233 № 233/514/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих -

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження дії обраних обвинуваченим запобіжних заходів та клопотання захисників про зміну запобіжних заходів на більш м*які відносно
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, військовослужбовець військової частини ПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обвинуваченого за ч.2 ст.146; ч.2ст.187; ч.3ст.289; ч.1ст.309; ст.348 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Амвросіївка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, військовослужбовець військової частини ПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого
обвинуваченого за ч. ч.2ст.146; ч.2ст.187; ч.3ст.289; ч.4ст.296 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Червона Волока Лугинського району Житомирської області, громадянина України, який має середню освіту, є військовослужбовцем військової частини ПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого 19 лютого 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.415, ст.69 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі,-

обвинуваченого за ч.2 ст.146; ч.2ст.187; ч.3ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження № 0001887 за обвинуваченням:

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ст. 348 КК України,

- ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України,

- ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 21 липня 2017 року.

Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов*язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор вважав за доцільне продовжити дію обраних відносно обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та заявив відповідне клопотання, посилаючись на те, що станом на теперішній час існують ризики переховування обвинувачених від суду, вчинення ними інших кримінальних правопорушень та впливу на свідка, який ще не допитаний судом. Свою позицію про необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 інкримінується вчинення декількох тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, з огляду на що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та впливати на свідка з метою уникнення відповідальності.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заявили клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 запобіжних заходів із тримання під вартою на більш м*які не пов*язані із триманням під вартою. Зокрема, адвокат ОСОБА_6 просила передати їй на поруки обвинуваченого ОСОБА_9 .

Обговоривши з учасниками судового розгляду питання про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою та клопотання захисників про зміну обвинуваченим запобіжних заходів на більш м*які, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких корисних, насильницьких кримінальних правопорушень, за які у випадку визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років; дані про те, що обвинувачений одружений та має дітей, родину в матеріалах кримінального провадження відсутні, отже немає підстав стверджувати про наявність у нього міцних соціальних зв*язків.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких корисних, насильницьких кримінальних правопорушень, за які у випадку визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, а за ст.348 КК України - у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі; не має міцних соціальних зв*язків.
ОСОБА_11 , який також не має міцних соціальних зв*язків, матеріали про наявність у нього родини та дітей в матеріалах кримінального провадження відсутні, притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1ст.415 КК України, інкримінується вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення яких, у разі визнання особи винною, може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років.
Проаналізувавши всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України у сукупності, суд дійшов переконання про те, що ризики переховування ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від суду, вчинення ними інших кримінальних правопорушень та впливу на свідка ОСОБА_12 з боку сторони захисту, який ще не допитаний судом, не перестали існувати і не зменшились, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим слід продовжити.
Вищезазначені обставини, які суд оцінює у сукупності, а не окремо, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України і про існування високої ймовірності ухилення обвинувачених від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.

При розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу суд не бере до уваги посилання прокурора про те, що обвинувачені не мають місця проживання на території Донецької області.

Проте, тримання обвинувачених під вартою виправдовується тяжкістю та кількістю інкримінованих злочинів, суспільним резонансом викликаним цими злочинами та наявністю вищевказаних ризиків переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та впливу на свідка, оскільки ризик втечі може бути розцінений обвинуваченими менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Зважаючи на існування вищенаведених ризиків, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не виявляється можливим, тому клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м*який у вигляді передачі на поруки та клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_11 та ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м*який задоволенню не підлягають, оскільки вони не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Відповідно до довідки Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» від 06 липня 2017 року № 9/8572 на теперішній час стан здоров*я ОСОБА_10 задовільний, необхідна медична допомога в медичній частині Державної установи «Бахмутської установи виконання покарань (№6)» йому надається.
Доводи сторони захисту про потребу ОСОБА_10 в оперативному втручанні об*єктивно не підтверджуються, до того ж надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104.

Підстави стверджувати, що медична допомога, не може бути надана ОСОБА_10 у медичній частині Бахмутської установи виконання покарань відсутні.

Суд зауважує, що позитивні характеристики обвинувачених ОСОБА_11 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які наявні в матеріалах кримінального провадження та їх попередні заслуги перед державою жодним чином не спростовують тих вагомих ризиків, які обґрунтовують їх подальше тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При цьому, суд звертає увагу, що жодне судове засідання у даному кримінальному провадженні не було відкладено з вини колегії суддів, натомість неодноразове відкладення судових засідань мало місце саме через неявку захисників.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зважаючи на вищевикладене, доводи сторони захисту, про те що належна процесуальна поведінка обвинувачених може бути забезпечена шляхом застосування до них більш м`яких запобіжних заходів, є неспроможними; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, згідно правових позицій Європейського суду з прав людини.
Керуючись ст.ст.177, 183, ч.2 ст.331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії обраних відносно обвинувачених запобіжних заходів задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.146; ч.2ст.187; ч.3ст.289; ч.1ст.309; ст.348 КК України по 15 вересня 2017 включно.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч.2ст.146; ч.2ст.187; ч.3ст.289; ч.4ст.296 КК України по 15 вересня 2017 включно.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч.2 ст.146; ч.2ст.187; ч.3ст.289 КК України по 15 вересня 2017 року включно.
ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тримати від вартою в Бахмутській установі виконання покарань № 6 УДПтСУ в Донецькій області.

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на більш м*які - відмовити.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченим, прокурору.

Копію ухвали направити в Бахмутську установу виконання покарань № 6 УДПСУ в Донецькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді