Справа № 1-4/11 29.04.2011 29.04.2011 29.05.2011
Номер провадження: 1/1490/1827/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1 - 4 /2011 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року апеляційний суд Миколаївської області у складі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві

кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4;

- у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2008 року знаходилися у фактичних шлюбних відносинах та проживали сумісно у квартирі АДРЕСА_1. Внаслідок шлюбних відносин у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилися діти: син - Ігор, ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6.

10 грудня 2009 року ОСОБА_3 була відсутня за місцем проживання, залишивши наглядати за дітьми ОСОБА_1 Біля 16 години 20 хвилин, дочка ОСОБА_5 почала голосно плакати, а ОСОБА_1 взявши на руки став її заспокоювати. Зважаючи на те, що дочка тривалий час вела себе неспокійно, часто плакала, бажаючи припинити крик дитини, ОСОБА_1, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, охопив правою рукою шию дитини і передбачаючи небезпечні наслідки своїх дій та свідомо припускаючи смерть дитини, з достатньою силою здавив шию дитини. Після того, як дитина перестала кричати та її тіло обмякло, ОСОБА_1 поклав дитину на диван. Смерть малолітньої ОСОБА_4 настала внаслідок тілесного ушкодження у вигляді механічної асфіксії від здавлювання шиї рукою.

Із проколу огляду місця події і долучених до нього таблиць зображень від 10 грудня 2009 року (а.с.6 - 11) вбачається, що місцем події є квартира АДРЕСА_2 селища Ольшанське . При огляді встановлено, що в кімнаті квартири на дивані лежить труп малолітньої дитини. Оглядом трупа встановлено наявність ознак насильницької смерті, а саме: в області бокової поверхні шиї зліва виявлена садна, на правій боковій поверхні шиї - чотири, які розташовані ланцюжком, та мають полумісяцеву форму. В області грудної клітини та на передній поверхні живота, в області вік виявлені тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що працює лікарем Ольшанської міської лікарні. 10 грудня 2009 року біля 17 години отримав виклик та прибув до АДРЕСА_3. Виявив в квартирі дитину, яка лежала на дивані, дихання та серцебиття не прослуховувалось. Провів реанімаційні заходи, але це не дало бажаних наслідків, а тому констатував смерть дитини. При огляді дитини виявив тілесні ушкодження на шиї дитини та в області пупка.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили суду, що є працівниками Ольшанської міської лікарні. 10 грудня 2009 року за викликом прибули приблизно о 17 години до АДРЕСА_4. Там був лікар ОСОБА_6, який повідомив, що дитина померла. Оскільки були виявлені на тілі тілесні ушкодження, повідомили працівникам міліції.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що викликали лікаря за адресою кв.№38 по вул.. Гагаріна, 12 на прохання ОСОБА_1 Були присутні при огляді дитини лікарем ОСОБА_6 Лікар повідомив, що дитина померла.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що знаходилась в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 з 2008 року. Від шлюбних відносин мали двох дітей: сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. 10 грудня 2009 року залишила дітей з ОСОБА_1, вважаючи, що він має достатній досвід по догляду малолітніх дітей. Приблизно о 16 годині 30 хвилин їй зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що дочка задихається , порадила йому зателефонувати подружжю ОСОБА_10 та викликати швидку допомогу. Коло 17 години 30 хвилин прийшла додому де знаходилися лікар ОСОБА_6, подружжя ОСОБА_10 та медсестри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їй повідомили, що дочка ОСОБА_5 померла.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 1986 від 20 січня 2010 року ( а. с. 95 т. 1 ) смерть дитини ОСОБА_4 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї руками в період між 16 та 17 годинами 10 грудня 2009 року. Тілесні ушкодження в області шиї в виді полумісячних саден, чисельних екхимозів на віках двох очей, крововиливи в мякі тканини, переломів рожків щитовидного хрящя і пластини спричинені від здавлення органів шиї руками.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтвердила висновки експертизи та пояснила, що про здавлення шиї рукою свідчать наявність полумісяцевих саден на шиї - зліва однієї, а з права - чотирьох. Вказані садни могли бути залишені пальцями руки.

