КП№ 278/1775/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
02 грудня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Магдебург, Німеччина, із середньою освітою, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей та дружину інваліда першої групи, не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , -
за статтею 128 Кримінального кодексу України (далі КК), -
В С Т А Н О В И В:
07.03.2016 близько 21-ї години ОСОБА_4 , знаходячись біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вул. Войтицького, 12, в с. Троянів, Житомирського району, діючи із злочинною необережністю, в ході сварки з ОСОБА_6 взяв її за одяг та із силою, штовхнув в напрямок вхідних дверей кафе-бару. Від вказаних дій потерпіла, не втримавши рівновагу, власною вагою тіла, мимоволі, відчинивши двері кафе, впала на кахельну підлогу коридору лівим боком з упором на кисть лівої руки, травмувавши при цьому лівий променево - зап`ястний суглоб. Своїми діями, скоєними з необережності, обвинувачений заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Обвинувачений заперечував свою причетність до отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Пояснив, що до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він з дружиною та дітьми зайшов 06.03.2016, де купив їм цукерок, а собі пляшку пива. ОСОБА_6 з подругою сиділа за столиком і почала дорікати обвинуваченому з приводу того, що він не купує дітям фруктів. Аби зупинити конфлікт обвинувачений вийшов з бару, проте ОСОБА_6 пішла за ним, продовжувала кричати на порозі біля входу. Тоді обвинувачений відчинив двері кафе, завів туди потерпілу, зачинив двері і пішов додому. В цей час потерпіла не падала. У подальшому ОСОБА_6 приїхала до будинку обвинуваченого разом із ОСОБА_7 і ОСОБА_8 і сварилася з приводу заподіяних їй тілесних ушкоджень із його дружиною. А коли обвинувачений захищав дружину, потерпіла штовхала його обома руками у груди, що на його думку, виключає наявність тілесного ушкодження на руці. У судових дебатах, обвинувачений вже не заперечував, що був вкрай обурений поведінкою потерпілої та заштовхнув її до бару. Вважав винною у конфлікті саме ОСОБА_6 . Просив виправдати його. Захисник обвинуваченого зайняв аналогічну позицію.
Разом з тим, ці пояснення обвинуваченого спростовуються цілком належними, допустимими та достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні, в їх сукупності та логічному взаємозв`язку.
Потерпіла, як в суді так і під час проведення слідчого експерименту надавала послідовні показання про те, як ввечері 07.03.2016 вона із ОСОБА_9 зайшли до кафе-бару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де побачили ОСОБА_4 , який купував собі пиво, а діти в цей час заглядали до холодильників з морозивом. А тому потерпіла порадила ОСОБА_4 купити щось смачне і дітям. На що останній обурившись, почав ображати ОСОБА_6 словами нецензурної лайки, а потім втрутилася і його дружина. Конфлікт продовжився на вулиці біля входу, коли вона за подругою вийшла з бару та стояла спиною до вхідних дверей. В цей час та місці ОСОБА_4 , взявши її за одяг, штовхнув у груди. Від удару ОСОБА_6 втратила рівновагу і, відкриваючи власним тілом двері, впала на кахельну підлогу приміщення кафе та відчула сильний біль у лівій руці. При цьому потерпіла детально описала своє знаходження та обвинуваченого під час конфліктної ситуації; місце її падіння від удару ОСОБА_4 (а.с.56-63). З метою зупинення болю, в цей же вечір було викликано швидку допомогу. А до правоохоронних органів потерпіла змогла звернутися лише наступного дня. Просила суворо покарати обвинуваченого, який протягом тривалого часу навіть не вибачився перед нею. Додала, коли вона намагалася залагодити конфлікт, його дружина вдарила її в обличчя.
Зазначені показання потерпілої узгоджуються з іншими доказами.
