Провадження № 11-сс/792/103/17
Справа № 686/4376/17 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
апелянта ОСОБА_7 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 22 серпня 2016 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2017 року,-

В с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Хмельницькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, що було 01.03.2017 р. тимчасово вилучене у ОСОБА_7 , в ході обшуку за його місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , та в автомобілі «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме на: 2 номерних знаки для автомобіля з написами: « НОМЕР_2 »; 2 номерних знаки для автомобіля з написами: « НОМЕР_3 »; печатку з написом «Народ України * територіальна громада міста Хмельницький * народне підприємство «Сварог» * 24.00.000.002»; печатку з написом «Народ України * територіальна громада міста Хмельницький * народний підприємець ОСОБА_9 », завірену копію договору № 2803013 від 28.03.2013 на 1 арк.; завірену копію доручення ОСОБА_10 від 28.05.2013 на 1 арк.; оригінал свідоцтва народного підприємця № 23.00.000.0004 від 29.05.2014 на 1 арк.; оригінал свідоцтва народного підприємства № НОМЕР_4 від 04.06.2013 на 1 арк.; оригінал свідоцтва про власність № 0000002 від 01.04.2014 на 1 арк.; копію свідоцтва народного підприємства № НОМЕР_5 від 04.06.2013 р на 1 арк.; оригінал листа № 2805014/1 від 28.05.2014 на 1 арк.; лист № 1010/01-15 від 23.05.2014 на 1 арк.; рішення № 220514/1 22.05.2014 на 1 арк.; запрошення на проведення другого всеукраїнського з`їзду територіальних громад України на 1 арк.; інформаційний буклет з написом: «новости по территориальным общинам»; лист № 01/1201012 від 12.01.2012 на 2 арк. (копія); оригінал листа № 03082013/1 від 03.08.2013 на 2 арк.; 2 примірника копій свідоцтва народного підприємства № НОМЕР_4 від 04.06.2013 на 1 арк. кожне; договір № 0108013/1 від 01.08.2013 на 1 арк.; оригінал свідоцтва про акредитацію народного підприємства № НОМЕР_6 від 02.08.2013 на 1 арк.; договір територіальної громади м. Хмельницького на 4 арк.; договір народного підприємства «Сварог» на 8 арк.; копію свідоцтва про акредитацію народного підприємства № 020813/2 на 1 арк.; 2 примірника завірених копій доручення від 29.05.2015, кожне на 1 арк.; оригінал договору приєднання № 280513/1 від 25.05.2013 на 1 арк.; завірену копію договору № 2803013 від 28.03.2013 на 1 арк.; завірену копію доручення від 28.05.2013 на 1 арк.; повідомлення про незаконне воєнізоване формування № 1 від 26.01.2015 на 1 арк.; оригінал договору приєднання № 280513/2 від 25.05.2013 на 1 арк.; договір приєднання № 1 від 19.09.2012 на 1 арк.; оригінал доручення № 0130108/1 від 08.08.2013 на 1 арк.; інформаційний буклет з написом «програма дій по формуванню територіальних громад (на прикладі Києва)» на 4 арк.; копію листа № 3012014/1 від 30.12.2014 на 1 арк.; копію рішення № 1912014/1 від 19.12.2014 на 1 арк.; копію листа № 2712014/1 від 27.12.2014 на 1 арк.; копію рішення № 2012014/1 від 20.12.2014 на 1 арк.; проект позовної заяви до Хмельницького міськрайонного суду на 6 арк.; паспорт людини Українського народу серії НОМЕР_7 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення уповноваженого з питань будівництва, архітектури та перепланіровки, видане на ім`я ОСОБА_7 № 5 від 13.11.2013; посвідчення уповноваженого у справах територіальної громади, видане на ім`я ОСОБА_7 № 1 від 22.10.2013, дійсне до 22.10.2015; посвідчення уповноваженого у справах територіальної громади, видане на ім`я ОСОБА_7 № 1 від 22.10.2013, дійсне до 22.10.2020; волевиявлення людини про затвердження правового статусу суверенного-кредитора інвестора, виданого на ім`я ОСОБА_7 ; волевиявлення людини про затвердження правосуб`єктності людини корінного народу України, виданого на ім`я ОСОБА_7 .

Слідчий суддя обґрунтовувала своє рішення тим, що згідно з ст.ст. 170-173 КПК України є правові підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене, в ході проведення обшуку 01.03.2017 року, у ОСОБА_7 майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості пошкодження, приховування, зникнення, знищення вказаного майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Зазначає, що арешт на зазначене майно накладено необґрунтовано, всупереч положенням ст.ст. 170, 171, 173 КПК України. Вказує, що в даному кримінальному провадженні він має статус свідка та особи власника вилученого майна, не є підозрюваним, обвинуваченим чи іншою особою, на майно яких може бути накладений арешт на майно, слідчий звернувся з необґрунтованим клопотанням, без наявності цивільного позову, з`ясування належності майна. Слідчим суддею завчасно не було повідомлено апелянта про судовий розгляд в зв`язку з чим він не мав можливості з`явитися до суду. Слідчий звернувся з клопотанням з пропуском строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, відтак майно повинно було б бути повернуте апелянту. Звертає увагу, що частина вилученого майна належить юридичним особам, а саме вилучення цього майна паралізувало їх роботу, в тому числі з сплати податків, що є не припустимим, оскільки на вилучених жорстких дисках, вилучених слідчим знаходяться бухгалтерські та фінансові програми та дані.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення апелянта ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задоволити з заначених в ній підстав, прокурора, що заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді вважає законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000027 від 22 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.

