№ 336/3917/17
пр. № 1-кс/336/543/2017
УХВАЛА
Іменем України
19 липня 2017 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0002731 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
18.07.2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадження за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, в якому слідчий просить винести ухвалу про арешт майна, а саме одягу, вилученого у ОСОБА_6 при затриманні в порядку ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, вказавши, що 14.07.2017 року в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 , які підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України. В ході затримання було проведено обшук підозрюваного та вилучено у нього одяг та взуття, які мають значення для встановлення обставин злочину, оскільки можуть містити на собі сліди злочину.

Оскільки твердження слідчого щодо наявності підстав для розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею визнанні безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання розглядалось за участю захисника підозрюваного.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання, посилаючись на те, що при вилучення речей не були дотриманні положення КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у СІЗО у зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому розгляді клопотання участі не брав.

З наданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченому ст. 121 ч. 2 КК України за наступних обставин. 13.07.2017 року в період часу з 20.00 по 21.00 годині ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в районі зупинки громадського транспорту по вул. Бочарова у м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_7 , умисно наніс ОСОБА_7 множинні удари руками в область голови і обличчя та ногами в область тулубу, спричинивши ОСОБА_7 набряк головного мозку, кровили ви під оболонку та у речовину головного мозку, закриту внутрішньочерепну травму, о кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що потягли смерть ОСОБА_7 13.07.2017 року.

14.07.2017 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, при цьому було проведено його обшук та вилучені одяг та взуття.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Незважаючи на те, що клопотання подане з пропуском визначеного ст. 171 КПК України, слідчий суддя, враховуючи тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 та наслідки у виді смерті людини, вважає за необхідне розглянути вказане клопотання.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , від яких сталась смерть останньої, при цьому у нього при затриманні вранці 14.07.2017 року вилучили одяг та взуття, в які він ймовірно був одягнутий в момент подій, тож слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що на одязі та взутті ОСОБА_6 можуть бути сліди злочину, зокрема, сліди крові загиблої, тощо, тож такі речі можуть бути використані у кримінальному провадженні як докази, у зв`язку з чим наявні підстави для їх арешту з метою подальшого дослідження.

Керуючись ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0002731 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 14.07.2017 року при затриманні та обшуку ОСОБА_6 майно, а саме: джинси сірого кольору, футболку сірого кольору з білими смугами на рукавах, сандалі червоного кольору, куртку чорну з вставками синього кольору, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0002731 за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

Відповідно до положень ст. 175 КПК України виконання ухвали суду покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, ОСОБА_6 , захиснику не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

19.07.17