Справа № 204/1440/17
Провадження № 1-кс/204/338/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю слідчого ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, пенсіонера, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні матір похилого віку, раніше судимого, в останнє:

- 18.11.2011 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, 05.12.2013 року звільнений на підставі ст. 81 КК України з невідбутим строком покарання 9 місяців 2 дні,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
09 березня 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не погашені у встановленому законом порядку судимості, 14.02.2017 року у невстановлений в ході досудового розслідування час, знаходячись на перехресті вулиць Робоча та Свердлова у м. Дніпро, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, за грошові кошти у розмірі 200 гривень, незаконно, придбав фрагмент медичного шприца заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 2 мл., та який в подальшому став незаконно, всупереч вимогам ст. 4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 р. №863 (із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 р. №62/95-ВР (із змінами), повторно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

14.02.2017 року приблизно о 14 год.30 хв., на перехресті вулиць Робоча та Уральська, а саме біля будинку №20в, що розташований по вул. Робоча в м. Дніпро, працівниками поліції за паління тютюнових виробів у громадському місці був зупинений ОСОБА_5 , про що відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох понятих-чоловіків на питання працівників поліції про наявність заборонених предметів в наявності у правопорушника, ОСОБА_5 , повідомив, що при ньому знаходиться наркотична речовина «опій», у зв`язку з чим було проведено огляд.

Далі, під час проведення огляду із правої зовнішньої кишені одягненої на собі куртки, ОСОБА_5 , дістав та надав для огляду фрагмент обрізаного медичного одноразового шприца, який заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 2 мл., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1/8.6/482 від 20.02.2017 року: надана на дослідження 16.02.2017 року рідина коричневого кольору, масою 2,0159 г, вилучена у гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,0507г., яка згідно Наказу МОЗ України від 01.08.2000 р. № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» (із змінами) не є великим розміром наркотичного засобу, що знаходиться в незаконному обігу, який ОСОБА_5 , умисно, незаконно, повторно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у незаконному, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, кваліфікуються за ст. 309 ч. 2 КК України.

За вказаним фактом 15.02.2017 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000321, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України.

02.03.2017 року склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000321, перекваліфіковано зі ст. 309 ч.1 КК України на ст. 309 ч.2 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 14.02.2017 року, згідно якого під час проведення огляду ОСОБА_5 надав для огляду фрагмент медичного шприца заповнений до відмітки 2,0 мл. темною рідиною; протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які у своїх показаннях вказали обставини вилучення фрагмента медичного шприца з темною рідиною у ОСОБА_5 ; висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/482 від 20.02.2017 року, згідно якого надана на дослідження рідина коричневого кольору масою 2,0159 г., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0507 г.; вилученим речовим доказом рідиною коричневого кольору масою 2,0159 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0507 г.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

02.03.2016 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку повторно став на шлях вчинення умисного злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. За вчинене ним кримінальне правопорушення передбачено виключне покарання у вигляді позбавлення волі від двох до п`яти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, оскільки санкція ст. 309 ч.2 КК України передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене, буде переховуватись від досудового розслідування та суду.

У органу досудового розслідування також є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу. Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, повторно став на шлях вчинення умисного злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Застосування жодного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки більш м`які запобіжні заходи нададуть підозрюваному можливість незаконно перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, особу підозрюваного, який раніше судимий, постійного місця роботи не має, враховуючи що підозрюваний вчинив умисне середньої тяжкості кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного існує реальна загроза переховування його від досудового розслідування та суду, а також вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий звертається до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив не застосовувати до нього запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою, а застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке належить до категорії злочинів середньої тяжкості і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки під час досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи раніше судимим, повторно став на шлях вчинення умисного злочину, та в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, за яке законом передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, а також підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, у судовому засіданні, слідчим та прокурором доведено, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки під час досудового розслідування було встановлено, що у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувають кримінальні провадження за його обвинуваченням за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не обґрунтовано та не підтверджено матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя при прийнятті рішення щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не враховує наявність такого ризику.

Більш того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, кримінальні провадження по обвинуваченню підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, перебувають в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з травня 2015 року та з лютого 2016 року, по яким обрано підозрюваному ОСОБА_5 міру запобіжного заходу домашній арешт. Однак, ні слідчим ні прокурором у судовому засідання не доведено, що підозрюваним ОСОБА_5 було порушено обов`язки покладені на нього при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Тому суд прийшов до висновку, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи, що один із ризиків, зазначених слідчим у своєму клопотанні не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджується матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та на його утриманні знаходиться матір похилого віку. Крім того, у судовому засіданні пояснив, що фактично визнає обставини скоєння злочину, та після виявлення злочину співробітниками поліції він з`являвся на виклик слідчого до районного відділу поліції, але не відповідав на телефонні дзвінки, оскільки вони надходили з невідомих номерів.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, якими підтверджується вина підозрюваного, враховуючи, що він має постійне місце реєстрації та проживання, та недоведеність прокурором та слідчим одного з ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: квартира АДРЕСА_2 строком на 60 днів, тобто до 07 травня 2017 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

2) не залишати місця постійного проживання щодобово в період часу з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1