Справа № 442/5624/14-к
Провадження № 1-кп/442/49/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001379 від 21.06.2014 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Жданов Донецької області, раніше судимого - останній раз Дрогобицьким міськрайонним судом від 19.12.2012 року до трьох років позбавлення волі за ч.2 ст. 309 КК України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, востаннє на підставі вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 19.12.2012 року за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, 20.06.2014 року о 13.30 год. в приміщенні магазину Продуктові штучки, що на АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що продавець ОСОБА_6 обслуговував інших покупців та не спостерігав за своїм майном, шляхом вільного доступу таємно викрав з прилавку мобільний телефон останнього марки Samsung B5722 вартістю 400 грн. з поміщеними в нього двома СІМ-картами операторів мобільного зв`язку МТС та Київстар, вартістю по 10 грн., чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 420 грн..

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, вказав, що з магазину Продуктові штучки, що на вул. Самбірська, 76/1 в м. Дрогобичі викрав телефон марки Samsung B5722 з двома СІМ-картами операторів мобільного зв`язку МТС та Київстар за обставин описаних у обвинувальному акті. Обіцяє більше кримінальних правопорушень не вчиняти. Просить суворо не карати та застосувати до нього п. г ст.1 Закону України Про амністію.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу останнього, прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він повторно умисно таємно викрав чуже майно.

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_4 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є, на думку суду, те, що ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкість вчиненого ним злочину, його особу, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК Українивизнав повністю та щиро розкаявся, давав правдиві покази при судовому розгляді кримінального провадження, відсутність претензій потерпілого, те, що не перебуває на обліку у лікаря психіатра, добру характеристику за місцем проживання, те, що з 2008 року знаходиться на " Д" обліку у ДТД, діагноз ЗЗТБ в/ч обох легень у вигляді фіброзу, щ.вогнищ.к.5.1. В 2014 році - РТБ обох легень, дисемінований дест /-/, МБТ /+/, М/+/, К/-/, гіст /0/, рез /0/, категорія 2, к 3/14 активний туберкульоз та потребує ізоляції в умовах спеціалізованого стаціонару (довідка №442 від 16.05.2016року Дрогобицького Протитуберкульозного диспансеру).

Крім цього, враховуючи вказане та принцип індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише за умови відбування покарання у вигляді позбавлення волі (що буде достатнім для нього покаранням, враховуючи наведені вище обставини, оскільки такий раніше неодноразово судимий, більше такого вчиняв такі під час відбування покарання за попередні) та за змістом ст. 71 КК України частково приєднати до обраного покарання, невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 19.12.2012 року (справа №1306/8839/2012).

Поряд з цим, суд, зважаючи на прийняття Закону України Про амністію у 2014 році (далі Закону), враховуючи письмову заяву обвинуваченого про застосування до нього вимог вищезазначеного Закону, вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. г Закону, так як він хворіє на активну форму туберкульозу (довідка №442 від 16.05.2016року Дрогобицького Протитуберкульозного диспансеру), обставин які б виключали можливість застосування такого Закону судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, Законом України Про амністію у 2014 році, Законом України Про застосування амністії в Україні, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК Українита призначити йому покарання у виді трьох років та шість місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК Українидо призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 19.12.2012 року року (справа №1-341/2011 року), у виді 2 років 6 місяців, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. г Закону України Про амністію у 2014 році.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу не заявлено.

Речові докази :

- копію договору №097-14020944 від 19.06.2014 року, мобільний телефон марки Samsung GT B5722, Сім- карту оператора Київстар номер НОМЕР_1 , Сім карту оператора МТС номер НОМЕР_2 , повернуті потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими.

- фіскальний чек №13494, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1