Номер провадження: 11-сс/785/204/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

перекладача: ОСОБА_10 ,

потерпілої: ОСОБА_11 ,

представника потерпілого: ОСОБА_12 ,

в присутності слідчого: ОСОБА_13 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 28 грудня 2016 року, у рамках кримінального провадження за №0008419 внесеному до ЄРДР 03.11.2016 року за ознаками ч. 2 ст. 146, ч.32 ст.289 КК України, якою продовжено строк тримання підозрюваного під вартою,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_14 у кримінальному провадженні №0008419 від 03.11.2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ланчхуті Республіки Грузії, громадянина Грузії, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2010 та 2014 року народження, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території України, зі слів раніше не судимого;

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 146, ч.3 ст.289 КК України, строком до 25.02.2017 року включно.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування в тому, що 02.11.2016року, біля 18 години 30 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , у підземному паркінгу, розташованому в будинку АДРЕСА_2 , незаконно позбавили свободи потерпілу ОСОБА_11 , шляхом затримання останньої і поміщення її в належний потерпілій автомобіль марки "Lexus GX 470" р/н НОМЕР_1 та заволоділи цим автомобілем вартістю 800000 грн., і з місця вчинення злочину зникли.
В подальшому на зазначеному автомобілі, насильно відвезли потерпілу до м. Києва, де з погрозою застосування та застосуванням насилля, протягом двох діб, утримували останню на території покинутої будівлі недобудованого заводу по вул. Лепсе 16 в м. Києві, вимагаючи від рідних та близьких грошові кошти в сумі 5000000 грн за її повернення.
Обґрунтовуючи своє рішення щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишилися, про що свідчить тяжкість кримінального правопорушення та об`єктивні дані щодо поведінки підозрюваного як під час подій, які інкримінуються підозрюваному як злочини та до застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - не змінилися.

Крім того слідчий суддя послався на надання прокурором достатніх матеріалів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та на відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і прийшов до висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя прийняв до уваги необхідність проведення відповідних процесуальних дій, які викладені у клопотанні слідчого та для виконання яких необхідно певний час.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокатом ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій вона, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, допущених під час її постановлення істотних порушень кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду, порушує питання щодо її скасування.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги захисник послалася на невідповідність клопотання положенням кримінального процесуального закону та відсутність доказів на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в тому числі, які вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також захисник послалася на порушення права на захист та залучення для участі в розгляді клопотання захисника ОСОБА_9 , повноваження якого не були підтверджені.

Крім того, на твердження адвоката ОСОБА_8 , під час розгляду клопотання слідчого, перекладач з грузинської мови не залучався, що на думку апелянта є порушенням права підозрюваного на захист.

Разом з цим, вказує, що участі у судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого вона не приймала, копію ухвали отримала лише 19.01.2017 року, а тому вважає що строк на апеляційне оскарження нею пропущений не був.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; прокурора, потерпілу та її представника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді; заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного:

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 03.11.2016 року до ЄРДР зареєстровано провадження №0008419 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 та ч.3 ст.289 КК України.

04.11.2016 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (а.с.41).

05.11.2016 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.146 та ч.3 ст.289 КК України (а.с.45-46).

07.11.2016 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області до 03.01.2017 року (а.с.86-87).
27.12.2016 року заступником прокурора Одеської області ОСОБА_18 по вказаному кримінальному провадженню продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 03 березня 2017 року (а.с.90).
28.12.2016 року оскарженою ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 25.02.2017 року включно.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146 та ч.3 ст.289 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням наступного.

Так, з наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні дій, які в сукупності з наявними та долученими до клопотання матеріалами, вказують на причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, на що вказують протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протокол огляду місця події; протоколи допитів свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , протоколами пред`явлення особи до впізнання, в ході якого потерпіла впізнала ОСОБА_7 та інших осіб, які вчинили відносно неї зазначені злочини.

Крім того, зазначені обставини були безпосередньо підтверджені в суді апеляційної інстанції потерпілою ОСОБА_11 , яка вказала на підозрюваного як на особу, які вчиняла відносно неї протиправні дії, які йому інкримінуються на даній стадії досудового розслідування.

В суді апеляційної інстанції прокурор вказав на те, що існуючі на час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися, а тому з урахуванням зазначених обставин та поведінки підозрюваного, як під час вчинення злочинів так і після їх вчинення, існують ризики переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Проаналізувавши обставини вчинених злочинів, поведінку підозрюваного на час вчинення зазначених правопорушень та його відношення до вчиненого, наслідків вчинених злочинів, а також тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на думку апеляційного суду, зазначені обставини вказують на існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч.3 ст.289 КК України та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання цим існуючим ризикам.

При вирішені питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, апеляційний суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Доводи захисника про порушення права підозрюваного на захист, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, під час допиту підозрюваного та ухвалення оскаржуваної ухвали підозрюваному було забезпечено як захисника, так і перекладача.

При цьому, апеляційним судом врахований той факт, що підозрюваний є громадянином іншої держави, на території України не має місця постійного проживання та роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та з урахуванням поведінки підозрюваного вказує на наявність існуючих ризиків.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчим та прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність продовження відносно підозрюваного строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, при апеляційному розгляді, будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді - не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 28 грудня 2016 року, якою у рамках кримінального провадження за №0008419 внесеному до ЄРДР 03.11.2016 року за ознаками ч. 2 ст. 146, ч.32 ст.289 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 25.02.2017 року включно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4