Справа № 755/8652/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "14" червня 2017 р.
На даний час ОСОБА_5 не вчинила всіх необхідний дій для виконання договорів та домовленостей, тим самим на протязі 2010 - 2016 років, зловживаючи довірою, вчиняла шахрайські дії направлені на заволодіння грошовими коштами фізичних осіб, товариств, підприємств, установ без виконання покладених обов`язків згідно договорів та домовленостей. Отримані грошові кошти ОСОБА_5 витратила на власні потреби.
Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.
Разом із тим, чинним КПК України не передбачено призначення перевірок в межах кримінального провадження прокурором або слідчим, зокрема, виключено п. 6 ч. 2 ст. 36 та п. 4 ч. 2 ст. 40 з Кримінального процесуального кодексу України, якими прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та слідчому надавались повноваження призначати ревізії та перевірки в порядку, визначеному законом.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребуються у разі, якщо такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України.
Крім того, слідчий та прокурор не наділені повноваженнями звертатись до слідчого судді з клопотанням про проведення перевірки, а слідчий суддя не має права такі клопотання розглядати. Поряд із цим, ст.78 ПК України стосується прав податкових органів і не закріплює права та процедуру призначення податкових перевірок слідчим суддею в рамках кримінального провадження. В той же час, з прийняттям ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, норми КПК України, згідно яких до повноважень слідчого та прокурора відносилось повноваження призначати перевірки (п.6 ч.2 ст.36, п.4 ст.40 КПК України), з кримінального процесуального закону було виключено.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, призначення податкових перевірок не відноситься до слідчих дій та до заходів забезпечення кримінального провадження, а отже КПК України не передбачає права слідчого на звернення до слідчого судді з таким клопотанням. В той же час, в КПК України процедура розгляду такого роду клопотань також відсутня, а тому такі клопотання не повинні розглядатись взагалі.
Також незаконним є визначення ДФС України відповідальною за організацію проведення позапланової перевірки та надання дозволу співробітникам ДФС України отримувати матеріали кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки воно не підлягає розгляду, а слідчий не має права на таке звернення до суду.
Керуючись ст.ст. 110, 233, 309 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про проведення виїзної документальної позапланової податкової перевірки - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя