АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/52/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/178/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дворічанського відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна та повернуто власникам тимчасово вилучені 06.01.2017 року в ході огляду місця події сідловий тягач-Е, марки «MAN 19.372», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , напівпричіп бортовий- НОМЕР_2 , марки «KRONE SDP 24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 , 8 фрагментів деревини породи дуб, з бирками №№503179481, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , 503179487, 503179488, що належать ДП «Куп`янське лісове господарство», які знаходяться на зберіганні на території Дворічанського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство».

Як зазначено в ухвалі, Слідчий СВ Дворічанського відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з начальником Дворічанського відділу Ізюмської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_10 про накладання арешту на тимчасово вилучені 06.01.2017 року в ході огляду місця події сідловий тягач-Е, марки «MAN 19.372», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , напівпричіп бортовий- НОМЕР_2 , марки «KRONE SDP 24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 , 8 фрагментів деревини породи дуб, з бирками №№503179481, 503179482, 503179483, 503179484, 503179485, 503179486, 503179487, 503179488, що належать ДП «Куп`янське лісове господарство», які знаходяться на зберіганні на території Дворічанського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 06.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.

Відомості про вищевказане кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України 06.01.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 246 КК України.

Вищевказане майно вилучене протоколом огляду місця події від 06.01.2017 року, згідно з ч.7 ст.237 КПК України вважається тимчасово вилученим майном.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив що вказані у клопотанні обставини не є достатніми для арешту майна, оскільки необхідність арешту ґрунтується лише на припущеннях, слідчим та прокурором не доведено необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні і що цей захід виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вказане рішення суду прийняте з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України та таким що суперечить йому, а тому ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

- підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна.

Між тим, вказані вимоги КПК України при поданні клопотання виконані не в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.

Колегія суддів вважає, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, як вартість деревени та транспортних засобів, зазначених в клопотанні прокурора фактично не з`ясовано.

П.7 ч.2 ст.131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурором при апеляційному розгляді не було доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таким чином судова колегія вважає що відсутня необхідність такого ступіню втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

За таких умов прокурором обставини передбачені ст.132 КПК України не доведено.

Судова колегія також зазначає що прокурор при апеляційному розгляді не зміг обґрунтувати яким чином спростовуються договір куплі-продажу лісоматеріалів (а.с.12-15) та наявність бирок щодо перевірки легальності лісопродукції (а.с.16-23).

Відповідно до протоколу огляду місця події (а.с.7-9) бирки щодо перевірки легальності лісопродукції (а.с.16-23) були в наявності під час огляду.

До ЄРДР внесено лише данні щодо виявлення незаконної порубки лісу за ст.246 КК України.

Між тим рапорт співробітника поліції ОСОБА_11 (а.с.5) що став підставою для внесення данних до ЄРДР не містить посилання щодо незаконної порубки лісу.

Прокурор при апеляційному розгляді взагалі не довів встановлення наявності фактичного місця незаконної порубки лісу та наявності слідів порубки ( спилу, порубки тощо).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачає.

Посилання в апеляції на недіючу редакцію ч.2 ст.170 КПК України судова колегія вважає недопустимим і не приймає до уваги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2017 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000007 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: