Справа № 473/2361/17
Провадження № 1-в/473/217/2017

УХВАЛА
іменем України
"27" липня 2017 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції із адміністративної будівлі державної установи «Вознесенська ВК №72», яка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1/ 11 серпня 2014 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України до 04 /чотирьох/ років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випровуванням з іспитовим строком 2 /два/ роки,

2/ 17 червня 2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до 02 /двох/ місяців арешту, /провадження № 1-кп/489/300/2014/.

3/ 25 вересня 2014 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186 КК України, на підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 04 /чотирьох/ років 01 /одного/ місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випровуванням з іспитовим строком 3 /три/ роки, /справа № 469/716/14-к/, відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14 січня 2015 року звільнення від відбування покарання скасоване, постановлено направити засудженого для реального відбування покарання, визначеного вироком суду від 25 вересня 2014 року /справа № 489/9546/14-к/, і який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72»,

4/ засудженого 15 квітня 2015 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України, до 04 років 02 місяців позбавлення волі /справа № 490/915/15-к/, якому ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 серпня 2015 року зараховано в строк відбування покарання з 23 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року /справа №490/915/15-к/, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 31 січня 2015 року по 15 травня 2015 року у строк відбування основного покарання з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі /справа № 473/396/16-к/, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 квітня 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року у строк відбування основного покарання з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі /справа № 473/396/16-к/;

про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України

В С Т А Н О В И В :
Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 квітня 2015 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання на підставі ст.71 КК України 04 роки 02 місяці позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислюється з 31 січня 2015 року.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 серпня 2015 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання час знаходження під вартою за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року, а сааме період часу з 23 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року.

05 лютого 2016 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області строк попереднього ув`язнення з з 31 січня 2015 року по 15 травня 2015 року, зараховано в строк відбуття основного покарання у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України та Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ.

07 квітня 2016 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області строк попереднього ув`язнення 23 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року, зараховано в строк відбуття основного покарання у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України та Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ.

За даними адміністрації державної установи «Вознесенська ВК №72» у засудженого ОСОБА_5 початок строку: 31 січня 2015 року, кінець строку : 12 лютого 2018 року.

Засуджений ОСОБА_5 під час тримання під вартою в державній установі «Миколаївський СІЗО» вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 19 червня 2015 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72» у Миколаївській області. За даний період відбування покарання характеризувався наступним чином: мав 01 /одне/ стягнення, заохочень не мав.

З 05 вересня 2016 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в державній установі «Даріївська ВК №10» у Херсонській області. За даний період відбування покарання вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 24 жовтня 2016 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72» у Миколаївській області. За даний період відбування покарання характеризувався наступним чином: має 01 /одне/ заохочення та мав 01 /одне/ стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

10 травня 2016 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії відповідно до статті 82 КК України, про заміну покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

06 грудня 2016 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії відповідно до статті 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від покарання в виді позбавлення волі. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення. Після розгляду комісією у порядку статті 81 КК України засуджений ОСОБА_5 мав лише одне заохочення, в виді подяки від 03 липня 2017 року правами начальника установи за підсумками роботи у другому кварталі 2017 року.

Загалом за весь період відбування покарання має 01 /одне/ стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку та 01 /одне/ заохочення від 03 липня 2017 року. У відношенні до представників адміністрації ввічливий та коректний. За час відбування покарання дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, але правил санітарії та гігієни дотримується тільки під постійним контролем з боку адміністрації установи. У майстерні установи на даний час не працевлаштований. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень для їх виконання. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. За характером спокійний, цілеспрямований. Підтримує зв`язок з родичами шляхом листування, побачень, отримує передачі. Зі слів засудженого у скоєному злочині розкаюється.

В клопотанні поданому до суду, засуджений ОСОБА_5 зазначив, що він відбув більше 3/4 частин призначеного судом основного покарання, у зв`язку з чим просив суд звільнити його умовно достроково від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, а також представник державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 та зазначали, що за період відбування основного покарання засуджений ОСОБА_5 , має лише 01 /одне/ заохочення, в виді подяки від 03 липня 2017 року правами начальника установи за підсумками роботи у другому кварталі 2017 року, та мав 01 /одне/ стягнення, яке на час розгляду його клопотання в судовому засіданні погашено в установленному законом порядку. Таким чином прокурор та представник державної установи «Вознесенська ВК №72» в судовому засіданні вважали, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Дослідивши особову справу засудженого ОСОБА_5 та його характеристиу, із яких вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується задовільно. Також матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 містять дані про те, що лише в 2017 році він не має діючих стягнень і до засудженого не застосовувалися заходи дисциплінарного впливу правами посадових осіб установи.
Вищевказані обставини свідчать про незначний за тривалістю часу період, в якому можливо зробити висновок про успішність процесу виправлення засудженого ОСОБА_5 .. В цілому, аналізуючи весь період відбування покарання засудженим ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі, суд приходить до висновку про неуспішність процесу виховання засудженого ОСОБА_5 , і про відсутність можливості ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування ст.81 КК України, тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 квітня 2015 року, в порядку ст.81 КК України, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 квітня 2015 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.
Суддя: ОСОБА_1