Справа №478/275/17 Провадження №1-кп/478/37/2017

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
16 березня 2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №1-кп/478/37/2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Недригайлів Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162, ч.1 ст.185 КК України,
В с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за таких підстав.
31 грудня 2016 року близько 01 год. ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.30 Конституції України, всупереч волі володаря домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 умисно, порушуючи недоторканість володіння потерпілого, незаконно, таємно проник у приміщення будинку та ліг відпочивати. Прокинувшись, ОСОБА_5 під час огляду приміщення будинку помітив ботики чоловічі спортивного типу, та в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, викрав чоловічі зимові ботики спортивного типу «Konors», вартістю 1000 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в зазначеному розмірі, яку відшкодовано.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла та за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення, укладена 28 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Під час досудового розслідування потерпілому ОСОБА_4 матеріальна шкода відшкодована повністю.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, згідно до вимог ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі положень ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину.
Згідно до ч.3, ч.5 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.
Під час судового засідання у потерпілого ОСОБА_4 з`ясовано, що останній розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , відноситься до категорії невеликої та середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`янінні.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162, ч.1 ст.185 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по даному провадженню підлягають поверненню законному володільцю згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
-за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення строком на 1 (один) рік.
Згідно до вимог ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: чоловічі зимові ботики спортивного типу «Konors», які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя