Ухвала 27 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року щодо вказаної особи,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі вказується: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки у поданій скарзі ОСОБА_5 не навів доводів на обґрунтування неправильного застосування закону при юридичній оцінці діяння та порушення вимог кримінального процесуального закону, які визнаються істотними та є обов`язковими для скасування чи зміни судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.
Крім того, засуджений не зазначає й конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляції на вирок суду з огляду на положення ст. 438 КПК України, зважаючи на приписи ст. 419 цього Кодексу, а також враховуючи, що суд першої інстанції проводив судовий розгляд кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також, із змісту касаційної скарги убачається, що зазначене засудженим ОСОБА_5 прохання про одночасне скасування вироку районного суду, визнання ухвали апеляційного суду незаконною та направлення кримінального провадження на новий розгляд, не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року щодо вказаної особи, залишити без руху.
Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строкнедоліків касаційної скарги, її буде повернутоособі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3