Дата документу 30.05.2017
Справа № 334/2686/17
Провадження № 1-кп/334/388/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.03.2006 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України, 2 роки позбавлення волі, з випробувальним терміном 1 рік;
15.05.2006 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186. ч. 2 ст. 289 КК України, 5 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 2 роки;
05.03.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, 69 КК України, 5 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 3 роки;
23.11.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України, 1 рік позбавлення волі, частково приєднано вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2009 (ч. 2 ст. 289) та визначено 5 років 1 місяць позбавлення волі;
09.11.2016 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК, 2 роки обмеження волі, з випробувальним терміном 1 рік.
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин. Так, 03.02.2017 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля кафе «Перлина» у м. Запоріжжя, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шахрайським шляхом, заволодів мобільним телефоном моделі «Sigma mobile ІР-67» в корпусі чорно-помаранчевого кольору, що належить ОСОБА_6 , вартістю 750 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, визнав у повному обсязі, суду пояснив, що дійсно взяв телефон у ОСОБА_6 , та був затриманий працівниками поліції. В судовому засіданні ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив суду про обставини вчинення кримінального правопорушення, просив суд суворо не карати обвинуваченого, та повернути йому телефоном «Sigma mobile ІР-67», який є речовим доказом.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто шахрайство вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 2 ст. 190 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 є інвалідом дитинства 3 групи, має постійне місце проживання, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаявся, на диспансерному обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога, раніше судимий за вчинення аналогічного правопорушення, та вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, думки потерпілого, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого необхідно призначити йому покарання вигляді обмеження волі.

Враховуючи, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2016 р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК, до покарання у вигляді 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, та в період іспитового строку обвинувачений вчинив новий злочин, суд відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України остаточне покарання призначає за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2016 р. у вигляді 2 (двох) років 3 (три) місяця обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.04.2017 року, з часу фактичного затримання обвинуваченого.

Залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили,.

У відповідності до ч.5 ст72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає чотирьом дням обмеження волі, починаючи з 08 квітня 2017 року по день винесення вироку.

Речовий доказ: мобільний телефон «Sigma mobile ІР-67», який належить ОСОБА_6 та який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1