Справа 350/483/17
Номер провадження 1-кп/350/61/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2017 року смт.Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000123 внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 31 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Брошнів-Осада, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, з середньою освітою, українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України, що надійшов до суду з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення.

Злочин вчинено за таких обставин.
Обвинувачений ОСОБА_5 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого дозволу на користування ділянкою надр, що передбачено ст. 19 Кодексу України про надра, 30.03.2017,приблизно о 17 год. поблизу с. Брошнів Рожнятівського району, умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням екскаватора WEIMAR M-1000, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , з берега річки Чечва здійснив видобуток піщано-гравійної суміші, в якій кількість гравію становить не менше 31,82 %, і яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» є піщано-гравійною сумішшю та належить до корисних копалин загальнодержавного значення, завантаживши її на автомобіль КамАз 5511, н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на праві власності належить ТОВ «КПД Транс», та вивіз з місця забору.

13 квітня 2017 року у даному кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування між начальником Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст.240 КК України, обвинувачений розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю визнає свою вину в учиненому злочині.

Крім того, сторони кримінального провадження узгоджучи міру покарання обвинуваченому врахували пом"якшуючі покарання обставини, якими є його щире каяття та активне сприяння ним у розкритті злочину, і узгодили призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання . Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі, підтвердив, що угода укладена добровільно.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Потерпілого в даному кримінальному провадженні немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст.473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов"язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості злочину та характеристиці особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин, щиро кається, активно сприяв його розкриттю, позитивно характеризується за місцем проживання.

Таким чином, суд дійшов до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості укладеної між начальником Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 із призначенням обвинуваченому узгодженої міри покарання і ухвалення обвинувального вироку.

Оскільки в кримінальному провадженні проведена експертиза, вартість якої становить 1587,72 грн., зазначену суму слід стягнути з ОСОБА_5 в доход держави.

Цивільного позову не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 квітня 2017 року, укладену між начальником Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000123 внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 31 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 1587.72 грн.судових витрат.

Речові докази - екскаватор марки WEIMAR M-1000,р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки КамАз 5511, н.з. НОМЕР_3 повернути орендареві ОСОБА_7 ; піщано-гравійну суміш та її зразки конфіскувати в доход держави .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: