справа № 642/4705/16к
провадження № 1 кп/642/ 324/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаська Лозова, українки, громадянки України, розлученої, з середньою освітою, офіційно не працюючої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20 травня 2016 року, приблизно о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля арки свого будинку, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_8 , повних анкетних даних якої під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, зустріла ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . У ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 на підставі раптово виниклої неприязні.
В ході словесного конфлікту, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керуючись прямим умислом, з мотивів раптово виниклої неприязні до ОСОБА_6 , вирішила спричинити останній тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , на відстані приблизно 40 сантиметрів, стоячи позаду ОСОБА_6 , в процесі словесного конфлікту, правою рукою взяла ОСОБА_6 за волосся в ділянці правої скроні та обома руками потягнула за волосся ОСОБА_6 до себе. Після чого ОСОБА_7 відпустила волосся ОСОБА_6 , висмикнув при цьому жмут волосся ОСОБА_6 , який залишився у неї в руках, який вона потім викинула на асфальт. Після чого ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки по потилиці праворуч.
Протиправними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3558-ая/16 від 30 червня 2016 року було нанесено наступні тілесні ушкодження: травматична ділянка відсутність волосся в правій скроневій області і травматична припухлість м`яких тканин в потиличній ділянці справа, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України не визнала та пояснила, що з потерпілою вона знайома давно, неодноразово замовляла в неї через інтеренет-магазин речі. Причиною конфлікту між нею та потерпілої стала відмова ОСОБА_6 переробляти сукню, яку ОСОБА_7 в неї придбала. 20 травня 2016 року, о 00 год. 30 хв., вона зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_8 біля арки свого будинку, випадково, зустріла потерпілу ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . ОСОБА_7 спитала у потерпілої, коли ж остання вирішить питання стосовно сукні. Потерпіла повинна була або її перешити, або повернути гроші. ОСОБА_6 ігноруючи запитання почала йти до таксі, обвинувачена схопила її зі спини та смикнула за кофту, одягнену на ній. Пояснила, що потерпілій удари не наносила, волосся в неї не висмикувала, зауважила, що схопивши її зі спини, можливо випадково захопила маленьку кількість волосся, але не жмут, як дає пояснення потерпіла, у зв`язку з чим, ніяких гематом у ОСОБА_6 бути не може. Крім того, заявлений цивільний позов потерпілої не визнає у повному обсязі, посилаючись на вищезазначені підстави.
Допитана в судовому засіданні за клопотанням сторін кримінального провадження свідок обвинувачення пояснила:
свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що потерпіла є її подругою та 20 травня 2016 року вони збирались їхати до клубу, для цього викликали таксі. Біля арки зустріли ОСОБА_7 в нетверезому стані з її знайомою. Обвинувачена сказала ОСОБА_6 , що остання повинна повернути їй гроші за сукню, або перешити її. Потерпіла відповідала обвинуваченій, що коли ОСОБА_7 буде в тверезому стані, вона з нею все з`ясує. Свідок разом з потерпілою направились до таксі, яке їх вже чекало. ОСОБА_7 схопила ОСОБА_6 за волосся та почала бити, в цей час вийшов таксист та намагався зупинити те, що відбувається. Приїхали співробітники поліції, склали всі необхідні документи;
Відповідно до вимог ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Згідно до положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування провини обвинуваченого покладається на слідчого та прокурора. На обґрунтування обвинувачення прокурором було суду надано кримінальне провадження і заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні в якості доказів провини обвинуваченого протоколів слідчих дій, інших процесуальних документів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та висновків експертів, відеозапису з відео регістратора, після дослідження яких, суд дійшов висновку, що незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, її винуватість у скоєнні вищезазначеного діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона займається торгівлею речей через інтернет-магазин. ОСОБА_7 придбала в неї сукню, яка стала причиною конфлікту.20 травня 2016 року ОСОБА_6 разом зі своєю подругою ОСОБА_10 виходила з арки будинку. Зустріли ОСОБА_7 , яка знаходилась у нетверезому стані разом, яка була з знайомою. Обвинувачена спитала в неї про сукню, потерпіла відповіла їй, що вони будуть вести розмову, після того, як ОСОБА_7 буде у тверезому стані та направилась до таксі. ОСОБА_7 наздогнала її, схопила за волосся, смикнула та потягнула до низу. Нанесла удар по потилиці та в живіт. Потерпіла плакала та прохала відпустити її. Свідок ОСОБА_10 тримала другу руку обвинуваченої, щоб вона не наносила їй удари. Пояснила, що ОСОБА_7 висмикнула їй жмут волосся, в результаті чого в неї з`явилась гематома. В судовому засіданні наполягала, що саме цими діями ОСОБА_7 спричинила їй тілесні ушкодження;
- вищезазначеними поясненнями в судовому засіданні свідка: ОСОБА_9 .
Оцінюючи зазначені свідчення з огляду на вимоги ст.ст.85,86,87 КПК України суд вважає їх належними та допустимими, оскільки зазначені свідки послідовно давали аналогічні свідчення і протягом досудового слідства;
- протоколом слідчого експерименту та доданого до нього ілюстративного матеріалу від 23 червня 2016 року, згідно з якого в приміщенні ХОБСМЄ у присутності слідчого, понятих, спеціаліста, експерта, потерпіла ОСОБА_11 розповіла та показала механізм нанесення удару при подіях, які мали місце 20 травня 2016 року;
- висновком судово-медичної експертизи №3558-ая /16 від 30.06.2016 року, згідно з яким громадянці ОСОБА_6 спричинені наступні тілесні ушкодження: травматична ділянка відсутність волосся в правій скроневій ділянці і травматична припухлість м`яких тканин в потиличній ділянці справа. Ділянка відсутності волосся утворилась в результаті травматичного впливу за механізмом виривання. Травматична припухлість м`яких тканин утворилися в морфологічних ознак, могли бути отримані в строк протягом 1 доби до проведення огляду (20.05.2016 р.) За ступенем тяжкості: травматична ділянка відсутність волосся в правій скроневій області і травматична припухлість м`яких тканин в потиличній ділянці справа викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання гр.. ОСОБА_6 дані в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень;
- протоколом перегляду відеозапису з камери відео регістратора автомобіля від 26 липня 2016 року на DVD диску , на якому відображено початок події, які мали місце 20 травня 2016 року за адресою: м. Харків, вул. К. Маркса, 2/15;
- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камери відео регістратора автомобіля від 26 липня 2016 року.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченої ОСОБА_7 в частині невизнання вини щодо вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються зібраними по справі допустимими доказами, що наведені вище, сукупність яких дозволяє зробити висновок про доведеність пред`явленого обвинувачення. У суду не має підстав піддавати сумніву пояснення потерпілої та свідка, що були отримані в судовому засіданні. Доводи обвинуваченої суд вважає такими, що мають за мету спосіб захисту, щоб уникнути покарання.
Таким чином, допитавши потерпілу, обвинувачену, свідка, переглянувши відеозапис, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, а тому ці її дії кваліфікує відповідно за ч.1 ст. 125 КК України.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше засуджена не була, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, зі слів має задовільний стан здоров`я.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_7 повинна нести покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 на суму 300 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди суд задовольняє частково в части ні стягнення моральної шкоди. Матеріальної шкода, задоволенню не підлягає оскільки не підтверджується доказами. При стягненні моральної шкоди судом враховується практика Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним - суд розцінює як суттєві моральні страждання - порушення звичного ритму життя потерпілого, нервовий стрес, тривале лікування і вважає в цій частині позов обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України и призначити покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід не застосовувався.
Стягнути з ОСОБА_7 суму моральної шкоди у розмірі 1000 грн. на користь ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1