Справа № 152/1029/17
УХВАЛА

29 червня 2017 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області
ОСОБА_1 ,

при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
Шаргородського ВП ОСОБА_4 ,
Шаргородського ВП ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про арешт майна,
Слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке на теперішній час перебуває на зберіганні в Шаргородському ВП як тимчасово вилучене майно, та яке вилучено під час огляду місця події 27.06.2017 року, оскільки містить сліди злочину та є знаряддям вчинення злочину, зокрема, про арешт автомобіля «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , житель м. Олександрія Кіровоградської області.
Також, в клопотанні слідчий ОСОБА_5 зазначив, що після надходження заяви про злочин від директора ФГ ОСОБА_8 було оголошено план-перехоплення вантажного автомобіля, в результаті якого о 16 годині 27.06.2017 року означений автомобіль зупинено працівниками Гайсинського ВП на 511 км. автодороги М-12, в напрямку м. Умань, з зернотукотрав`яною сівалкою на кузові.
Крім того, слідчий зазначає, що в ході огляду місця події, який здійснювався 27.06.2017 року, було вилучено автомобіль «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на кузові якого знаходилася зернотукотрав`яна сівалка СЗТ 54, належна ФГ «Плебанівський сад», які поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Шаргородського ВП.
Так як вказаний автомобіль може містити сліди злочину, був пристосований для вчинення злочину, тобто був знаряддям злочину, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль, який на теперішній час знаходиться у тимчасовому володінні Шаргородського ВП.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий СВ Шаргородського ВП ОСОБА_5 його підтримав, зсилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
Перший заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просить його задовольнити з тих підстав, що зазначені слідчим СВ Шаргородського ВП ОСОБА_5 в клопотанні, так як автомобіль є знаряддям злочину та визнаний речовим доказом і приєднаний до матеріалів кримінального провадження.
Представник Шаргородського ВП, у володінні якого на теперішній час перебуває транспортний засіб, ОСОБА_4 в судовому розгляді клопотання не заперечував щодо його задоволення.
Власник транспортного засобу ОСОБА_6 в судовий розгляд клопотання про арешт майна не з`явився, повідомлявся шляхом телефонограми (а.п.24).
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого СВ Шаргородського ВП ОСОБА_5 , думки прокурора ОСОБА_3 та представника Шаргородського ВП ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, прийшов до наступного висновку.
Згідно із ч.ч.1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку… Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів… У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу… Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст.173 КПК України).
Заява директора ФГ «Плебанівський сад» ОСОБА_8 зареєстрована в Шаргородському ВП 27.06.2017 року о 14 годині 27 хвилин (а.п.3).
З рапорту начальника СРПП №3 Гайсинського ВП ОСОБА_9 начальникові Гайсинського ВП від 27.06.2017 року вбачається, що відповідно до введеного в області плану-перехоплення автомобіля «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ним, під час несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху, було зупинено означений автомобіль на 511 км. автодороги М-12 під керуванням водія ОСОБА_7 . На кузові автомобіля знаходилася сільськогосподарська сівалка (а.п.4).
З протоколу огляду місця події від 27.06.2017 року (а.п.5-6) вбачається, що місцем огляду є ділянка автодороги М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», зокрема, 511 кілометр вказаної дороги, де на узбіччі проїзної частини виявлено автомобіль «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , на кузові якого виявлено зернотукотрав`яну сівалку СЗТ 54, яку, як пояснив водій, було повантажено в с. Плебанівка Шаргородського району. Вказані речі автомобіль та сівалку вилучено під час огляду місця події в Шаргородський ВП.
Транспортний засіб «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 (а.п.14).
27.06.2017 року здійснено тимчасове вилучення вказаного автомобіля у водія, який ним керував того ж дня, що підтверджується протоколом тимчасового вилучення майна (а.п.15-16).
Крім того, з постанови про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 27.06.2017 року вбачається, що вантажний автомобіль «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та зернотукотрав`яна сівалка СЗТ 54 визнані слідчим Шаргородського ВП ОСОБА_5 речовими доказами, приєднані до матеріалів кримінального провадження і залишені на зберігання на спеціальному майданчику Шаргородського ВП (а.п.17).
Таким чином, в матеріалах кримінального провадження наявні належні та допустимі докази того, що наявні підстави для арешту транспортного засобу «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , зокрема, такі, що вказують на те, що вказаний автомобіль є знаряддям злочину, може зберігати на собі його сліди, є речовим доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає положенням ст.98 КПК України.
З висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зокрема, в пункті 45, вбачається, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».
Таким чином, слідчий в клопотанні та прокурор в судовому розгляді клопотання навели належні та допустимі докази того, що наявні підстави для накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення збереження його як знаряддя злочину та як речового доказу, відповідно до п.1 ст.170 КПК України.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу норм КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що накладення арешту на майно автомобіль «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , не порушує прав власника автомобіля, є розумним та співрозмірним обмеженню права власності ОСОБА_6 завданням кримінального провадження, так як означений транспортний засіб є знаряддям злочину, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
З огляду на вище проаналізовані обставини та те, що слідчим наведено та надано докази «поза розумним сумнівом» щодо наявності підстав для накладення арешту на майно в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, так як наявна розумна підозра вважати, що воно є знаряддям та доказом злочину, з метою збереження речового доказу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого ОСОБА_5 про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на вантажний бортовий автомобіль «MAN L 2000» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1996 року випуску, що належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , для забезпечення збереження його як речового доказу шляхом заборони користування, розпорядження майном ОСОБА_6 та іншим особам.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 .

Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що скасування арешту майна здійснюється в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1