Справа № 308/9280/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.04.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року обвинувальний акт, складений і затверджений щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобовище, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженого, раніше судимого згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова в 2001 році за ч. 2 ст. 332 та ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 332 КК України,
за ч. 2 ст. 332 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.
В ухвалі суду вказується на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення. Крім того, вказується на те, що в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про роз`яснення підозрюваному його прав та вручення відповідної пам`ятки, а також про здійснені слідчим запити про надання документів. Судом також звертається увага на те, що зазначений висновок є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів. Тому суд прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту разом із додатками прокурору для усунення зазначених недоліків.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, і підлягає скасуванню через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність викладених в ухвалі висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на те, що попри відсутність в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, на що також указується в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016, висновки якого є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності зазначену норму закону та для всіх судів України. Крім того, вказує на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту, у зв`язку із чим, зазначені в ньому відомості жодним чином не впливають на доведеність вини обвинуваченого й, відповідно, на законність та обґрунтованість прийнятого судом у подальшому рішення. Тому, прокурор вважає, що висновок суду про те, що формальне недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, яке обумовлює повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованим. Просить ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
У зміненій апеляційній скарзі прокурор, окрім викладених в апеляційній скарзі доводів, посилається й на те, що суд, провівши повторне підготовче судове засідання за наявності в матеріалах кримінального провадження не скасованого (законного) судового рішення про призначення судового розгляду та прийнявши рішення про повернення обвинувального акту прокурору, допустив порушення процедури розгляду матеріалів кримінального провадження й не вмотивував викладені в ухвалі висновки; не зазначив про те, які саме вимоги норм КПК України були порушені органом досудового розслідування; не врахував те, що під час підготовчого судового засідання як прокурор, так і обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта. Просить ухвалу скасувати та призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги та зміни до неї, пояснення учасників судового розгляду: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу й зміни до неї і просила їх задовольнити ; представника обвинуваченого ОСОБА_6 - захисника адвоката ОСОБА_7 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає до скасування з таких підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 прокурору, а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки такий не містить формулювання обвинувачення, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Твердження місцевого суду про те, що обвинувальний не містить формулювання обвинувачення, на думку колегії суддів, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки конкретність викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, зокрема, в обвинувальному акті, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 , не викликає сумнівів, що у свою чергу свідчить про те, що формальне недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК жодним чином не порушує право ОСОБА_6 на захист, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині, у тому числі з посиланням на постанову Верховного Суду України від 24.11.2016, є такими, що заслуговують на увагу.
Під час розгляду апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 пояснив, що його підзахисному під час підготовчого судового засідання у місцевому суді були роз`яснені права та обов`язки, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також те, що його підзахисний зрозумів суть підозри, яка фактично є обвинуваченням.
У зв`язку з наведеним, таким, що не перешкоджав проведенню підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до судового розгляду, колегія суддів вважає висновок суду, викладений в ухвалі підготовчого судового засідання від 13 серпня 2014 року про призначення справи до судового розгляду. Необґрунтованими визнані і посилання суду на те, що в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про роз`яснення підозрюваному його прав та вручення відповідної пам`ятки, а також про здійснені слідчим запити про надання документів.
У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Вищенаведене також свідчить про те, що необґрунтованим є й твердження суду про те, висновок про повернення обвинувального акту є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й такі в матеріалах кримінального провадження відсутні.
При оцінці доводів апеляційної скарги та поданих до неї змін та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує матеріали кримінального провадження, які достовірно підтверджують, що під час проведення підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_6 була вручена пам`ятка про його права й, що останній повідомив, що такі йому зрозумілі та не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, що підтверджується журналом судового засідання.
Повторно призначивши підготовче судове засідання, суд першої інстанції не врахував наведене вище, чим порушив процедуру розгляду кримінального провадження, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині також є обґрунтованими.
Тому, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту під час проведення повторного підготовчого засідання вже після того, як кримінальне провадження було призначено до судового розгляду, а також із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду обвинувального акта в суді першої інстанції.
Водночас, колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного витікає, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку обвинувального акта.
З урахуванням наведеного, колегія суддів задовольняє змінену прокурором апеляційну скаргу ; судове рішення визнає незаконним та необґрунтованим, ухвалу суду скасовує, а кримінальне провадження вважає необхідним призначити до судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт, складений і затверджений щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 332 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків, скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: