1-"кс"/522/1250/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2016 року м. Одеса
З клопотання слідчого вбачається, що 22.11.2016 до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від громадянки ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа шляхом підробки документів на право власності автомобілем «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію належить її покійному чоловікові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В подальшому для підтвердження законного переоформлення права власності на вищевказаний автомобіль, було надіслано запит до ОФДП «Національної інформаційної системи» щодо отримання інформації про надання довіреності ОСОБА_6 на вищевказаний автомобіль.
Згідно наданої відповіді ОФДП «Національної інформаційної системи» свідчить те, що довіреність на право користування та розпорядження автомобілем «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 13.08.2016 особисто надав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являвся фактичним власником вказаного автомобіля, підписи якого знаходяться в зазначеній довіреності. Вказану довіреність посвідчив приватний нотаріус - ОСОБА_7 нотаріальна контора, розташована за адресую: АДРЕСА_1 .
Враховуючи, що гр. ОСОБА_6 , який являвся фактичним власником вказаного автомобіля, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наданого свідоцтва про смерть, та не міг надати довіреність на вищевказаний автомобіль.
Також в ході досудового розслідування, було надано запит до РСЦ в Одеській області ТСЦ №5142. Згідно відповіді на зазначений запит: 13.08.2016 р. автомобіль «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », був знятий з обліку в ТСЦ №5141, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5. Після чого, 13.08.2016 було здійснено вторинну реєстрацію на підставі договору купівлі-продажу №5141/2016/001269 на гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В подальшому встановлено, що 16.08.2016 було здійснено зняття з обліку, а 27.08.2016 було здійснено вторинну реєстрацію на підставі договору купівлі - продажу №5141/2016/035860 на гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Також, при здійсненні операції із постановки та зняття з обліку вищевказаного автомобіля громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було встановлено, що гр. ОСОБА_8 під час вказаних дій присутній не був, своїм підписом жодних документів не посвідчував.
Так, в ході досудового розслідування було проведено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме проведено виїмку документів на підставі яких було проведено операції із постановки та зняття з обліку вищевказаного автомобіля. Після чого встановлено, що в паспорті громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться фотокартка громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який ймовірно шляхом підробки паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , заволодів автомобілем марки «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який в подальшому збув гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи викладене, було погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , звернутися з клопотанням про обшук за адресами реєстрації та проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для відшукання та вилучення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та інших документів, які можуть містити ознаки злочину.
Враховуючи викладене, слідчий звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на майно, яке було вилучено 21.01.2017 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , та за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, яке було вилучено 21.01.2017 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , та за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1