Справа № 496/1402/15-к
Провадження № 1-кс/496/195/15
УХВАЛА
29 березня 2015 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4
законного представника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання ст. слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, українця, учня 10 класу Біляївської ЗОШ №2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000049 від 19 січня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 . При цьому вказує на те, що 18.01.2015 року, близько 23:00 години, більш точний час слідством не встановлений, неповнолітній ОСОБА_7 , 1999 р.н., маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, переконавшись у таємності своїх дій, підійшов до будівлі магазину «МобіАрт», розташованого за адресою вул. Леніна, 146-а м. Біляївка Одеської області, де раніше заготовленими плоскогубцями пошкодив дах та проник до приміщення магазину, звідки скоїв крадіжку майна на загальну суму 34672 грн. Крім того, 19.02.2015 року, близько 18:00 годин, неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, переконавшись у таємності своїх дій, підійшов до приміщення салону «Жанет», розташованої за адресою вул. Гагаріна 16, м. Біляївка Одеської області, де через вхідні двері проник до приміщення, звідки скоїв крадіжку манікюрного набору, вартістю 7000 гривень. Також, 26.03.2015 року, близько 13.00 год., більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись в м. Біляївка, в парку біля Будинку Творчості, який розташований по вул. Гагаріна, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, зайшов до приміщення вищевказаного будинку, сходами піднявся на другий поверх, де завідомо знаючи, що у кабінеті директора ОСОБА_8 , який розташований з правої сторони коридору, нікого немає, переконавшись в таємності своїх дій, шляхом відкриття дверей кабінету, які були не замкнені на запірний пристрій, проник до його приміщення, звідки, таємно з корисливих мотивів викрав два мобільні телефони на загальну суму 750 грн. Посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.185 КК України.

27 і 28 березня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, законного представника, які просили передати неповнолітнього підозрюваного під нагляд батька, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 вказаної статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлено з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_7 неповнолітній, має постійне місце проживання, проживає з батьком, разом з тим, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, в провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за ч.3 ст. 185 КК України, а тому наявні ризики того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування і вчинити інше кримінальне правопорушення, що є обставиною, передбаченою п.2 ч.1 ст. 196 КПК України.

Суд вважає, що підстави для передачі неповнолітнього підозрюваного під нагляд батька відсутні, оскільки до передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків суд зобов`язаний впевнитися в тому, що вони можуть належно здійснювати нагляд за неповнолітнім, але враховуючи ту обставину, що за короткий проміжок часу неповнолітнім ОСОБА_7 скоєно три умисних корисливих кримінальних правопорушень, на думку суду, батько підозрюваного не в змозі здійснювати належний контроль за сином.

Враховуючи, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи вік підозрюваного, ставлення підозрюваного до вчиненого ним діяння, суд вважає, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ст. слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Застосувати відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до ст. слідчого СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 .

Ухвалу надіслати до Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області для виконання.

Строк дії ухвали два місяці.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1