Справа № 460/3832/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/176/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 23 листопада 2016 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Вербляни Яворівського району Львівської області, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , обвинуваченої по ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 23.11.2016 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та скерувати справу на новий судовий розгляд в Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23 листопада 2016 року обвинувачену ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.1 ст.286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000682 від 12 травня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України, провадженням закрито.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, у ході судового розгляду судом не досліджено повною мірою у чому полягало дійове каяття зі сторони обвинуваченої, а саме відшкодування нею завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Судом також не з`ясовано думку потерпілого з приводу звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Зазначене вище неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало у звільненні ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 45 КК України, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставами для скасування судового рішення.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги та просить їх задоволити. Обвинувачена та в її інтересах захисник заперечили вимоги апеляційної скарги та просять відмовити в її задоволенні

Згідно ухвали суду, обвинувачена ОСОБА_7 , 11 травня 2016 року, приблизно о 16 годині, керуючи технічно-справним транспортним засобом марки «Мазда 2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху по автодорозі Львів-Краковець, поблизу селища Краковець Яворівського району Львівської області, виконуючи маневр розвороту, порушила чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, а саме: п.п.1.5, 1.10 ( в частині термінів «дати дорогу» та «небезпека для руху»), 2.3 (б, д) 8.1, 10.1, які виразилися в тому, що керуючи транспортним засобом була неуважною та не стежила за дорожньою обстановкою. відповідно не реагувала на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахувала дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напр`ямку руху не переконалася, що зустрічна смуга вільна від транспортних засобів по якій рухався автомобіль марки «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , виїхала на смугу зустрічного руху автодороги, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме: зіткнення з автомобілем марки «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , в результаті якої ОСОБА_10 отримав закритий перелом лівої ключиці, який згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу функції лівої руки.
Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_7 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України..
Заслухавши доповідача, прокурора, обвинувачену, захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Дана норма містить в собі обов`язкові умови, за яких особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Наявність всіх цих умов одночасно є обов`язковою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, то в таких відсутні відомості, які б підтверджували повне відшкодування збитків потерпілому обвинуваченою ОСОБА_7 .

Тому в даному випадку слід погодитись з доводами прокурора, які наведені в його апеляційній скарзі про те, що у ході судового розгляду судом не досліджено повною мірою у чому полягало дійове каяття зі сторони обвинуваченої, а саме не встановлено повне відшкодування обвинуваченою ОСОБА_7 завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_10 .

Ч. 2 ст. 288 КПК України говорить про те, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд при винесенні своєї ухвали не з`ясував думку потерпілого про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі ст. 45 КК України.

Як вбачається з договору між потерпілим ОСОБА_10 та його представником адвокатом ОСОБА_11 (а/с 9), то в такому не надано право представнику (адвокату) ОСОБА_11 на дачу згоди від імені потерпілого на закриття кримінальної справи.

За таких обставин доводи прокурора, які він наводить в своїй апеляційній скарзі про те, що справа незаконно провадженням закрита без заслуховування думки потерпілого, є підставними і колегія судді з ними повністю погоджується.

Виходячи зі змісту, ст. 412 КПК України, істотними порушеннями кримінально-процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

У відповідності до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу та призначити новий розгляду суді першої інстанції.

З цього випливає, що в даному випадку суд першої інстанції істотно порушив вимоги КПК України, закривши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 в порядку ст.. 45 КК України, не заслухавши думку потерпілого з цього приводу, та не з`ясувавши обставини відшкодування шкоди потерпілому, що є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідноч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Враховуючи все вище наведе, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора є підставна та підлягає до задоволення, а ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 288, 376, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 23 листопада 2016 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку з дійовим каяттям скасувати та призначити новий розгляд у Яворівському районному суді Львівської області.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4