Справа № 755/6646/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "22" квітня 2016 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005254 від 13.04.16 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, приблизно на початку квітня 2016 року, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_5 та розподілив з ним злочинні ролі.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням часі та місці, одержали завідомо підроблене свідоцтво на право власності від 12.09.2012 на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до якого власником вказаної квартири являється ОСОБА_5 . Продовжуючи свої злочинні наміри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через мережу інтернет надали оголошення про продаж вказаної квартири.
Зацікавившись вказаною пропозицією ОСОБА_6 , звернувся до ОСОБА_4 , який з метою прикриття своїх дійсних злочинних намірів назвався брокером з нерухомості, що представляє інтереси власника квартири ОСОБА_5 , провів огляд квартири АДРЕСА_1 та вказав вартість вказаної квартири. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 та вважаючи дії останнього правомірними і вигідними для себе, погодився придбати вказану квартиру за 449 387,57 грн.
14.04.2016, ОСОБА_5 , приблизно о 15 годині, виконуючи свою злочинну роль, прибув разом з ОСОБА_4 до кабінету приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , де підписав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Відразу ж після підписання вказаного договору, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були затримані працівниками поліції, в результаті чого не довели злочин до кінця, від причин, що не залежали від їх волі.
Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 11.03.2016 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , придбав квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно до п. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

15.04.2016 ОСОБА_4 було пред`явлено повідомлення про підозру щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
Вислухавши доводи слідчого, прокурора та дослідивши додані до клопотання копії документів, якими обґрунтовується клопотання, перевіривши наявність документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, слідчий суддя прийшов до наступного:

відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

У випадку, передбаченому п. 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК України.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 131, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 , яка, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя