Єдиний унікальний номер 722/139/17
Номер провадження 1-в/722/34/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника СВК-67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
Засуджений ОСОБА_5 03.02.2017 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився із доводами засудженого, викладеними у клопотанні, у зв`язку з чим не заперечував проти його задоволення.
Представник СВК-67 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та вважає його передчасним, оскільки засуджений на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення.
Голова спостережної комісії ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у якій вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Дарницького районного суду м.Києва від 10.10.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.186, ч.1 ст.121, ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 згідно вказаного вироку суду відраховується з 03.12.2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17.12.2014 року вирок суду першої інстанціївідносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 03.12.2013 року по 16.12.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 13 днів.

Таким чином, внаслідок зарахування ОСОБА_5 у строк покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 20.11.2017 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до ст.12 КК України, злочини, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , відносяться до категорії умисних злочинів, у тому числі умисного тяжкого злочину (ст.121 ч.1 КК України).

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 із врахуванням зарахованого періоду попереднього ув`язнення відбув 4 роки 2 місяці 18 днів позбавлення волі, що становить більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисних тяжких злочинів.
Виходячи із нововизначеного кінцевого строку відбування покарання, невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 9 місяців 12 днів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.102 КВК Українирежим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за час перебування в слідчому ізоляторі м.Києва порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 05.02.2015 року по даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Сокирянській ВК-67.

Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час відбування покарання в Сокирянській ВК №67 засуджений ОСОБА_5 порушень встановленого режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має одне заохочення у виді подяки, яке було накладено на нього правами начальника відділення за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці протягом ІІІ кварталу.

Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №60 від 06.02.2017 року та особової справи встановлено, що з часу прибуття до установи і по липень 2015 року засуджений ОСОБА_5 залучався до різних оплачуваних робіт в установі, з покладеними на нього змінними завданнями справлявся. Із серпня 2015 року і по даний час працевлаштований в якості днювального відділення №7, свої обов`язки виконує, однак потребує періодичного контролю за їх виконанням.
Крім цього, засуджений ОСОБА_5 , у відповідності до ч.5 ст.118 КВК України, протягом відбування покарання в Сокирянській ВК-67 в добровільному порядку виконує роботи з благоустрою установи.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником колонії 07.02.2017 року, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в колонії характеризується позитивно; увідношенні до персоналу установи ввічливий, тактовний; підтримує дружні відносини із засудженими переважно позитивної спрямованості; має охайний зовнішній вигляд; утримує в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку; відвідує заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження»; в грудні 2016 року здобув спеціальність «електрогазозварювальник», навчаючись у навчальному центрі, що функціонує при установі, на даний час здобуває повну загальну середню освіту в загальноосвітньому навчальному закладі при установі; за характером засуджений ОСОБА_5 слабкий, неврівноважений, найбільш виражений меланхолічний тип темпераменту; згідно вироку суду свою вину у скоєному злочині визнав.
Відповідно до довідки медичної частини №48 від 06.02.2017 року засуджений ОСОБА_5 є працездатним, на даний час загальний стан засудженого задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії №30 на виконанні в установі виконавчих листів про стягнення із засудженого ОСОБА_5 станом на 06.02.2017 року не перебуває.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу №1 від 13.01.2017 року засідання комісії відділення №7 з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням вказаної комісії засуджений ОСОБА_5 визнаний таким, що станом на 13.01.2017 року «став на шлях виправлення».
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дарницького районного суду м.Києва від 10.10.2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 9 (дев`ять) місяців 12 (дванадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 та для відома Дарницькому районному суду м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1