печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1397/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
14 січня 2016 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене під час огляду 31.08.2015 у ОСОБА_6 , а саме:
- мобільний телефон марки «Nokia 501» (IMEI): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-картою мобільних операторів «Лайф», «Київстар» («Діджус») та мікро SD 4 GB.
Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий посилається на те, що Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 від 19.11.2015, за фактами подій біля Верховної Ради України 31.08.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 342, ч. 3 ст. 345, ч.2 ст. 294, ст. 348 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2015 приблизно о 8 годині поруч із будівлею Верховної Ради України, за адресою: м. Київ вул. Грушевського буд.5, керівництвом партії ВО «Свобода» організовано зібрання членів даної партії та її прихильників для масових виступів у зв`язку із запланованим Верховною радою голосуванням за внесення змін до Конституції України.
Після зібрання представників політичної партії ВО «Свобода» та її прихильників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, маючи при собі дерев`яні та металеві палиці, вибухові пакети та вибухові пристрої, розташувалися навпроти кордонів з працівників правоохоронних органів, які виконували покладені на них обов`язки по охороні громадського порядку під час роботи Верховної Ради України.
Близько 13:30 вказані особи, дізнавшись про результати голосування та прийняття в першому читанні проекті змін до Конституції України, бажаючи спровокувати натовп до масових заворушень, розпочали активну фізичні протидію представника правоохоронних органів, яка супроводжувалася застосуванням предметів, спеціально пристосованих для заподіяння тілесних ушкоджень, димових шашок, вибухових пакетів та вибухових пристроїв.
У результаті своїми узгодженими діями представники політичної партії ВО «Свобода» та їх прихильники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи приймали активну участь у масових заворушеннях, що супроводжувалися фізичною протидією представникам влади із застосуванням зброї та предметів, які використовувались як зброя, що призвело до отримання смертельних поранень працівників правоохоронних органів, а саме: ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , а також спричинення тілесних ушкоджень 182 особам.
01.09.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.
Під час розслідування даного кримінального провадження встановлено, що підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на час вчинення кримінальних правопорушень перебували на посаді міліціонерів батальйону патрульної служби міліції ОП «Січ» ГУМВС України в м. Києві.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 216 та п. 1 перехідних положень КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів здійснюють слідчі прокуратури.
19.11.2015 із кримінального провадження № 0005672 виділені матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 та ОСОБА_6 в окреме провадження, яке зареєстровано в ЄРДР в той же день під № 0000613.
Крім того, в той же день відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора України здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 від 19.11.2015 доручено Головному слідчому управлінню Генеральної прокуратури України.
Під час огляду 31.08.2015 у Олійника був вилучений мобільний телефон марки «Nokia 501» (IMEI): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-картою мобільних операторів «Лайф», «Київстар» («Діджус») та мікро SD 4 GB, які використовувались як засіб для вчинення кримінального правопорушення.
Наступним робочим днем після вилучення зазначеного майна є 01.09.2015, проте у цей день клопотання подано не було, оскільки проводились невідкладні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин розслідуваних у кримінальному провадженні злочинів, здобувались відповідні докази та здійснювалось повідомлення про підозру, а також обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , а також іншим особам, причетним до вказаних кримінальних правопорушень. В подальшому у кримінальному провадженні тривалий час проводилась комп`ютерно-технічна експертиза по зазначеному вище мобільному телефону.
Посилаючись на наведені обставини та з урахуванням того, що вказані речі відповідають критеріям визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити та визнати поважними причини пропуску встановленого строку звернення з клопотанням.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував посилався на те, що слідчим при зверненні з клопотанням до слідчого судді було пропущено строк звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а відтак клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України і має бути повернуто прокурору.
Посилаючись на наведені обставини захисник підозрюваного просив в задоволенні клопотання відмовити а вилучені речі повернути підозрюваному.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 від 19.11.2015, за фактами подій біля Верховної Ради України 31.08.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 342, ч. 3 ст. 345, ч.2 ст. 294, ст. 348 КК України.
01.09.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.
Під час розслідування даного кримінального провадження встановлено, що підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на час вчинення кримінальних правопорушень перебували на посаді міліціонерів батальйону патрульної служби міліції ОП «Січ» ГУМВС України в м. Києві.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 216 та п. 1 перехідних положень КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів здійснюють слідчі прокуратури.
19.11.2015 із кримінального провадження № 0005672 виділені матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 та ОСОБА_6 в окреме провадження, яке зареєстровано в ЄРДР в той же день під № 0000613.
Крім того, в той же день відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора України здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 від 19.11.2015 доручено Головному слідчому управлінню Генеральної прокуратури України.
Під час огляду 31.08.2015 у Олійника був вилучений мобільний телефон марки «Nokia 501» (IMEI): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-картою мобільних операторів «Лайф», «Київстар» («Діджус») та мікро SD 4 GB, які використовувались як засіб для вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.
Слідчий суддя, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, враховуючи, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 ст. 167 КПК України, та могло бути одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є доходами від нього, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає клопотання необхідним задовольнити та накласти арешт на майно на ведене в клопотанні.
У даному кримінальному провадженні на даний час, всупереч ствердженням сторони захисту, існують вагомі докази, які приведені у клопотанні прокурора, що мобільний телефон має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні мобільного телефону до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Слідчим в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження майна як речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі сліди злочину, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя вважає наведені слідчим підстави пропуску строку звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України поважними, а відтак доводи захисника підозрюваного необґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене під час огляду 31.08.2015 у ОСОБА_6 , а саме:
- мобільний телефон марки «Nokia 501» (IMEI): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-картою мобільних операторів «Лайф», «Київстар» («Діджус») та мікро SD 4 GB.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду міста Києва.
Слідчий суддя ОСОБА_1