29.06.2017 Справа № 756/8530/17
Унікальний номер № 756/8530/17-к
Провадження № 1-кс/756/1207/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника володільця майна - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005942 від 25 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Слідчий вказує на те, 24.06.2017, близько 17 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ю. Кондратюка, 4-г, співробітниками поліції, під час перевірки автомобіля марки «БМВ-5300», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , було встановлено, що основний дублюючий номер кузова знищені механічним шляхом.

Того ж дня, за вказаною адресою, слідчим в порядку ст. 167 КПК України тимчасово вилучено автомобіль марки «БМВ-5300», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню за №0005942.

Як на підставу внесення клопотання про арешт, слідчий посилається також на те, що вилучений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0005942 від 25 червня 2017 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
З урахуванням вищевикладеного, з метою недопущення знищення, втрати або пошкодження майна, вважаю клопотання слідчого про арешт майна в частині заборони розпорядження обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що на арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу необхідно накласти із забороною розпорядження та користування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 167, 170, 171, 172, 173, 234, 236, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «БМВ-5300», д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді заборони розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом. Передати автомобіль «БМВ-5300», д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися ним будь-яким способом.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1