Повторна комісійна судово - медична експертиза № 60-К від 21 липня 2010 року та додаткова комісійна судово - медична експертиза № 104 К від 30 вересня 2010 року ( а. с. 64, 78 т. 2 ) підтверджують, що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок механічної асфіксії при здавленні шиї руками. Полумісяцева форма саден на бокових поверхнях шиї свідчать про те, що вони могли виникнути внаслідок дій пальців рук. Достовірно висловитися про положення руки (рук) на шиї дитини в момент спричинення тілесних ушкоджень неможливо із-за недостатнього описання локалізації поверхневих ушкоджень в області шиї.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтвердив висновки вказаних експертиз та пояснив, що виявлені в області шиї тілесні ушкодження виникли внаслідок здавлення шиї рукою. Точний механізм спричинення тілесних ушкоджень при експертному дослідженні встановити не вдалося із-за недостатності судово - медичних даних.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що знаходився в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 з 2008 року. Проживали однією сімєю в АДРЕСА_5. 20 жовтня 2008 року народився син ОСОБА_11, а 29 жовтня 2009 року - дочка ОСОБА_5. Дочка була бажаною дитиною та він мав достатній досвід по догляду за дітьми. 10 грудня 2009 року ОСОБА_2 залишила дітей для догляду, оскільки вона займалася необхідними їй справами. Біля 16 години дочка прокинулася та почала плакати. Взяв її на руки та почав заспокоювати. Дитину тримав на руках і права рука його знаходилась в області шиї ззаду. В той час, як намагався перемістити ліву руку, дитина почала вислизати з рук, а тому рефлекторно на долі секунди зжав правою рукою шию дочки ззаду. Дитина перестала плакати, а тому положив її на диван. Вийшов до кухні, а коли повернувся очі дитини були закриті та дочка не дихала. Зателефонував ОСОБА_2 і вона порадила через подружжя ОСОБА_10 викликати швидку допомогу. Через 10 - 15 хвилин прибув лікар ОСОБА_6, а через деякий час медсестри ОСОБА_14 та ОСОБА_7 та подружжя ОСОБА_10. Лікар ОСОБА_6 оглянув дочку, проводив штучне дихання, після цього повідомив, що дочка померла. Вважає, що смерть дитині заподіяв з необережності.

Такі ж покази ОСОБА_1 давав при відтворенні обстановки та обставин події від 17 червня 2010 року (а. с. 235 т.1.).

Як вбачається з матеріалів справи, показання ОСОБА_1 на досудовому слідстві і в суді, щодо обставин механізму утворення у потерпілої тілесних ушкоджень та мотивів дій, мають суттєві розбіжності.

У першому поясненні від 10 грудня 2009 року (а. с. 15 т.1) ОСОБА_1 повідомив, що підійшовши до дочки побачив, що вона не рухається, у неї було слабке дихання та серцебиття. Він робив їй штучне дихання, масаж серця і причину такого стану дитини не пояснював.

В заяві про скоєння злочину від 11 грудня 2009 року та при допиті його в якості підозрюваного 11 грудня 2009 року (а. с. 30, 42 т.1) показав, що донька плакала, бажав її заспокоїти, для чого двічі стиснув їй шию двома пальцями руки. Після цього дитина обмякла, стала ікати.

Після предявлення обвинувачення у скоєнні навмисного убивства дочки, ОСОБА_1 вину свою визнав повністю, але від показів відмовився (а. с 69. т.1). При додатковому допиті в якості обвинуваченого від 23 грудня 2009 року (а.с.70 т.1), ОСОБА_1. показав, що хотів поправити одяг на дитині, і попереджаючи можливість її падіння, пальцями лівої руки двічі натиснув на шию доньки. Щодо тривалості такого натискування пояснювати відмовився.

При провадженні комплексної судової психолого - психіатричної експертизи (а. с. 81 т.1), ОСОБА_1 пояснив, що донька була не спокійна, він перед цим посварився з незнайомим чоловіком, відчув агресію, дуже нервував, і зі злості надавив на шию доньки двома пальцями.

Приведені докази підтверджують факт спричинення ОСОБА_1 смерті своїй малолітній доньці ОСОБА_4.

При вирішенні питання про спосіб завдання смерті малолітній дитині та мотиву дій направлених на завдання смерті, суд приймає до уваги такі докази.

