Справа № 200/1555/17
У Х В А Л А
іменем України
24 лютого 2017 року слідчий суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
ВСТАНОВИВ:
20.02.2017 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 , з ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.02.2017 року щодо визначення підсудності розгляду скарги за Кіровським районним судом м.Дніпропетровська.

Згідно протоколу повторно автоматичного визначення слідчого судді для розгляду скарги, остання була передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 24.02.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім?ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім?ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984 року, п.26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28.10.1998 року, п.45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Відповідно до практики тлумачення права на справедливий суд згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейським Судом з прав людини в рішеннях у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України» безсторонність суду визначається за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Беручи до уваги особисті переконання окремого судді, його безсторонність у справі за суб`єктивним критерієм презюмується. За об`єктивним критерієм у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки таку природу та ступень, що б свідчити про упередженість суду, та, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Як вбачається з доводів скарги ОСОБА_2 останнім оскаржується бездіяльність посадових осіб Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою, поданою в порядку ст.214 КПК України, щодо вчинення на думку заявника кримінальних правопорушень колегією суддів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Корягної, зокрема постановлення неправосудних ухвал за наслідками вирішення питань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, винесених в рамках кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_2 , що перебуває на розгляді у вказаному суді та з інших питань.

Разом з тим, в моєму провадженні, як слідчого судді, раніше вже перебувала справа №200/13864/16-к, провадження №1кс/0203/1133/2016, за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність працівників Бабушкінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якому останнім також оскаржувалась бездіяльність працівників вказаного відділу поліції щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень колегією суддів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Корягної, зокрема постановлення неправосудних ухвал за наслідками вирішення питань про зміну та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, винесених в рамках кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_2 , що перебуває на розгляді у вказаному суді.

Вказана скарга була розглянута по суті, з постановленням 02.11.2016 року ухвали про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням зазначених обставин, що можуть викликати об`єктивні сумніви у скаржника в неупередженості слідчого судді ОСОБА_1 при розгляді справи, відповідно до ч.1 ст.80 КПК України є підстави для заявлення самовідводу від розгляду скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76,80 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Заявити самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Матеріали за скаргою передати до канцелярії Кіровського районного суду м.Дніпропетровська для виконання вимог ст.35 КПК України.

Суддя ОСОБА_1