Провадження № 11-кп/792/635/16
Категорія: ч.1 ст.389 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002751 від 21 травня 2015 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, приватного підприємця, судимого:

-15.12.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.71 КК України, із застосуванням ст.72 КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15 грудня 2014 року, остаточно визначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 11 місяців 10 днів.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та взяття ОСОБА_7 під варту.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 відповідно до вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2014 року, що набрав законної сили 15 січня 2015 року, засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, до основного покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки. При цьому, обвинувачений, будучи обізнаним щодо позбавлення його права керувати транспортними засобами на три роки, приблизно о 03 годині 30 хвилин 01 квітня 2015 року ухилився від такого виду покарання, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Красовського, 37 м. Хмельницького і скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України за відсутності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, посилаючись на те, що Інструкцією «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» розмежовано поняття порушення порядку і умов відбування покарання та ухилення від відбування покарання, а тому ОСОБА_7 з 04 лютого 2015 року по 01 квітня 2015 року порушення умов та порядку відбування покарання не допускав, до адміністративної відповідальності не притягувався, застереження у вигляді письмового попередження не отримував. Акцентує увагу й на тому, що у нього не було умислу та спеціальної мети, спрямованої на ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, які передбачає суб`єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення, дії обвинуваченого не були систематичними, а тому

ОСОБА_7 вчинив лише порушення порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а не ухилення від відбування покарання, таке обвинувачення йому не пред`являлось, засудження його за ч.1 ст.389 КК України є незаконним.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, в її заперечення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з приписами ст.409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до вимог п.2,3 ч.3 ст.374 КПК України вирок суду, серед іншого, має містити: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Проте, у сформульованому у вироку ОСОБА_7 обвинуваченні за ч.1 ст.389 КК України, яке суд вважав доведеним, не виписана суб`єктивна сторона цього злочину, не зазначено його форми вини та мотиву, що позбавило права обвинуваченого на захист і унеможливлює прийняти рішення по суті, викладених в апеляційній скарзі, вимог.

Колегія суддів приходить до висновку, що вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними і такими, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, проте виправити його не вправі.

З огляду на викладене, оскаржений вирок суду не може залишатися чинним.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без зміни;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Натомість, цією та іншими нормами чинного кримінального процесуального закону не виписано, як повинен діяти апеляційний суд у випадку, коли сформована у вироку суду фабула обвинувачення є неконкретною, чим порушено право обвинуваченого на захист і, що унеможливлює прийняти рішення по суті викладених в апеляційній скарзі вимог.

Положеннями ст.415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції, проте такі у даній справі відсутні.

В силу ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст.3 Конституції України, ст.8 КПК України).

Колегія суддів вимушена ухвалити у цій справі найприйнятніше рішення: скасувати оскаржений вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд цього кримінального провадження у Хмельницькому міськрайонному суді, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На думку колегії суддів, прийняттям саме такого рішення у цій справі не буде порушено балансу прав і законних інтересів як сторони захисту, так і сторони обвинувачення.

У зв`язку із скасуванням вироку суду через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів в обговорення вини, кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання не входить і вважає, що доводи апеляційної скарги мають бути предметом дослідження при новому судовому розгляді справи.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути зазначені в цій ухвалі порушення вимог КПК, а також ретельно дослідити в сукупності всі обставини справи, наявні докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0002751 від 21 травня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, у Хмельницькому міськрайонному суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2