Справа № 570/2667/15-к
номер провадження 1-кп/570/13/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2016 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000686 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Оржів Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , який є раніше судимим 15 листопада 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.4 ст.296 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дюксин Костопільського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, проживає по АДРЕСА_2 , який є раніше не судимим

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 21 травня 2015 року, приблизно о 04 годині за попередньою змовою з ОСОБА_7 , групою осіб, перебуваючи на вул. Кузнєцова в смт. Оржів Рівненського району Рівненської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з хуліганських мотивів, з прямим умислом, з метою дістатися до бажаного місця знаходження, всупереч волі власника, незаконно заволоділи транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_5 за допомогою металевої сапи, яку відшукав у багажному відділі вказаного автомобіля, віджав двері зі сторони водія, в результаті чого розбилося скло. У подальшому, ОСОБА_11 відкрив двері автомобіля та разом із останнім проник до салону автомобіля, де за допомогою викрутки, яку відшукав в салоні, запустив двигун автомобіля марки «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_11 , проїхавши за кермом автомобіля приблизно 300 метрів, надав керування автомобілем ОСОБА_5 . Останній, керуючи вказаним автомобілем рухаючись по автодорозі в сторону с. Суськ Костопільського району Рівненської області не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з`їхав з дороги в кювет. У результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження та перекинувся. Після чого, ОСОБА_5 маючи намір приховати злочинну діяльність, дістав з багажного відділення автомобіля пляшку, місткістю 0.5 літра, всередині якої знаходився бензин, облив ним автомобіль та підпалив його, завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 24186 грн. 21 коп.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив обставини незаконного заволодіння його транспортним засобом обвинуваченими, не наполягає на реальному позбавленні волі обвинуваченим у разі відшкодування завданих йому збитків. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити повністю. Цю ж позицію підтримує і представник потерпілого - цивільного позивача.
Допитані у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (кожен окремо) вину у незаконному заволодінні транспортним засобом визнали повністю і суду детально розповіли, що 21 травня 2015 року, приблизно о 04 годині за попередньою змовою з ОСОБА_7 , групою осіб, перебуваючи на вул. Кузнєцова в смт. Оржів Рівненського району Рівненської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з хуліганських мотивів, з прямим умислом, з метою дістатися до бажаного місця знаходження, всупереч волі власника, незаконно, ОСОБА_5 за допомогою металевої сапи, яку відшукав у багажному відділі вказаного автомобіля, віджав двері зі сторони водія, в результаті чого розбилося скло. У подальшому, ОСОБА_11 відкрив двері автомобіля та разом із останнім проник до салону автомобіля, де за допомогою викрутки, яку відшукав в салоні, запустив двигун автомобіля марки «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_11 , проїхавши за кермом автомобіля приблизно 300 метрів, надав керування автомобілем ОСОБА_5 . Останній, керуючи вказаним автомобілем рухаючись по автодорозі в сторону с. Суськ Костопільського району Рівненської області не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з`їхав з дороги в кювет. У результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження та перекинувся. Після чого, ОСОБА_5 маючи намір приховати злочинну діяльність, дістав з багажного відділення автомобіля пляшку, місткістю 0.5 літра, всередині якої знаходився бензин, облив ним автомобіль та підпалив його. Обидва обвинувачені повністю погодилися із сумою завданих збитків.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи те, що обвинувачені (кожен окремо) в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Потерпілим ОСОБА_9 подано цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Потерпілий в поданій позовній заяві просить стягнути з обвинувачених солідарно на його користь майнову шкоду у розмірі 24186 гривень (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят шість) гривень, а також моральну шкоду в розмірі 70 000 гривень.
05 червня 2015 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень. Заставу було внесено тіткою обвинуваченого ОСОБА_12 . Під час проведення судового засідання від заставодавця ОСОБА_12 до суду надійшла заява про звернення коштів застави на користь потерпілого ОСОБА_9 для відшкодування завданої йому вказаним злочином шкоди.
Застава становить 24 360 гривень. Розмір майнової шкоди, яка завдана злочином ОСОБА_9 , визначений відповідно до висновку експерта № 3.3-92/15 від 19 червня 2015 року становить 24 186 гривень 21 коп.
Відповідно до п.11 ст. 182 КПК України застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою. Із поданої заставодавцем заяви, суд приходить до висновку про згоду заставодавця на звернення вказаних коштів застави на користь потерпілого.
У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих.
Відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення поданого потерпілим позову.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених (кожного окремо) та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудні (кожен окремо) сприяли розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючими покарання обставинами судом встановлено (для обох обвинувачених) вчинення злочину обвинуваченими в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину групою осіб, а для обвинуваченого ОСОБА_5 ще й рецидив злочинів.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудними своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, часткове відшкодування завданої злочином шкоди потерпілому (сплачено 5800 гривень), суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених (кожного окремо) без відбування покарання і звільненням їх від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у три роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:
- попросити публічно пробачення у потерпілого;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_7 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у три роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки:
- попросити публічно пробачення у потерпілого;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди , завданої внаслідок вчинення злочину, задоволити повністю.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 94186 (дев`яносто чотири тисячі сто вісімдесят шість) гривень 21 коп. у порядку відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином.
Після вступу вироку у законну силу звернути кошти застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_12 відносно ОСОБА_5 , в розмірі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень на користь потерпілого ОСОБА_9 на виконання вироку в частині відшкодування шкоди, завданої потерпілому злочином.
Речовий доказ по справі автомобіль марки ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1993 року випуску, залишити у власності потерпілого ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1