З показів потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що ЗО листопада 2009 року дочці ОСОБА_5 було зроблено щеплення. Після цього поведінка доньки змінилася, вона стала неспокійною і до 10 грудня 2009 року прокидалася через кожні 40 - 45 хвилин та плакала. В цей день залишила дітей з ОСОБА_1І оскільки вважала, що він має достатній досвід догляду за малолітньою дитиною.

Такі ж покази в судовому засіданні дав і підсудний ОСОБА_1 та пояснив, що неспокійна поведінка дитини мала місце і 10 грудня 2009 року. Цього дня він вжив одну пляшку пива і дійсно мав місце конфлікт з невідомим чоловіком, який прийшов до його житла та навязливо пропонував йому випити. Біля 16 години ЗО хвилин він готував кашу дитині і коли ОСОБА_4 прокинулась та почала плакати, покормити він її не міг, оскільки каша до кормління не була готова. Тому він ходив то до дитини, то до кухні.

З показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_15 вбачається, що ОСОБА_1 не міг пояснити обставини смерті доньки. Його поведінка була не звична, він був збентежений, але реакція на смерть дитини була спокійна.

В поясненнях, які ОСОБА_1 давав безпосередньо після вчинених дій, а саме: в заяві від 11 грудня 2009 року та в протоколі допиту в якості підозрюваного від 11 грудня 2009 року ( а. с. ЗО, 42 т.1) він зазначав, що мотивом здавлення рукою шиї дитини було намагання її заспокоїти. Такі ж пояснення він дав експертам при проведенні комісійної судової психолого - психіатричної експертизи від 30 грудня 2009 року ( а. с 81 т.1).

Про те, що такі пояснення підсудний давав комісії експертів, пояснювала в судовому засіданні експерт ОСОБА_16

Підсудний ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_17 стверджували в судовому засіданні, що вказані покази підсудний дав під психологічним та фізичним тиском з боку працівників Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів перевірки вказаних пояснень видно, що прокуратурою Миколаївського району повно перевірені вказані твердження і постановою від 11 листопада 2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області за відсутністю ознак складу злочину ( а. с. 134-168 т.2).

Висновки судово - медичних експертиз № 1986 від 20 січня 2010 року, № 60 К від 21 липня 2010 року, № 104 К від ЗО вересня 2010 року ( а. с. 95 т.1, 64, 78 т.2) свідчать про те, що на тілі дитини виявлені й інші тілесні ушкодження, а саме: крововилив в області передньої поверхні живота, крововиливи в мякі покрови голови та під оболонку головного мозку, які виникли від дії тупих твердих предметів за 7 - 10 діб до смерті.

В судовому засіданні встановити хто з батьків завдав дитині такі тілесні ушкодження не вдалось, а тому прокурор відмовився від обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не змогли пояснити обставини походження цих тілесних ушкоджень. Але не заперечували, що крім них інші особи не мали доступу до дитини.

Вказані обставини свідчать про ставлення батьків до дитини та спростовують пояснення підсудного ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, що ОСОБА_1 добре відносився до дитини.

За висновком комплексної судової психолога - психіатричної експертизи № 941 від 30 грудня 2009 року (а.с. 81 т.1 ) ОСОБА_1 психічними захворюваннями не страждає та в момент вчинення протиправних дій не знаходився в емоційному стані, в тому числі і в фізіологічного афекту, яке могло суттєво вплинути на його поведінку.

Вказані докази свідчать про те, що пояснення ОСОБА_1, які він давав при складанні заяви 11 грудня 2009 року ( а. с 30 т.1), при допиті в якості підозрюваного 11 грудня 2009 року (а. с 42 т. 1) та при проведенні комплексної психолого - психіатричної експертизи 23 - 30 грудня 2009 року (а. с. 81 т.1) щодо мотиву дій, є достовірними.

Згідно з висновками судово медичної експертизи № 1986 від 20 січня 2010 року ( а. с 95 т.1), комісійної судово - медичної експертизи № 60 К від 21 липня 2010 року ( а. с 64 т.2), додаткової комісійної судово - медичної експертизи № 104 К від 30 вересня 2010 року ( а. с. 78 т.2), при судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_4 на бокових поверхнях шиї виявлені полумісяцеві садни, які свідчать про те, що вони могли утворитися внаслідок дій пальців рук, локалізація пошкоджень в області шиї свідчить про те, що захват шиї руками міг бути здійснений при любому взаємному положенні потерпілої і підсудного (як ззаду так і з переду).

