Справа №577/4064/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/244/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 зі змінами та доповненнями внесеними заступником прокурора Сумської області ОСОБА_11 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги від захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , в яких:

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просила вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Вподальшоиу до початку апеляційного перегляду заступником прокурора Сумської області ОСОБА_11 в порядку ст.393, 403 КПК України були внесені зміни та доповнення до первісної апеляційної скарги прокурора, в яких заступник прокурора області порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення та направлення матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції .

- захисник ОСОБА_9 просить вироку суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким її підзахисного ОСОБА_8 виправдати;

- обвинувачений ОСОБА_8 теж просить оскаржуваний ним вирок суду скасувати та ухвалити новий за яким його дії перекваліфікувати. В поданих доповнення до своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 змінює її вимоги та просить колегію суддів вирок суду скасувати, а його в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України виправдати.

Також обвинувачений просив в ході апеляційного розгляду справи здійснити допит певних свідків, однак, в ході апеляційного розгляду провадження він не підтримав таке клопотання та відмовився від нього.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання за цим законом у виді 11 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишено тримання під вартою, строк відбування покарання визначено рахувати з 10 серпня 2016 року.

Час перебування під вартою ОСОБА_8 з 10 серпня 2016 року по 27 грудня 2016 року визначено обраховувати відповідно до ст.72 КК України з розрахунку, що один такий день відповідає 2 дням позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг:

- захисник ОСОБА_9 зазначає, що як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, доказів вчинення ОСОБА_8 умисного вбивства ОСОБА_12 здобуто не було.

Так, захисник вказує, що ОСОБА_8 свою вину у вчиненні зазначеного злочину не визнав та пояснив, що не пам`ятає подій, які відбувалися ввечері 09 серпня 2016 року, однак не міг навмисно нанести удар ножем потерпілому, оскільки вони тривалий час товаришували.

Також захисник зазначає, що суд обґрунтував свої висновки показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , судових експертиз та показів самого ОСОБА_8 , які ним надавалися під час проведення слідчого експерименту, проте, на думку апелянта, ці докази є неналежними та такими, що достеменно не вказують на ОСОБА_8 як на особу, яка скоїла вбивство. Зазначає, що при огляді місця події господарства потерпілого, сліди крові були виявлені лише на подвір`ї, при цьому на веранді, де на думку суду відбувалася бійка між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ні слідів крові ні слідів боротьби не було виявлено. Вважає, що судом не перевірено належним чином версію того, що ОСОБА_20 міг бути в момент вбивства потерпілого в його домогосподарстві та не виключена, на думку захисника, і його причетність до вбивства.

Крім того, в ході досудового слідства не було проведено ряду слідчих дій, а деякі були проведені до такого ступеню на низькому рівні, що експерти не змогли надати беззаперечні висновки експертиз.

Не було зроблено і змивів з долонь та піднігтьового вмісту ОСОБА_21 . Безпідставно такі ж дії не були проведені і відносно ОСОБА_13 , який в день загибелі потерпілого вживав з ним та іншими спиртне. Не вилучалася і кепка, що знаходилася біля плям крові та не встановлено кому вона належить.

Крім цього і вилучення ножа із домогосподарства батьків обвинуваченого відбувався з порушенням норм КПК України, а саме за відсутності понятих, що підтвердила свідок ОСОБА_17 .

В порушення вимог п. 7 ст. 223 КПК України в якості понятих виступали подружжя ОСОБА_22 , які є близькими родичами потерпілого. В протоколі огляду господарства ОСОБА_23 не було описано характерні ознаки рукоятки вилученого кухонного ножа.

Захисник наголошує і на безпідставному не врахуванні судом того факту, що огляд домогосподарства батьків обвинуваченого ОСОБА_8 розпочали без присутності понятих. Також, вказує на те, що факту наявності амнезії в момент вчинення злочину у ОСОБА_8 може визначити лише стаціонарна експертиза, оскільки амбулаторна судово-психіатрична експертиза на думку захисника є недостатньою.

Крім цього, апелянт наголошує на не доведенні того факту, що саме її підзахисний ОСОБА_8 наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , оскільки відповідно до пояснень свідка ОСОБА_21 бійка була між ним, з одного боку, та ОСОБА_18 і ОСОБА_19 з іншого.

Звертає увагу колегії суддів апелянт і на ту обставину, що жодна судово-імунологічна та цитологічна експертизи не виявили на речах, змивах з рук, піднігтьових вмістах слідів від потерпілого на обвинуваченому, однак дана обставина не була врахована судом першої інстанції при винесенні рішення.

- обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що досудове слідство проводилося з порушеннями, і судовий розгляд проведений одностороннє. Так, обвинувачений вказує, що з початку досудового розслідування він знаходився у неадекватному стані, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому не міг чітко відповісти на поставлені слідчим питання, яка запевняла, що це саме він вбив ОСОБА_12 .

Також обвинувачений зазначає, що в матеріалах справи відсутня експертиза на підтвердження стану його алкогольного сп`яніння, його перший допит проводився без участі захисника та йому не було роз`яснено його прав.

Також обвинувачений вказує, що є лівшою та не міг нанести будь-який удар правою рукою і покази свідків, що він ніс ніж у правій руці, який був у крові, не підтвердилися висновками експертиз, при цьому, не було знято відбитків з ножа, який був визнаний знаряддям вчинення злочину.

Крім того, апелянт наголошує, що суд не прийняв до уваги, що три свідки, які його бачили в один і той же час, не бачили одне одного, а четвертий свідок так і не був допитаний.

Також обвинувачений вказує, що прокурор проігнорував клопотання про виклик до суду експерта, який міг би роз`яснити в якому стані перебував ОСОБА_12 , скільки часу пройшло від моменту отримання ним травми та його часу смерті.

Також апелянт вказує, що все обвинувачення ґрунтується на домислах та припущеннях, та не підтверджує вчинення ним інкримінованого злочину.

Крім того, йому вручили копію вироку без штампу та пізніше 5-10 хвилин, що підтверджує упередженість суду, а сам вирок був зачитаний та вручений йому 28.12.2016 року, а перерахунок строку попереднього ув`язнення здійснений з 10.08.2016 року по 27.12.2016 року, що стверджує про наявність результатів вирішення справи наперед;

- заступник прокурора Сумської області в своїх змінах та доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_8 не дотримався вимог закону передбачених ст.374 КПК України, а саме у вироку не спростовано повною мірою твердження захисника та обвинуваченого, що умислу на заподіяння смерті, тобто вбивства ОСОБА_12 у ОСОБА_8 не було.

Крім того, судом не було належним чином розглянуте клопотання сторони захисту щодо допиту в суді судово медичного експерта для вирішення питання щодо об`єктивного встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому(лівою чи правою рукою), тобто судом не були вирішені всі питання, які суттєво впливають на правильність кваліфікації обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 09 серпня 2016 року, близько 16 год., ОСОБА_8 прийшов до ОСОБА_12 , що проживав в будинку АДРЕСА_2 , де разом з останнім, а також зі знайомими ОСОБА_21 і ОСОБА_13 почали вживати спиртні напої.

Через деякий час між ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_13 на побутовому грунті виник конфлікт, по закінченню якого ОСОБА_21 та ОСОБА_13 пішли з вказаного господарства, а ОСОБА_8 залишився у веранді будинку разом з ОСОБА_12 розпивати спиртні напої.

Близько 20-ї год. під час спільного вживання спиртного між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на грунті побутового пияцтва виникла чергова сварка, в ході якої вони ображали один одного нецензурною лайкою, а також штовхали один одного, внаслідок чого ОСОБА_12 були заподіяні легкі тілесні ушкодження. Така поведінка ОСОБА_12 розлютила ОСОБА_8 , викликавши у нього почуття гострої неприязні до ОСОБА_12 , після чого вхопив зі столу у веранді кухонного ножа та, тримаючи його у правій руці, цілеспрямовано знизу вверх, дещо справа наліво наніс ОСОБА_12 один удар в ділянку живота в середній третині праворуч, спричинивши йому колото-різане поранення, що проникає до передньої черевної стінки з пошкодженням тканини печінки, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, що є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя, несумісним з життям людини. У короткий проміжок часу після заподіяння вказаного ушкодження ОСОБА_12 помер.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала змінену апеляційну скаргу та просила вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, апеляційні скарги обвинуваченого та захисника підтримала частково, лише в частині скасування вироку, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку вимог своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 , та просив вирок скасувати, а його в інкримінованому злочині виправдати, думку його захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги свого підзахисного ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є вирок, постановлений за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при провадженні у справі кримінального процесуального закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, постановляючи вирок відносно ОСОБА_8 вказаних положень закону не дотримався.

Так, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку, формулюючи обвинувачення, яке визнав доведеним вказав : « ....... ОСОБА_8 ........вхопив зі столу у веранді кухонного ножа та, тримаючи його у правій руці, цілеспрямовано знизу вверх дещо справа наліво наніс ОСОБА_12 один удар в ділянку живота....... спричинивши йому колото-різане поранення, ........., що є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя, несумісним з життям людини.»

Викладаючи показання обвинуваченого у вироку, суд зазначив, що ОСОБА_8 винним себе визнав частково, пояснив суду, що був у стані алкогольного сп`яніння, припускає, що у нього з ОСОБА_12 виникла сварка, та вважає, що вдарив ОСОБА_12 захищаючись, навмисно не міг, так як вони були друзями.

Разом з тим, як вбачається із звукозапису судового засідання від 17.10.2016 року обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово повідомляв суд, що він лівша. І на цій обставині, що обвинувачений лівша загострювала увагу, в ході судового розгляду, і захисник ОСОБА_9 .

Зокрема, в судовому засіданні в ході допиту в якості свідків мати ОСОБА_8 ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , і ОСОБА_13 однозначно заявили, що ОСОБА_8 є лівшою.

Також, як свідчить звукозапис судового засідання, захисник ОСОБА_9 клопотала перед судом про здійснення допиту експерта ОСОБА_24 з метою визначення точного механізму та часу нанесення потерпілому ОСОБА_12 удару ножем в живіт, оскільки в даному випадку виникли суперечності, однак це клопотання, вирішення якого, на думку колегії суддів, мало суттєве значення для вирішення справи, суд першої інстанції взагалі не вирішував.

Крім того, про ці обставини, а саме те, що обвинувачений є лівшею, ОСОБА_8 вказував і в ході досудового розслідування, що вбачається з протоколу слідчого експерименту від 10.08.2016 року (а.п. 72 - 83), який разом із відео до цього протоколу був предметом дослідження суду першої інстанції, однак на ці обставини суд не звернув належної уваги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за наявності таких даних - а саме, що обвинувачений є лівша, та за наявності клопотань про виклик експерта для дачі пояснень щодо цього, суд не надав оцінку та не вирішив клопотання, про що обґрунтовано зазначали в своїх апеляційних скаргах обвинувачений і захисник, чим допустив неповноту судового розгляду, тобто не дослідив обставини з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення , що відповідно до п.1 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення.

Крім того, відповідно до абз.3 п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_8 та визнаючи його винним у вбивстві не дотримався і вказаних вимог.

Так, суд у вироку обґрунтовуючи вину ОСОБА_8 у вбивстві потерпілого ОСОБА_12 , вказав, що його вина підтверджується зібраними по справі доказами оціненими в їх сукупності та поклав в основу вироку, крім інших, зокрема, і такі докази:

- висновок судово-медичної експертизи № 368 від 07.09.2016 року (відповідно до якого у ОСОБА_8 дійсно малося садно, що виникло від дії тупого предмету, в якому специфічні властивості травмуючого предмету не відобразилися) (а.с. 141-143);

- висновок експерта № 946 від 30.08.2016 року (відповідно до якого на пачці з цигарок «Прима класична» знайдена кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_12 , даних про можливе походження цих слідів крові від підозрюваного ОСОБА_8 не отримано) (а.с. 157-159);

- висновок судово-імунулогічної експертизи № 948 від 05.09.2016 року (відповідно до якого на сорочці ОСОБА_8 присутності крові не встановлено) (а.с. 164-165);

- висновок судово-імунулогічної експертизи № 950 від 05.09.2016 року ( відповідно до якого на марлевому тампоні зі змивом, наданому на дослідження, знайдено кров людини, однак за відсутності контрольного матеріалу (змиві з прилеглих до слідів крові ділянок) групову характеристику крові осіб, які проходять у справі, зробити не можливо) (а.с. 170-172);

- висновок судово-імунулогічної експертизи № 947 від 05.09.2016 року ( з якого вбачається, що на спортивних брюках обвинуваченого ОСОБА_8 присутності крові не встановлено) (а.с. 177-178);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 247 від 08.09.2016 року (відповідно до якого із змивів обох рук ОСОБА_12 знайдена кров людини, статева приналежність якої не встановлена через відсутність в препаратах клітинних елементі крові, тому воно можливе від особи любої статі в організмі якої знаходиться антиген Н, в тому числі і від самого ОСОБА_12 присутність крові ОСОБА_8 в даних об`єктах не виявлено) (а.с. 183-185);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 246 від 08.09.2016 року (згідно якого в піднігтьовому вмісті з обох рук ОСОБА_12 знайдена кров людини, вона можлива від самого ОСОБА_12 , однак присутність крові ОСОБА_8 в ній не встановлена) (а.с. 190-192);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 249 від 09.09.2016 року ( з якого вбачається, що на клинку та руків`ї вилученого з місця події ножа знайдена кров, яка може походити від людини любої статі в тому числі і від самого ОСОБА_12 крові ОСОБА_8 на ньому не виявлено) (а.с. 197-200);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 248 від 08.09.2016 (згідно якого у змивах з обох кистей рук ОСОБА_8 кров та ядровмісні епітеліальні клітини, не виявлені) (а.с. 205-206);

Однак, як вбачається з висновків вказаних експертиз вони прямо не доводять причетність обвинуваченого ОСОБА_8 , до вбивства ОСОБА_18 , про що також вказував обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, тому поклавши зазначені докази в основу вироку на обґрунтування вини ОСОБА_8 суд першої інстанції належним чином не обґрунтував свої висновки, та допустив суперечності щодо обставин справи та доказів на їх підтвердження, тобто допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам справи, а саме висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими в ході судового розгляду справи, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є також підставою для зміни або скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в його зміненій апеляції про те, що суд першої інстанції кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_8 як умисне, протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_12 при цьому не спростувавши жодним чином твердження обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_12 так як вони були друзями, а тому він не міг його умисно позбавити життя.

Також, залишились не спростованими судом першої інстанції і твердження обвинуваченого про те, що він можливо захищався від дій потерпілого ОСОБА_12 , оскільки відповідно до висновку № 368 від 07.09.2016 року (а.с. 141-143) у обвинуваченого ОСОБА_8 малися тілесні ушкодження у виді садна на підборідді зліва, при цьому по часу його спричинення дане ушкодження могло утворитися в час указаний потерпілим, що підтверджується станом садна.

Таким чином, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону, а саме неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, яка вплинула на вирішення питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, колегія судді вважає, що ці порушення повною мірою перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України вони є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що встановлені порушення КПК є істотними, і усунути зазначені порушення закону колегія суддів під час апеляційного перегляду позбавлена можливості, тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги зміненої апеляційної скарги прокурора, і на підставі ст. 415 КПК України оскаржуваний вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Що стосується апеляційних вимог захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 які ставлять перед апеляційним судом питання про скасування вироку суду та виправдання обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині, то колегія суддів зазначає, що на момент розгляду апеляційної скарги існує ряд нез`ясованих обставин, які унеможливлюють зробити твердий висновок про не винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 , однак всі ці доводи повинні бути предметом розгляду в суді першої інстанції при новому розгляді.

Крім того, скасовуючи вирок суду першої інстанції та направляючи матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України позбавлена можливості вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, а також робити будь-які висновки в частині достовірності або ж недостовірності наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, переваги одних доказів над іншими, або ж оцінювати правомірність застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому, доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого в частині належності чи неналежності доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині, колегія суддів апеляційного суду оцінювати не може.

Таким чином, апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга зі змінами та доповненнями внесеними заступником прокурора Сумської області ОСОБА_11 підлягає задоволенню в повному обсязі.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, викладені в мотивувальній частині цієї ухвали, та з дотриманням вимог КПК України ретельно перевірити зібрані у справі докази і дати їм належну оцінку у рішенні, уникнувши у ньому протиріч, при цьому звернути увагу та детально перевірити і інші доводи викладені в апеляційних скаргах обвинуваченого, його захисника та в зміненій апеляційній скарзі прокурора та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.419 КПК України в резолютивній частині ухвали апеляційного суду зокрема зазначається рішення щодо запобіжного заходу.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 вироком залишено запобіжний захід у виді - тримання під вартою, який був обраний обвинуваченому ще в ході досудового розслідування.

Враховуючи обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_8 за вироком суду обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого йому призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реально, характеризується він посередньо, є дані що він страждає алкоголізмом (а.с.224) то у колегії суддів наявні підстави вважати, що на даний момент не зменшилися ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які є підставою для тримання особи під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому не змінювати та продовжити його.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409,411, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково,

апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями внесеними заступником прокурора Сумської області ОСОБА_11 задовольнити в повному обсязі.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 - скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк не більше 60 діб, а саме до 08 вересня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.