Справа № 1311/1982/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2013 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Горошко Лідія Богданівна

при секретарі: Карпі Г.М. з участю захисника підсудного ОСОБА_1 захисника потерпілого ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Камянка-Бузька справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працюючого художнім керівником Будинку культури с. Великосілки Камянка-Бузького району, без судимості, - в злочині передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

23.06.2012 р. близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 поблизу магазину-кафе Руслан в с. Великосілки Камянка-Бузького району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпричинно ображав, принижував ОСОБА_3, після чого наніс декілька ударів, які згідно з висновком судово-медичного обстеження № 102/2012 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Підсудний ОСОБА_4 винним себе не визнав і пояснив, що територія Народного дому налічує 800 м.кв., з яких ? частина використовується як клуб, а інша пустує. Ввечері 23.06.2012 р. в нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_3 Коли він проходив повз будинку потерпілого, то вирішив запитати останнього, чому він заперечує проти Ритуального салону в Народному домі. ОСОБА_3 відповів: Як я сказав так і буде. Після цих слів він відштовхнув ОСОБА_3 Розмова з потерпілим була на високих тонах. Зазначив також, що ударів потерпілому не наносив, можливо від того, що ОСОБА_3 впав на землю в нього виникли тілесні ушкодження. Вказав на те, що підходив до потерпілого, вибачався, однак останній не бажає з ним примиритись. Просив суд виправдати його, оскільки він не вчиняв даного злочину.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що 23.06.2012 р. він повертався з поля. Біля магазину - кафе Руслана його перестрів підсудний ОСОБА_4, котрий схопив його за груди та запитав: Що, чуєш себе сильно?, а після цього наніс йому два удари в обличчя. Від нанесених ударів в нього почала текти кров і він пішов додому.

Потерпілий зазначив, що до випадку, який трапився 23.06.2012 р. між ним та підсудним конфліктів не існувало. Під час спричинення йому побоїв ОСОБА_4 був у нетверезому стані. Заперечив той факт, що від ударів підсудного падав на землю та в мед заклад звернувся в той же день після нанесення побоїв. Заперечив також й те, що підсудний приходив до нього щоб примиритись, а навпаки останній, перестрівши його, обзивав нецензурною лайкою.

Потерпілий просив стягнути з підсудного 5000 грн. моральної шкоди, щодо міри покарання, то просив призначити підсудному покарання у виді 1 року виправних робіт.

Свідок ОСОБА_5, мати потерпілого ОСОБА_3, суду пояснила, що одного дня в кінці червня 2012 р. близько 20 год. 30 хв. до неї додому прийшов сусід ОСОБА_6 та запитав, де її син ОСОБА_3 На що вона відповіла, що син поїхав за сіном. Приблизно через 15 хв. вона, відкриваючи браму, побачила, що ОСОБА_4 наносить удари в обличчя її синові ОСОБА_3 Вона почала кричати, а коли підбігла до них, то побачила, що в сина з обличчя тече кров. В цей час до них підійшов ОСОБА_7 та забрав ОСОБА_4

Вказує, що була свідком того, як підсудний почав бійку, схопивши сина за одяг і наносячи йому удари. Однак, від ударів підсудного її син на землю не падав. Заперечила той факт, що після 23.06.2012 р. підсудний приходив до її сина щоб примиритись, а навпаки, зустрівшись, ОСОБА_4 нецензурною лайкою ображав ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_8, сестра потерпілого ОСОБА_3 суду пояснила, що 26 червня 2013р я разом з своєю матірю та сином перебувала на вулиці та чекали ОСОБА_3, котрий поїхав за сіном. Через деякий час, вони почули крик та побачили як перед їх брамою підсудний ОСОБА_4 тримав ОСОБА_3 за одяг та при цьому виражався нецензурними словами. Коли вони почали підходити ближче, то побачили, як ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_3 в область голови.

Ствердила, що її брат ОСОБА_3 побоїв ОСОБА_4 не наносив, а лише схопив його за руки та просив не бити. Зазначає, що бачила і чула весь конфлікт і від ударів ОСОБА_4 її брат ОСОБА_3 на землю не падав.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що не може пригадати дати, оскільки пройшло багато часу, але був свідком випадку, коли між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виник конфлікт. Останній стосувався похоронного бюро, яке мали відкрити у клубі с. Великосілки. Бачив, як ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_3, від чого той впав у зело, що росло біля обочини дороги. Ствердив, що ОСОБА_3 падав на землю від ударів ОСОБА_4

Вина підсудного ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена матеріалами справи, зокрема: -

-рапортом о/ч Камянка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області на імя начальника Камянка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області від 23.06.2012 р. про повідомлення чергової медсестри Камянка-Бузької ЦРЛ про побиття ОСОБА_4 ОСОБА_3 (а.с.2 відмовного матеріалу № 319-0839),

-заявою ОСОБА_3 на імя начальника Камянка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області від про його побиття ОСОБА_4 (а.с.3 відмовного матеріалу № 319-0839),

-актом судово-медичного обстеження № 102/2012 від 27.06.2012 р., з якого вбачається, що в ОСОБА_3 було виявлено синці на обличчі, встановлено діагноз: Тупа травма, гематоми повік, травматичний конюктивіт обох очей. Забій носа. Перелом носа. Скривлення носової переділки вліво з порушенням функції носового дихання. Забій лобної ділянки голови зліва. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 23.06.2012 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоровя (а.с. 9 відмовного матеріалу № 319-0839).

Оцінюючи зібрані та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_3 просив не перекваліфіковувати дії підсудного на ч. 2 ст. 125 КК України, а тому суд залишає попередню кваліфікацію дій підсудного і вважає таку вірною, а вину вчиненому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України доведеною.

Не визнання вини підсудним ОСОБА_4 суд розцінює як спосіб уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, котрий свою

- 2 -

вину не визнав, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем праці та проживання, відсутність помякшуючих покарання обставин, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння як обтяжуючу покарання обставину.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку що покарання підсудному слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді виправних робіт. Щодо вимоги потерпілого стягнути з підсудного моральну шкоду в розмірі 5000 грн., то така підлягає до часткового задоволення в розмірі 3000 грн. При цьому суд враховує те, що потерпілий ОСОБА_3 через заподіяні йому тілесні ушкодження терпів біль та страждання, переживав за своє здоровя. Внаслідок протиправних дій підсудного він отримав моральну травму, оскільки було принижено його людську гідність, на тривалий час він втратив психічну рівновагу. Все це призвело до нервових потрясінь, він досі відчуває сильний головний біль,носа, через що змушений вживати лікарські препарати.

Судових витрат та речових доказів в справі не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, районний суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді виправних робіт на строк 6 (шість) місяців з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в доход держави 10 (десять) відсотків.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 3 (три) тисячі гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Львівської області протягом 15 діб з дня проголошення.

Суддя:

Оригінал вироку.