АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5358/16-к Номер провадження 11-кп/786/178/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002265 від 06.09.2016 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12.10.2016 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.11.2015 року та остаточно призначено покарання у виді трьох років одного місяцю позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 351,84 грн. , пов`язані із залученням експерта.

Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він прохає змінити щодо нього вирок суду та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що має ряд тяжких хвороб, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Крім того, просить зарахувати йому в строк попереднього ув`язнення час тримання під вартою по кримінальній справі, яка ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 02.08.2011 року була направлена на додаткове розслідування.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

Як встановив суд, 06 вересня 2016 року близько 15.40 год. поблизу будинку № 29 по вул. Олеся Гончара в м. Полтава ОСОБА_10 був зупинений працівниками поліції та на вимогу останніх в присутності понятих видав пістолет «EKOL Jaskal Dual», який згідно висновку судово-балістичної експертизи № 1721 від 13.09.2016 року, є вогнепальною зброєю, переробленою (нестандартною) зі стартового пістолета калібру 9 мм, придатною для проведення пострілів, а також 5 набоїв до нього, які, відповідно до вищевказаного висновку експертизи, є бойовими припасами, нестандартними, калібру 9 мм, придатними для стрільби.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 , перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення виходячи з такого.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За змістом ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вбачається зі змісту вироку, при визначенні виду та розміру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу винного, який будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини вчинив новий умисний злочин в період іспитового строку. В той же час, суд врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 та обставину, що його пом`якшує, а саме щире каяття. Належним чином обґрунтувавши своє рішення, суд призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст.263 КК України.
Оскільки злочин був вчинений ОСОБА_7 під час звільнення від відбування з випробуванням покарання у виді трьох років позбавлення волі, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.11.2015 року - остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 правильно призначено на підставі ст.71 КК України.
З огляду на це, апеляційні вимоги обвинуваченого про звільнення його від покарання з випробуванням суперечать положенням статей 71,75 КК України, а тому не підлягають до задоволення

Таким чином, переглянувши вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.
Вироком суду ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, проте не зазначено , що на підставі ч.5 ст.72 КК України цей строк тримання під вартою підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, як строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За таких обставин, апеляційним судом ОСОБА_7 має бути зарахований строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.
В той же час, виходячи з положень ст.72 КК України, прохання апелянта щодо зарахування йому на підставі ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення в іншому, не пов`язаному з цим, кримінальному провадженні не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2016 року щодо нього без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 12.10.2016 року по 14.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13