АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ПП «МБК» на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року,
за участю сторін:
представника ПП «МБК» - адвоката ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого процесуальним керівником у справі - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_8 , про призначення документальної позапланової перевірки під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 1 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27 січня 2017 року, а провадження у справі закрити.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, вислухавши думку представника ПП «МБК» про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про призначення документальної позапланової перевірки під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Частиною 3 ст. 307 КПК України регламентовано, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Також в апеляційному порядку, відповідно до ч. 6 ст. 304 КПК України, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про повернення скарги або відмову у відкритті провадження.

Зазначені положення передбачені й ч. 2 ст. 309 КПК України.

Крім того, частиною першою ст. 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначений перелік ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Ухвала слідчого судді про надання дозволу про проведення документальної позапланової перевірки не може бути предметом апеляційного перегляду, оскільки не входить до переліку, передбаченому ч. ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, а згідно з ч. 3 цієї статті заперечення проти такого рішення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Посилання представника ПП « МБК» на те, що зазначеною ухвалою порушені права ПП, а тому вони мають право на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, пунктом 8 ст. 129 Конституції України передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Проте, стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, але не перелік рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Такий перелік закріплений у Кримінальному процесуальному кодексі.

Як вбачається з Постанови Верховного суду м. Києва від 3 березня 2016 року, поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у главі 31 КПК, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію.

Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у главі 31 КПК, кореспондується із положеннями статті 24 КПК й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.

Офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Однак, представник ПП «МБК», посилаючись на те, що проведення перевірки порушено права підприємства, не навів будь-яких обґрунтувань, які ж саме права ПП «МБК» порушені ухвалою слідчого судді, яка оскаржується.

З наведених підстав не можна погодитись з доводами апелянта про те, що ухвала слідчого судді, на яку подана апеляційна скарга, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, колегія суддів відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення документальної позапланово перевірки, у апеляційного суду відсутні підстави для розгляду в апеляційному порядку апеляційної скарги представника ПП «МБК» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ПП « МБК» на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого процесуальним керівником у справі - прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_8 , про призначення документальної позапланової перевірки під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 1 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скарго та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяці з дня її оголошення

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .