АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/43/17 Справа № 200/30/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003539 від 17.08.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2016 року, ухвалений стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дімітрово Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей відповідно до ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання: у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 11.11.2014 року по 07.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Позов прокурора задоволений та стягнуто з ОСОБА_8 на користь Комунального Закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської обласної ради 50 грн. 21 коп.; на користь Комунального Закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради 518 грн. 73 коп.; на користь Комунального Закладу «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради 4218 грн. 36 коп.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 3588 грн. 04 коп. на рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 грн. на рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено долю речових доказів та стягнуто судові витрати.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 17 серпня 2014 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу кіоску, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , у процесі сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків з раніше незнайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи умисно, наніс один удар гострим предметом, який володів колючо-ріжучими властивостями в ділянку грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_10 , заподіявши останньому тим самим тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, діючи умисно, наніс один удар гострим предметом, який володів колючо-ріжучими властивостями в ділянку грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_9 , заподіявши останньому тим самим тілесні ушкодження у вигляді, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим подана апеляційна скарга, в якій просить вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2016 року скасувати, а кримінальне провадження № 0003539 направити до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для нового судового розгляду в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог, не конкретизуючи свої вимоги, посилається на те, що вирок суду в частині визнання його винним за ч. 1 ст. 121 КК України є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з суттєвими порушеннями норм процесуального права, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, позицію обвинуваченого, який, уточнивши вимоги апеляційної скарги, просив змінити вирок суду, зменшивши, призначене йому покарання, його захисника, який також просив зменшити покарання, призначене обвинуваченому, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у заподіянні умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння, при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив та послався на них у вироку.

Зазначені висновки зокрема підтверджуються: показами самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив суду, що 17.08.2016 року він був вдома разом з ОСОБА_11 . В цей час йому зателефонував ОСОБА_12 та запропонував зустрітися на переїзді, розпити пляшку горілки. Він погодився, вони з ОСОБА_11 взяли кавун і пішли на переїзд до кіоску, в нього з собою був складний ніж, щоб різати кавун. Біля кіоску вони зустрілись з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , потім підійшли потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . ОСОБА_13 з ОСОБА_12 посварилися і ОСОБА_13 пішов додому, а він дістав ніж та порізав кавун. У ОСОБА_12 виник конфлікт з потерпілими, але вони його залагодили. Потерпілі купили пляшку горілки і почали розпивати її разом з ОСОБА_12 . Через деякий час між потерпілими та ОСОБА_12 і ОСОБА_11 виник конфлікт і він побачив, як ОСОБА_9 бив ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 бив лежачого ОСОБА_12 , який нібито був без свідомості. ОСОБА_12 був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Він підійшов до них та зробив потерпілим зауваження, але потерпілі повернулись до нього і відтіснили його до дверей міліції, де був глухий кут. Він спиною уперся в двері і з метою оборони дістав з кармана ніж, який був в поліетиленовому кульку, та тримаючи ніж в руці виставив руку прямо і почав ним розмахувати. При цьому він сказав потерпілим, щоб вони не підходили. Коли потерпілий ОСОБА_10 наносив йому удар в голову, він наткнувся на ніж, який він тримав у руці. Після цього ОСОБА_10 розвернувся та пішов від нього. Потерпілий ОСОБА_9 продовжував наносити йому удари в голову кулаками. Він руку з ножем не вбирав і ОСОБА_9 також наткнувся на ніж. Будучи з ножем в тілі, ОСОБА_9 продовжував розмахувати руками, намагаючись його вдарити. Потім ОСОБА_9 сам знявся з ножа, він з його тіла його не виймав, та пішов геть. Потерпілі сіли в автомобіль, який стояв поруч, і поїхали в лікарню. Він удари ножем потерпілим не наносив. Все відбувалось в темряві і потерпілі не бачили ножа. Коли потерпілі поїхали, він підійшов до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який був весь у крові. Він допоміг їм підвестися, довів їх додому і пішов до сестри ОСОБА_14 . Сестрі він нічого не повідомив про конфлікт і коли йому стало відомо, що його розшукують, він уїхав з міста;

показами потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 17.08.2014 року, приблизно о 01.00-02.00 годині, він з ОСОБА_9 , пішли до нічного кіоску, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , купити цигарки. Біля кіоску було два столика, за ними сиділи троє чоловіків. Один з них був ОСОБА_12 , з яким він раніше навчався, і ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , яких він не знав. Він та ОСОБА_9 стояли осторонь, нижче кіоску, до них підійшов ОСОБА_12 , який був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Він відійшов від ОСОБА_9 до кіоску, де придбав цигарки і бокал пива. Коли він допив пиво, то побачив, що ОСОБА_12 сидить на асфальті і спить. Він підійшов до нього і запропонував йому піти додому, але ОСОБА_12 підскочив і кинувся на ОСОБА_9 , який його відштовхнув і ОСОБА_12 впав на землю. Після цього до ОСОБА_9 підбіг ОСОБА_11 , який стояв біля ОСОБА_8 , і також кинувся на ОСОБА_9 , можливо щоб заступитися за ОСОБА_12 ОСОБА_11 та ОСОБА_9 почали штовхатися, в ході чого ОСОБА_11 впав. Коли ОСОБА_9 знаходився біля ОСОБА_11 , ОСОБА_8 покликав його і відвів в сторону. У ОСОБА_8 на руці була кофта, і коли він підійшов до обвинуваченого, в цей момент, з-під кофти ОСОБА_8 дістав ніж, і він відчув удар в лівий бік. Він відчув, що в нього пішла кров, виникла слабкість. Після цього ОСОБА_8 відійшов від нього. Він пішов до дороги, де в цей момент під`їхав знайомий, якого він попросив відвести в лікарню. Він сів в автомобіль, за ним в машину сів ОСОБА_9 , який сказав, що його також поранили. Знайомий відвіз їх в лікарню, де їм надали медичну допомогу;

показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 17.08.2014 року, приблизно о 01.00-02.00 годині ночі, він з ОСОБА_10 , пішли до нічного кіоску, розташованому біля будинку АДРЕСА_2 , за цигарками. Він був в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню. Купивши цигарки, вони стояли спілкувались зі своїм знайомим ОСОБА_12 . У нього виник конфлікт з ОСОБА_12 , під час якого він штовхнув останнього і той впав. Після цього товариш ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , намагався його вдарити, він також штовхнув останнього і той впав. Його покликав ОСОБА_8 , який стояв біля кіоску. Він підійшов до ОСОБА_8 і коли він озирнувся на ОСОБА_10 , який його покликав, в цей момент він відчув різкий біль в області грудної клітини. Самого удару він не бачив, ОСОБА_8 нічого не казав. Він розвернувся і відійшов від обвинуваченого. Поруч стояла машина товариша, він сів в машину і зрозумів, що його поранили ножем. Товариш відвіз його та ОСОБА_10 до 4-ї міської лікарні, де їм надали медичну допомогу;

показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що 17.08.2014 року, приблизно о 03.00 годині, до неї до дому прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , який є її рідним братом, і повідомив, що в нього неприємності і щоб вона забрала до себе на деякий час мати, яку він доглядав, а він деякий час буде відсутній. Що трапилось, він не пояснив. Вона не бачила на браті ні тілесних ушкоджень, ні порваного одягу. Брат тільки сказав, що він не може їсти, бо в нього болить кадик. Останні п`ять років ОСОБА_8 ходить з паличкою, так як у нього на нозі язва. У брата майстерня, де він точив ножі; показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що 17.08.2014 року, приблизно о 01.00 год., він проїжджав повз кіоску на вул. Баженова в м. Дніпропетровську, де побачив знайомих потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , які були в крові і просили відвести їх до лікарні. Він посадив їх в машину і відвіз в лікарню;

поясненнями експерта ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні підтвердила висновки судово-медичних експертиз № 3620е від 18.09.2014 року, № 3619е від 18.09.2014 року, №4467-е від 12.11.2014 року, № 4830е від 15.12.2014 року, № 4829е від 15.12.2014 року та пояснила, що характер та локалізація виявлених тілесних ушкоджень як у ОСОБА_10 так і у ОСОБА_9 не могли бути спричинені за механізмом, на який вказував обвинувачений під час судового засідання, а саме, що потерпілі самі наштрикнулись на ніж, який він тримав у прямо виставленій вперед руці. Так як тілесні ушкодження були нанесені в напрямку зліва на право, з гори до низу, що свідчить, що потерпілим було завдано удар ножем. При тому механізмі, на який вказує обвинувачений, раньові канали у потерпілих не могли мати такого напрямку, як встановлено в експертизі. Виявлені у потерпілих тілесні ушкодження не суперечать механізму, на які вказував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту з ними;

Винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться також дослідженими судом письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.08.2014 року та фото таблицею до нього, відповідно якого було оглянуто місцевість, яка розташована біля кіоску по вул.Баженова, 102, в м. Дніпропетровську (т.1 а.с.15-20); протоколом огляду від 28.08.2014 року та фото таблицею до нього, відповідно якого була оглянута футболка чорного кольору фірми «Адідас», яку добровільно видав ОСОБА_10 , ліворуч на футболці знаходиться пляма з речовиною бурого кольору та наскрізна дірка з рівними краями довжиною приблизно 1 см (т.1 а.с.66-67); протоколом огляду від 28.08.2014 року, відповідно якого була оглянута футболка сірого кольору фірми «Рібок», яку добровільно видав ОСОБА_9 , ліворуч з передньої сторони на футболці знаходиться пляма з речовиною бурого кольору та наскрізна дірка з рівними краями довжиною приблизно 1 см (т.1 а.с.68-69); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2014 року, відповідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 17.08.2014 року йому спричинила тілесне ушкодження (т.1 а.с.73-74); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2014 року, відповідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 17.08.2014 року йому спричинила тілесне ушкодження (т.1 а.с.77-78); висновком експерта № 3620е від 18.09.2014 року, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, з раною на грудній клітині ліворуч по задньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я (на відстані 122 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 19 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яка переходить в раньовий канал та проникає у плевральну порожнину. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч спричинено від однієї механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв у напрямку зліва направо в область грудної клітини ліворуч, що підтверджується характером рани (краї рани рівні, кінці загострені) та напрямком раньового каналу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, спричинені незадовго до первинного звернення за медичною допомогою в лікувальний заклад, в термін на який вказує потерпілий (т.1 а.с.93-95); висновком експерта № 3619е від 18.09.2014 року, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_18 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення з раною на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 8-го міжребер`я (на відстані 117 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 15 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яке переходить в раньовий канал, проникає в плевральну порожнину, з подальшим ушкодженням діафрагми, проникає в черевну порожнину та ушкоджує шлунок у верхній третині по великій кривизні, з явищами внутрішньочеревної кровотечі. Виявлене тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення ліворуч спричинене від механічної дій гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв у напрямку зліва направо та дещо згори донизу в область грудної клітини ліворуч, що підтверджується характером рани (краї рани рівні, кінці загострені) та напрямком раньового каналу. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення ліворуч з ушкодженням внутрішніх органів відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (т.1 а.с.104-106); протоколом обшуку від 23.10.2014 року, відповідно якого за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , в буд. АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено складний ніж, з довжиною леза приблизно 8 см (т.1 а.с.142-146); актом судово-психіатричної експертизи №360 від 12.12.2014 року, відповідно якого ОСОБА_8 хронічними психічними захворюваннями раніше не страдав та у теперішній час не страдає. Виявляв раніше та виявляє на теперішній час дисоціальний розлад особистості. У період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_8 не виявляв ознак якого не будь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. На той час по своєму психічному стану він міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. У теперішній час по своєму психічному стану ОСОБА_8 також може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с.206-208); висновком експерта № 62/02/03-531 від 08.12.2014 року, відповідно якого на футболці потерпілого ОСОБА_9 виявлене наскрізне пошкодження, яке являється колото-різаним і утворено в результаті удару з послідуючим розрізом тонким, плоским, твердим предметом, який має клинок з лезом і обухом, у тому числі ніж, яке могло бути утворено ножем, вилученим в ході обшуку в буд. АДРЕСА_1 або аналогічним предметом (т.1 а.с.240-252); висновком експерта № 62/02/-525 від 25.11.2014 року, відповідно якого на спинці футболки потерпілого ОСОБА_10 виявлено наскрізне пошкодження лінійної форми, довжиною 30 мм, осьова якого розташована паралельно низу футболки. Дане пошкодження є колото-різаним та утворене від удару з послідуючим розрізом тонким, плоским, твердим предметом, який має лезо та обух (т.2 а.с.7-10); висновком експерта № 62/02/-538 від 16.12.2014 року, відповідно якого на футболці потерпілого ОСОБА_10 виявлено наскрізне пошкодження, яке могло бути утворено ножем, вилученим 23.10.2014 року по АДРЕСА_1 , або іншим предметом який має аналогічну форму (т.2 а.с.45-49); протоколами проведення слідчих експериментів від 11.12.2014 та фото таблицями до них, відповідно яких потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 показали та розказали механізм спричинення їм колото-різаного поранення обвинуваченим ОСОБА_8 (т.2 а.с.103-105, 106-108); висновком експерта № 1225 від 19.12.2014 року, відповідно якого сліди крові на футболці потерпілого ОСОБА_9 від самого ОСОБА_9 або від ОСОБА_8 (т.2 а.с.117-119); додатковим висновком експерта № 4830е від 15.12.2014 року, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, з раною на грудній клітині ліворуч по задньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я на відстані 122 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 19 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла, яка переходить в раньовий канал та проникає у плевральну порожнину. Локалізація та характер виявленого тілесного ушкодження не суперечить механізму його спричинення, на який вказує потерпілий ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі ножем в грудну клітину ліворуч (т.2 а.с.128-129); додатковим висновком експерта № 4829е від 15.12.2014 року, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_18 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення з раною на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 8-го міжребер`я на відстані 117 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 15 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла, яка переходить в раньовий канал, проникає в плевральну порожнину, з подальшим ушкодженням діафрагми, проникає в черевну порожнину та ушкоджує шлунок у верхній третині по великій кривизні, з явищами внутрішньочеревної кровотечі. Локалізація та характер виявленого тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення з раною на грудній клітині ліворуч по передньо - пахвовій лінії в проекції 8-го міжребір`я з ушкодженням внутрішніх органів, не суперечать механізму його спричинення, на який вказує потерпілий ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі ножем в грудну клітину (тулуб) ліворуч (т.2 а.с.138-139); висновком експерта № 1247 від 22.12.2014 року, відповідно якого сліди крові на футболці потерпілого ОСОБА_10 від самого ОСОБА_10 (т.2 а.с.148-150).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що з боку обвинувачення було надано достатньо доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому діянь, які зібрані в межах діючого кримінального процесуального кодексу та, які суд першої інстанції обґрунтовано визнав достатніми, допустимими і достовірними, надавши їм належну оцінку у вироку.

При встановлених судом фактичних обставинах справи, дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.

Що стосується призначеного ОСОБА_8 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості, скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який, згідно ст.89 КК України, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має хронічне захворювання нижніх кінцівок, обставину, що пом`якшує покарання, а саме, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , відсутність обставин, що обтяжують покарання та правильно дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання практично мінімальне, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.

Крім того, згідно ч.5 ст.72 КК України, діючої в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Згідно вимог ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що у тому числі, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року та зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме, з 11 листопада 2014 року по 27 липня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає з боку суду порушень КПК України, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку, а отже, й підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження, з 11 листопада 2014 року по 27 липня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: