Справа №198/201/17
Провадження №1-кп/0198/26/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.17 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000011 внесене в ЄРДР 14.01.2017 року за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с.Громівка Новотроїцького району Херсонської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, із освітою 8 класів, не одруженого, не працюючого, засудженого:

1)12.11.2008 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 115 ч.1, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Звільненого 12.06.2013 року умовно-достроково на один рік сім місяців п`ятнадцять днів.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2016 року ОСОБА_5 перебував у гостях у ОСОБА_6 , в будинку АДРЕСА_2 , куди також, близько 11:00 годин, прийшла і ОСОБА_4 , котра мала при собі мобільний телефон марки «Nokia-101», вартістю 261,25 гривень, що їй належав.

Під час розмови з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 реалізуючи виникший умисел, спрямований на шахрайство, а саме на заволодіння телефоном ОСОБА_4 , бажаючи звернути це майно на свою користь, шляхом зловживання довірою, попросив у останньої згаданий мобільний телефон нібито лише для здійснення телефонного дзвінка.

ОСОБА_4 будучи введеною в оману ОСОБА_5 відносно його дійсних намірів, вважаючи, що ОСОБА_5 зразу поверне телефон, у зазначений вище час передала йому мобільний телефон марки «Nokia-101», котрим ОСОБА_5 доводячи кримінальне правопорушення до кінця, шляхом зловживання довірою, повторно, з корисливих мотивів заволодів, після чого покинув місце скоєння злочину та майном, здобутим злочинним шляхом, розпорядився на власний розсуд, заподіявши тим самим ОСОБА_4 шкоду на суму 261,25 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину не визнав та надав покази про те, що 20.12.2016 року дійсно ОСОБА_4 на прохання дала йому мобільний телефон марки «Nokia» у тимчасове користування, на невизначений строк, котрий він повинен був повернути останній на її першу вимогу. В цей же день з телефоном ОСОБА_4 поїхав у місто Дніпро, і повернувшись приблизно через 4 дні, з власної ініціативи повернув ОСОБА_4 не її, а інший телефон. Умислу на шахрайство не мав. Чому ОСОБА_4 звернулась до поліції не розуміє.

Покази обвинуваченого в частині відсутності умислу на протиправне заволодіння чужим майном суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, і розцінює такі покази ОСОБА_5 як надані з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

- показами потерпілої ОСОБА_4 , про те, що 20.12.2016 року у будинку АДРЕСА_2 , на прохання ОСОБА_5 дала йому свій мобільний телефон марки «Nokia» лише для здійснення телефонного дзвінка, будучи впевненою, що ОСОБА_5 відразу його поверне. Однак ОСОБА_5 не попередивши її, не отримавши згоду на довгострокове користування цим майном, покинув будинок АДРЕСА_2 . Приблизно через тиждень ОСОБА_5 прибув за місцем її мешкання, попросив забрати заяву про злочин із поліції та віддав мобільний телефон, однак не той, що взяв у неї, а інший;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 187 від 24.01.2017 року, відповідно до котрого ринкова вартість мобільного телефону марки «Нокиа-101», станом на 20.12.2016 року, з урахуванням зносу, складає 261,25 гривень (т.2 а.м.к.п.28-32).

Покази свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 повернув потерпілій саме її майно (телефон), суд вважає брехливими, оскільки вони спростовуються як показами потерпілої, так і показами обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ті обставини, що ОСОБА_5 отримавши від потерпілої ОСОБА_4 телефон лише для здійснення дзвінка, одразу, маючи реальну можливість, його не повернув, при цьому не попередивши потерпілу і не отримавши від неї згоди на довгострокове користування цим майном, з телефоном ОСОБА_4 зник, а в подальшому через значний час та саме після звернення потерпілої до поліції повернув ОСОБА_4 не її, а інший телефон, свідчить про наявність умислу у ОСОБА_5 на шахрайство.

Проаналізувавши викладені вище докази, враховуючи їх достатність і допустимість суд вважає, що вина ОСОБА_5 в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно доведена, скоєне ОСОБА_5 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.190 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий. При відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючою суд для ОСОБА_5 визнав добровільне усунення заподіяної шкоди.

Також суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до котрої ризик небезпеки ОСОБА_5 як для суспільства так і для окремих осіб низький.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, результати досудової доповіді щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує, та відсутність обставин які обтяжують покарання, а також зважаючи на вартість майна яким заволодів ОСОБА_5 , суд призначає покарання останньому в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі, при цьому вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та застосовує до нього правила ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст.76 КК України ОСОБА_5 на протязі річного іспитового строку зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1