У Х В А Л А

20 серпня 2014 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого слідчого відділення 2-го МВМ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення 2-го МВМ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон «Самсун» GT-Е2232, в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0003802, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2014 року близько 02.00 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_1 , з метою викрадення пального підійшли до припаркованого автомобіля марки Wolkswagen T4 д.н.з. НОМЕР_3 , яка належить ТОВ ВО «Богуславський граніт». ОСОБА_5 , підійшовши до автомобіля та взявшись за ручку дверцят водія виявив, що вони відчинені та повідомив про це ОСОБА_4 . Після цієї обставини, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , спільно вирішили незаконно заволодіти даним транспортним засобом. Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 , сів до салону вказаного автомобіля за кермо, а ОСОБА_4 , сів на переднє праве сидіння пасажира. ОСОБА_5 вставивши до замка запалювання ключ від автомобіля Wolkswagen Golf, який він мав при собі завів вказаний автомобіль та розпочав рух в напрямку бульвару 50-річчя Перемоги і виїхавши на вказану вулицю, за кермо вищевказаного автомобіля сів ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 сів на переднє праве сидіння пасажира. В подальшому ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , виїхавши на автодорогу Київ-Одеса попрямували в сторону м. Жашків Черкаської області. Приїхавши в м. Жашків, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , вирішили вчинити крадіжку пального, для чого, на автомобілі Wolkswagen T4 д.н.з. НОМЕР_3 , попрямували до с. Бузьке, Жашківського району, Черкаської області, де по незалежних від них причин покинули вищевказаний автомобіль, та з місця пригоди зникли. Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 289 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 на місці скоєння даного кримінального правопорушення користувався мобільним телефоном. Крім цього в ході затримання в підозрюваного ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон «Самсун» GT-Е2232, в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , а тому в кримінальному провадженні є необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 . Підставою накладення арешту є те, що мобільний телефон «Самсун» GT-Е2232, в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , вилучений 15.08.2014 року у підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, може мати значення речового доказу, а також заборонити підозрюваному ОСОБА_4 чи його родичам, використовувати це майно, чи розпоряджатися ним, оскільки їх не застосовування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, ОСОБА_4 до суду не з`явився. Про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення 2-го МВМ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_2 майно мобільний телефон «Самсун» GT-Е2232, в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_4 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, вилучений 15.08.2014 року при затриманні у підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1