З показів експертів ОСОБА_12 та ОСОБА_18 вбачається, що на шиї дитини виявлені такі пошкодження - зліва одне садно, а з права - чотири. Такі садни можуть утворитися від здавлення пятьма пальцями руки. Беззаперечно здавлень було не менше одного. Могло бути і більше стискань, але судово - медичних даних про це не має. Не має даних про те, якою рукою, правою чи лівою, спричинені ці пошкодження, але спричинені вони з достатньою силою.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 пояснював, що в ході попереднього розслідування не міг точно вказати якою рукою він стиснув шию дитини і стверджував, що тільки при відтворенні обстановки та обставин події він міг точно відтворити положення руки. Стверджує, що стискання шиї дитини було правою рукою.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 17 червня 2010 року ( а. с. 235 т.1) та долучених до нього таблиць зображень вбачається, що ОСОБА_1 при проведенні вказаної слідчої дії вказав, що стискання шиї дитини відбулося правою рукою.

Зважаючи на вказані докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 стиснув шию дитини правою рукою одним натиском. При цьому, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_4 станом на 10 грудня 2009 року досягла віку 1 місяць і 11 днів ( а. с.27 т. 1 ), а ОСОБА_1 працював тривалий час вантажником ( а. с. 212 т. 1 ), а тому стискання шиї рукою мало достатню силу.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджував, що смерть малолітній дочці ОСОБА_5 спричинив необережно, при цьому механізм спричинення тілесних ушкоджень в області шиї він викладав по різному. Так, при допиті в якості обвинуваченого від 23 грудня 2009 року ( а. с 70 т.1) показав, що хотів поправити одяг на дитині і попереджаючи можливість падіння натиснув на шию дитини пальцями руки; при відтворенні обстановки та обставин події від 17 червня 2010 року ( а. с. 235 т.1) пояснив, що при переміщені лівої руки дитина почала вислизувати і він здавив шию правою рукою для того щоб утримати дитину.

Згідно висновків комісійної судово - медичної експертизи № 60 К від 21 липня 2010 року, №104 К від 30 вересня 2010 року ( а. с. 64, 78 т.2) виникнення пошкоджень, які привели до смерті, при обставинах вказаних підсудним при його допиті та відтворенні обстановки та обставин події, не виключаються.

При допиті експерт ОСОБА_19 пояснив, що покази підсудного комісія сприймала як можливі, а тому і прийшла до висновку, що такі обставини не виключаються. Прийти до достовірних висновків було неможливо через недостатність даних.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази та ймовірність висновків експертів, суд вважає покази ОСОБА_1 від 23 грудня 2009 року ( а. с. 70 т. 1 ), 17 червня 2010 року ( а. с. 235 т. 1 ) та його покази в судовому засіданні, в частині опису механізму спричинення смерті дитини, недостовірними.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 з метою заспокоєння доньки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер його дій та передбачаючи можливість настання смерті, з достатньою силою натиснув рукою на шию малолітньої дитини з двох сторін, свідомо припустивши її смерть.

Суд вважає, що вказані дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за п.2 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство малолітньої дитини.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує те, що він має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, як помякшуючу покарання обставину.

ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання та місцем тимчасової роботи, задовільно - за місцем навчання. Обтяжуючих покарання обставин при судовому розгляді справи не встановлено.

З урахування вчинення підсудним особливо тяжкого злочину та викладених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 115 КК України.

З протоколу від 11 грудня 2009 року ( а. с. 31 т.1) вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий в якості підозрюваного 11 грудня 2009 року. У ході судового розгляду справи встановлено, що фактично ОСОБА_1 був затриманий 10 грудня 2009 року. Таким чином строк відбуття покарання у виді позбавлення волі слід рахувати з 10 грудня 2009 року.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на десять років.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з 10 грудня 2009 року.

ОСОБА_1 міру запобіжного заходу, до набрання чинності вироком суду, залишити у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, через апеляційний суд Миколаївської області, у місячний строк з моменту вручення копії вироку засудженому, в той же строк, але з моменту оголошення вироку, іншими учасниками судового розгляду.

Головуючий: