана всіма повнолітніми членами сім`ї, які постійно проживають і зареєстровані в квартирі. Однак, згідно довідки Ф-1, наданою паспортистом КП «Сервіс-Паустовський», у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований лише ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно поданого клопотання допитана в якості свідка інспектор по роботі міграційної служби КП «Сервіс-Паустовський» ОСОБА_7 повідомила, що працює у КП «Сервіс-Паустовський» на посаді інспектора міграційної служби, в її обов`язки входить видача довідок, а також збір інформації щодо реєстрації або зняття з реєстраційного обліку осіб з центру надання адміністративних послуг Суворовського району м.Одеси. Свідок ОСОБА_7 пояснила, що в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , з 21.12.1983 року зареєстрований лише ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор в клопотанні вказує, що 09.08.2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином, прокурор в клопотанні зазначає, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи вищевказаною квартирою, чим спричинили державі шкоди у великих розмірах. Та посилаючись в клопотанні на те, що зазначена квартира є предметом кримінального правопорушення, та може бути реалізована особами у володінні яких перебуває, тому просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження нею.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі, мотивуючи тими ж підставами, що вказані в самому клопотанні.
Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням та долученими до нього документами, керуючись ст.170-173 КПК України, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 170 ч.11 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ст.170 ч.2 п.1, ч.3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи, що вказане в клопотанні майно, а саме вищевказана квартира, є предметом кримінального правопорушення, за таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане майно становить важливу цінність для встановлення істини у кримінальному провадженні, адже існує об`єктивна потреба фіксації та збереженні даних, а тому встановлено наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення зазначеного арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження нею.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1