В клопотанні слідчого зазначено, що в період з січня 2016 року по теперішній час невстановлені особи, члени Громадського руху «Український вибір-Право народу», інших громадських організацій, гуманітарних груп, окремих територіальних громад створених на території України, в тому числі і на території Хмельницької області, в порушення статей 2, 5, 6, 132 та 133 Конституції України, Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про затвердження Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР» від 12.03.1981, Законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про Державний кордон України» та інших нормативних актів, шляхом створення так званих «народних органів місцевого самоврядування», які незаконно присвоюють владні повноваження органів влади та місцевого самоврядування, вчиняють дії з метою захоплення державної влади в Україні.

Так, мешканці м. Хмельницького, за вищевказаних обставин, діючи умисно, з метою захоплення державної влади, створили у м. Хмельницькому так звану "територіальну громаду міста Хмельницький" та діючи від її імені, підмінюючи функції органів державної влади та місцевого самоврядування України, з метою їх дискредитації перед населенням та поширення інформації щодо неспроможності держави забезпечити на відповідному рівні права громадян України, здійснюють незаконну видачу свідоцтв так званих «Народних підприємців» та «Народних підприємств», на підставі яких особи, які отримали такі свідоцтва, займаються підприємницькою діяльністю без державної реєстрації та не сплачують відповідні податки до бюджетів.

Вирішуючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна чи відмови в задоволенні такого клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

3 березня 2017 року старший слідчий слідчого відділу Управління СБ України у Хмельницькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене 1 березня 2017 року у в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 , та в автомобілі, яким користується останній, марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді, є законним та обґрунтованим.

При винесенні ухвали слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Хмельницькій області ОСОБА_8 від 1 березня 2017 року вказані в клопотанні предмети та документи визнано речовими доказами.

Доводи апеляційної скарги апелянта про безпідставність висновків слідчого судді щодо відповідності вилучених речей ознакам ст. 98 КПК України, та безпідставне визнання цих речей речовими доказами, на увагу не заслуговують, матеріали кримінального провадження давали слідчому судді підстави вважати, що майно, на яке накладений арешт, відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України.

Як видно з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про те, що накладення арешту на предмети та документи, які були вилучені під час обшуку 1.03.2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 та в автомобілі «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 є необхідним тимчасовим заходом, оскільки майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, визнане речовими доказами в кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, як знаряддя злочину, можуть бути використані як доказ кримінального правопорушення, пов`язаного з діянням, що містить ознаки ч. 1 ст. 109 КК України, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діянь, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, зникнення, знищення, відчуження, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на відповідне майно. Оскільки в даному провадженні є підстави вважати, що предмети, на які накладено арешт, можуть бути приховані, пошкоджені, знищені, відчужені, що може призвести до їх втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування, підстави для відмови в накладенні арешту на таке майно в слідчого судді були відсутні. За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про відсутність підстав на те, що на вказані предмети не міг бути накладений арешт з вищевказаних апелянтом підстав, суперечать вищевказаним положенням ст. 170 КПК України, та не можуть бути прийняті судом до уваги. Суд також зауважує, що з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатись та арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, заявлений цивільний позов в провадженні чи ні, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку, слідчий суддя врахував вищевказані обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні про арешт майна, те, що вилучені під час обшуку речі могли використовуватись, як знаряддя вчинення злочину, є доказами вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди. Погоджуючись з такими висновками слідчого судді, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України. Як видно з даних кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, слідчим суддею були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України. Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна.

Обшук та вилучення майна проводилися слідчим на підставі ухвали слідчого судді. Згідно приписів абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, що ним і зроблено. За таких обставин, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , що слідчий звернувся з клопотанням з пропуском передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України строку.

У висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного судом першої інстанції виявлено не було. Не встановлено таких обставин і колегією суддів під час апеляційного розгляду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ОСОБА_7 не надано та колегією суддів не встановлено, відтак такі доводи з цього приводу в апеляційному суді з цього приводу не приймаються до уваги.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Підстав сумніватись в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування арешту на майно на даному етапі досудового розслідування відсутні, під час апеляційного розгляду не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів вважає, що арешт застосовано на засадах розумності та співмірності, тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості накладеного арешту слід визнати неспроможними, відтак підстави для задоволення поданої ним скарги про скасування накладеного арешту на майно, відсутні.

Суд вважає обґрунтованим твердження апелянта, що він не був завчасно повідомлений судом про розгляд клопотання, однак такі доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 не є підставою для скасування рішення слідчого судді, зважаючи, що в апеляційному суді апелянт скористався своїм правом давати пояснення, надавати аргументи та заперечення.

Істотних порушень, які б давали суду підстави для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого в даному провадженні на даному етапі досудового розслідування колегія суддів не знаходить.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясовував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2017 року, якою накладено арешт на майно, що було 1 березня 2017 року тимчасово вилучене у ОСОБА_7 , під час обшуку за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в автомобілі «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2