АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

слідчого ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

підозрюваного ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина Ізраїлю, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 24.02.2016 року за ч.1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року було задоволено клопотання слідчого СВ Соборного ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 жовтня 2017 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурор довів існування наступних ризиків, а саме переховування від органів досудового розслідування та (або) суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд врахував тяжкість вчиненого злочину, наявність обгрунтованої підозри, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, вагомість наявних доказів, а також ризики, наведені стороною обвинувачення.

В апеляційній скарзі з урахуванням доповнень до неї прокурор просить ухвалу суду першої інстанції змінити у зв`язку з неповнотою судового розгляду. Виключити з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 128 000 гривень. Вирішити питання щодо повернення внесених на відповідний розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області грошових коштів в якості застави відносно ОСОБА_12 заставодавцю. В разі відмови в задоволенні п.1, п. 2, п.3, п.4 апеляційної скарги прошу змінити встановлені підозрюваному ОСОБА_12 обов`язки, а саме : змінити на обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з місця свого постійного перебування без дозволу слідчого, чи прокурора, а також повідомляти слідчого чи прокурора про зміну місця свого перебування; здати на зберігання слідчому або прокурору свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити цілодобово електронний засіб контролю.

В обґрунтування вимог скарг прокурор вказує на те, що слідчий суддя належним чином не врахував те, що 31.07.2017 року ОСОБА_12 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, а 03.08.2017 року - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, тобто злочини, вчинені із застосуванням насильства, та такий, що спричинив загибель людини, та визначив заставу у розмірі 128 000 гривень, яка була внесена 11.08.2017 року стороною захисту на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження по клопотанню про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 .

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею залишилося поза увагою факт незаконного затримання його підзахисного, оскільки відносно останнього тричі складалися слідчими протоколи про затримання, а саме 30.07.2017 року, 02.08.2017 року та 05.08.2017 року. Сторона захисту вважає, що моментом затримання ОСОБА_12 є саме 30.07.2017 року о 16:33 години, а фактично він був обмежений у свободі пересування з боку правоохоронних органів ще о 20:15 годині 24.07.2017 року і саме з цього часу перебував під безпосереднім контролем представників Національної поліції України або у приміщенні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. професора Мечникова», або у приміщенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська чи Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_12 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити, та відмовити в задоволенні апеляції сторони обвинувачення, доводи прокурора, який просив задовольнити свою апеляцію, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторін захисту та обвинувачення, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зокрема тим, що 25.07.2017 року за письмовою згодою ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_7 було оглянуто автомобіль «Toyota-Corolla», д/н НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_13 та перебуває в користуванні ОСОБА_12 . В ході огляду авто, яке знаходилося за адресою м. Дніпро, пл. Соборна, 14, виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на пістолет типу «Flobert» саl. 4mm, в барабані якого знаходилося дві стріляні гільзи та три патрона.

Відповідно до висновку експерта №26/3.1/668 від 02.08.2017 року вилучений з автомобіля «Toyota-Corolla», д/н НОМЕР_1 предмет, схожий на «Flobert» саl. 4mm № НОМЕР_2 , є коротко ствольною нарізною вогнепальною зброєю. Револьвер перероблений саморобним способом з спортивно-тренувального револьвера «EKOL Arda» № EAR1350353 калібру 4 мм (Flobert), шляхом заміни ствола та барабана під патрон калібру 5,6 мм кільцевого запалення. Револьвер придатний до проведення пострілів патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення. Надані на дослідження 3 набої відносяться до категорії бойових припасів. Патрони є мисливськими патронами калібру 22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалювання. Вказані патрони відносяться до категорії бойових припасів до мисливської зброї та призначені до стрільби з мисливської та спортивної зброї калібру 22 Lr та гвинтівок «ТОЗ-8», «ТОЗ-12-01», мисливських карабінів «ТОЗ-99-01», «ТОЗ-99-04», «Walther G-22» та ін. Патрони придатні для стрільби. Надані на дослідження дві гільзи є складовими частинами боєприпасів стріляними гільзами мисливських патронів калібру 22 Lr (5,6 мм) кільцевого запалювання, які призначені до стрільби з мисливської та спортивної зброї калібру 22 Lr та гвинтівок «ТОЗ-8», «ТОЗ-12-01», мисливських карабінів «ТОЗ-99-01», «ТОЗ-99-04», «Walther G-22» та ін.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обгрунтовані ризики переховування від органів досудового розслідування та (або) суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Доводи ж сторони захисту про те, що суд першої інстанції не мав права розглядати дане клопотання слідчого, як подане з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а повинен був застосувати вимоги ст.. 186 КПК України та закрити провадження по цьому клопотанню, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, тому що згідно даної норми закону, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання, а оскільки на момент розгляду судом клопотання підозрюваний фактично не був затриманим, у колегії суддів немає підстав вважати оскаржуване рішення слідчого судді таким, що постановлене з порушенням кримінального процесуального законодавства.

Що стосується апеляційних вимог прокурора в частині зміни ухвали слідчого судді шляхом виключення застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 128 000 гривень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

В даному конкретному випадку посилання прокурора на те, що ОСОБА_12 було повідомлено про підозру ще й у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 189 КК України, тобто злочинів, вчинених із застосуванням насильства, та такого, що спричинив загибель людини, є неспроможними, оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції була постановлена за результатами розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000965 від 04.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, об`єктивна сторона якого не може бути підставою для застосування положень ч.4 ст.183 КК України, а отже слідчим суддею було визначено розмір застави цілком обґрунтовано згідно вимог чинного законодавства.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст.177,178 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і справедливою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4