ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 15 червня 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року у кримінальному провадженні щодо засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина
України, судимого вироком Московського районного
суду м. Харкова від 03 листопада 2014 року за ч. 2
ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення
волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один
рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених
пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисником викладено вимогу про скасування судових рішень відносно ОСОБА_6 із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Вимогу мотивовано незаконністю судових рішень через відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей про заведення оперативно-розшукової справи лише в межах якої, як стверджує захисник, є законним проведення оперативних закупок. Крім того, зазначає про наявність підбурювання та провокацію з боку правоохоронних органів до скоєння злочину ОСОБА_6 , посилаючись на практику Європейського суду з прав людини.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 03 листопада 2014 року та остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. Вироком суду також вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

15 лютого 2015 року ОСОБА_6 , діючи з наміром на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, придбав насіння маку, яке в подальшому переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне виготовлення особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, використовуючи спеціально пристосований посуд, шляхом випарювання, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який продовжив незаконно зберігати. 15 лютого 2015 року, приблизно о 14-ій годині, ОСОБА_6 , знаходячись за вказаною адресою, маючи намір на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в ході проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_8 , як особі з якою встановлено конфіденційне співробітництво та змінені анкетні дані, за 200 грн одноразовий медичний шприц ємкістю 6,0 мл з рідиною коричневого кольору об`ємом 1,1064 мл, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину склала 0,1910 г. Того ж дня, приблизно о 15-ій год. 20 хв., знаходячись поблизу будинку № 73 по бульвару І.Каркача у м. Харкові ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам міліції одноразовий медичний шприц з вказаними наркотичними засобами, який йому збув при вказаних обставинах ОСОБА_6 .

Крім того, 02 березня 2015 року, ОСОБА_6 , діючи з наміром на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, придбав насіння маку, яке в подальшому переніс до місця свого проживання за зазначеною адресою, де реалізуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне виготовлення особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, використовуючи спеціально пристосований посуд, шляхом випарювання незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який незаконно зберігав при собі з метою збуту. 02 березня 2015 року, приблизно о 20-ій год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання, маючи намір на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в ході проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_8 , як особі з якою встановлено конфіденційне співробітництво та змінені анкетні дані, за 200 грн одноразовий медичний шприц ємкістю 6,0 мл з рідиною світло коричневого кольору об`ємом 0,9467 мл, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину склала 0,0387 г. Того ж дня, приблизно о 20-ій год. 50 хв., знаходячись поблизу будинку № 77 по бульвару І.Каркача у м. Харкові ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам міліції одноразовий медичний шприц з вказаними наркотичними засобами, який йому збув при вказаних обставинах ОСОБА_6 .

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року, із виправленням описки ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок суду від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни. В порядку ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому строк попереднього увязнення з 02 березня 2015 року до 24 березня 2016 року із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника, пояснення захисника, яка підтримала подану нею касаційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, визнані судом доведеними, ґрунтуються на сукупності об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Суд касаційної інстанції, з огляду на вимоги ст. 433 КПК України, не перевіряє судові рішення щодо неповноти й однобічності досудового розслідування та судового слідства, а також невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а виходить з обставин, встановлених судом.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження кваліфікація дій засудженого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України є правильною.

Апеляційний розгляд проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Апеляційним судом доводи апеляційних скарг засудженого і його захисника, аналогічні доводам, наведеним у касаційній скарзі захисника, перевірені всебічно та спростовані з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення.
При цьому, суд касаційної інстанції немає підстав вважати обґрунтованими доводи касаційної скарги захисника щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких стверджує про незаконність судових рішень щодо ОСОБА_6 через відсутність у матеріалах провадження заведеної оперативно-розшукової справи, а отже й незаконність проведених оперативних закупок у даному провадженні.
Як встановлено за матеріалами кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесено 05 лютого 2015 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Опісля чого, винесено постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину оперативної закупки від 12 лютого 2015 року та від 25 лютого 2015 року (розсекречені та містяться в матеріалах провадження на а. 91-92, 115-116 т. 1), на підставі яких видано доручення слідчому про проведення негласної слідчої розшукової дії в порядку ст. 36 КПК України (а.к.п. 117-118 т. 1).

За вироком суду, у судовому засіданні, окрім інших свідків, був допитаний свідок ОСОБА_8 , як особа з якою було встановлено конфіденційне співробітництво та змінені анкетні дані, щодо проведених за його участю оперативних закупок (а.к.п. 154 т. 1).

Також судом був допитаний свідок ОСОБА_9 , який є оперативним співробітником та до якого надійшла оперативна інформація про те, що ОСОБА_6 здійснює виготовлення та збут наркотичних засобів, відомості про що було внесено в ЄРДР і на підставі чого він отримав дозвіл на проведення оперативних заходів (а.к.п. 155, т. 1).

Отже, підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про: злочини, що готуються; осіб, що готують вчинення злочину. Інформація про те, що особа вчиняє або вже вчинила злочин, може бути перевірена лише шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій після внесення відомостей до ЄРДР, тобто в межах кримінального провадження (п. 10 постанови Верховного Суду України від 16 березня 2017 року), що і було зроблено у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

Суд касаційної інстанції також не може погодитись із твердженнями касаційної скарги захисника щодо невідповідності судових рішень відносно ОСОБА_6 практиці Європейського суду з прав людини, оскільки в тих рішеннях, на які посилається захисник, йде мова якраз про недопущення фактів провокації скоєння злочину з боку правоохоронних органів, про що мова може йти згідно національного законодавства лише на стадії до внесення відомостей в ЄРДР. В даному ж випадку проводилось розслідування вчинюваних злочинів шляхом викриття злочинної діяльності особи за допомогою проведення негласних слідчих дій.

З огляду на те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, підстав для задоволення касаційної скарги суд не вбачає.

Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд

постановив:

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-4912км16 Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_11
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1