За медичними документами швидкої медичної допомоги вбачається, що 07.03.2016 об 21 год. 28 хв. відбувся прийом виклику до центру смт. Троянів з приводу побиття ОСОБА_6 обвинуваченим, який завершено об 23 год. 05 хв. У потерпілої попередньо діагностовано, у тому числі, синця на обличчі, закритий перелом лівого передпліччя. Була надана первинна медична допомога (а.с. 100-101). 08.03.2016 об 06 год. 40 хв. ОСОБА_6 звернулась до правоохоронних органів із заявою про спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у виді перелому зап`ястя лівої руки 07.03.2016 у кафе барі в с. Троянів (а.с. 54).
Згідно з даними, що містяться у висновку експерта № 659 від 08.03.2016, за яким при вивченні рентгенологічного дослідження на ім`я потерпілої, з урахуванням обставин проведеного з нею експерименту, встановлено, що виявлені середнього ступеня тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я - закрита тупа травма лівого променево-зап`ясного суглобу у вигляді: уламкового перелому нижньої третини променевої кістки та перелому шилоподібного паростка ліктьової кістки, утворилися при непрямій травмі падінні на поверхні з упором на кисть; синець на обличчі, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Ці тілесні ушкодження могли виникнути в термін та за обставин, вказаних потерпілою (а.с.55).
Безпосередній очевидець наведених подій свідок ОСОБА_9 стверджувала, про відбування конфлікту між обвинуваченим і ОСОБА_6 саме 07.03.2016 ввечері у кафе барі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Троянів, де вона була з останньою. Вийшовши покурити, вона почула грубу розмову обвинуваченого з ОСОБА_6 на вулиці. А коли остання стояла спиною до прикритих дверей бару, свідок побачила як ОСОБА_4 взяв ОСОБА_6 за одяг та з силою штовхнув її, від чого остання впала на підлогу магазину. Після цього обвинувачений пішов, а потерпіла від отриманої травми плакала та вказувала на біль в руці. Свідок зателефонувала чоловіку ОСОБА_6 , щоб відвезти її до лікарні. Ці свідчення збігаються із даними проведеного слідчого експерименту, у ході якого ОСОБА_9 добровільно розповіла і показала розташування потерпілої та ОСОБА_4 в момент конфлікту, а також спосіб, у який обвинувачений штовхнув потерпілу на двері та її падіння саме від удару обвинуваченого (а.с. 66-71).
Інший очевидець подій ОСОБА_10 розказав, що напередодні 8 - го березня (точної дати не пам`ятає) він із ОСОБА_7 зайшли до кафе-бару у магазині «Продовольчі товари» в с. Троянів. Для розмови по телефону він вийшов на вулицю, де побачив потерпілу та
обвинуваченого, які стояли біля входу один навпроти одного, а потім ОСОБА_4 обома руками штовхнув потерпілу, від чого остання втратила рівновагу і, падаючи, спиною відкрила двері до магазину та впала на підлогу бару. ОСОБА_7 допомагав потерпілій підвестися. Зазначені показання свідок підтвердив при слідчому експерименті, показавши місце, де перебувала потерпіла, при отриманні удару в область грудей (а.с. 74-78). Згідно із висновками експерта від 10.06.2016 №1491 локалізація та особливості виявленого у ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження свідчить про те, що воно могло утворитися внаслідок падіння потерпілої на площині, на кахельну підлогу при наданні тілу прискорення поштовхом рук іншої особи. Механізм його утворення не виключається за обставин, вказаних свідком ОСОБА_10 при слідчому експерименті за його участю (а.с. 72-73, 79-80).
ОСОБА_7 також підтвердив, що він чув сварку обвинуваченого із ОСОБА_6 біля вхідних дверей до кафе-бару. А потім побачив, як відкриваються двері бару і до нього спиною падала потерпіла і саме він допомагав ОСОБА_6 встати. При цьому потерпіла плакала, оскільки у неї боліла рука. Разом вони вийшли на вулицю, де ОСОБА_6 питала куди подівся ОСОБА_4 , який штовхнув її. На повір`ї його вже не було.
Свідок ОСОБА_11 (продавець кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») розказала, що 6 чи 7 березня 2016 у барі були ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , а згодом зайшов ОСОБА_4 з дітьми. Він придбав цигарки, пляшку пива, цукерки «чупа - чупс». ОСОБА_6 висловила зауваження з приводу покупок ОСОБА_12 і між ними почалася сварка. Свідок побачила, як ОСОБА_6 впала, а ОСОБА_7 допомагав потерпілій встати, оскільки вона поламала руку. Свідок не могла пояснити, чому під час досудового розслідування, допитана майже одразу після подій, вона категорично стверджувала, про відбуття цих подій 07.03.2016. А в суді саме дату конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вказати не змогла.
Свідки ОСОБА_13 (сестра обвинуваченого) та ОСОБА_14 (його родич) не були очевидцями цього конфлікту. Про обставини події вони дізналися від обвинуваченого. До того ж їх свідчення в деталях різняться від пояснень самого ОСОБА_4 . Зокрема, ОСОБА_13 твердила, що обвинувачений бажав купити дітям цукерки у кафе - барі, але через сварку з потерпілої нічого не купляв. ОСОБА_14 чітко запам`ятав дату цієї події, як 06.03.2016, тому що це був неробочий день, проте плутався у показаннях щодо місця, де вони з обвинуваченим лагодили машину, не зміг чітко назвати власника транспортного засобу тощо. Не знайшли свого документального підтвердження і доводи сторони захисту про те, що 07.03.2016 був робочим днем. Прокурор слушно зауважила, що за Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 1155-р «Про перенесення робочих днів у 2016 році» понеділок 7 березня 2016 році був вихідним днем, відпрацювання якого перенесено на суботу 12 березня 2016 року. Суд відкидає їх свідчення, як неправдиві та розцінює намаганням останніх спотворити об`єктивні обставини злочину з метою уникнення ОСОБА_4 відповідальності за скоєне. Доводи захисника, що у картках швидкої допомоги не зафіксовано перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що швидка допомога у той день викликалася і для чоловіка потерпілої, не свідчать про невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Змістовний аналіз наведених доказів, дають підстави для висновку суду про неспроможність доводів обвинуваченого та захисника, щодо дати конфлікту 06.03.2016 у неробочий день і про можливість заподіяння цього тілесного ушкодження потерпілій іншою особою.
Обставини справи, в сукупності з даними про характер утворення у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини обвинуваченого, дають підстави для висновку суду, що ОСОБА_4 хоча не передбачав наслідки своїх дій, що виразились у заподіянні потерпілій тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості внаслідок падіння її на підлогу
кафе-бару, проте, з огляду на розташування ОСОБА_6 в момент поштовху, ОСОБА_4 міг і повинен був передбачити можливість настання таких наслідків.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за статтею 128 КК, як спричинення необережного середньо тяжкості тілесного ушкодження.
У пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» роз`яснено, що у випадках, коли особа, яка заподіяла потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість) її дії слід розглядати як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за статтею 128 КК.
При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог статті 65 КК ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, характеризується позитивно. Обставин, що в силу статей 66, 67 КК пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд, реалізуючи загальні засади призначення покарання через принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, бере до уваги ставлення ОСОБА_4 до інкримінованого злочину, відсутність критичної оцінки до свого вчинку, поведінку обвинуваченого після злочинної події, наслідки вчиненого, думку потерпілої щодо необхідності суворо покарати обвинуваченого. Разом з тим, суд ураховує позитивну характеристику ОСОБА_4 , наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружини-інваліда, необережний характер вчиненого злочину, причини конфлікту, міркування прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства. Таким чином суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті 128 КК.
Керуючись: статтями 368, 373-376 КПК суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 128 КК, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1