В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/283/16-к
23 грудня 2016 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, який зареєстрований за постійним місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , який засуджений вироком Луцького міськарайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року (набрав законної сили 10.10.2016 року) за ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна; вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.09.2016 року (набрав законної сили 31.10.2016 року) за ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
який обвинувачується у даному кримінальному провадженні вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України;
ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно заволодів транспортним засобом мотоцклом марки «Suzuki GSX-R1000», чим завдав значної матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 .
Злочин вчиненив при таких обставинах:
23 червня 2015 року, приблизно о 14 годині ОСОБА_6 , перебуваючи у селищі Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області на території АЗС «ОККО» по вул. Шевченка, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи за заздалегідь спланованим сценарієм, умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману, під приводом випробовування транспортного засобу перед укладенням угоди про його купівлю, незаконно заволодів мотоциклом марки «Suzuki GSX-R1000» 2009 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , яким володів ОСОБА_8 . На вказаному транспортному засобі з місця події втік, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди на суму 117 904 грн. ОСОБА_7 , яка була визнана потерпілою у кримінальному провадженні.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих дій заперечив, від дачі показань в судовому засіданні відмовився на підставі ст 63 Конституційї України.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що навесні 2015 року на автомобільному ринку м.Івано-Франківська її чоловік ОСОБА_8 придбав мотоцикл марки «Suzuki GSX-R1000», 2009 року випуску, синього кольору із білими вставками, з реєстраційним номареним знаком НОМЕР_2 у невідомої їй особи. Вказаний мотоцикл, відповідно до отриманого чоловіком свідоцтва на транспортний засіб, був зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , жителя Одеської області. При придбанні мотоцикла чоловік заплатив грошові кошти в сумі 6500 дол.США. З того часу чоловік користувався вказаним мотоциклом. На початку червня 2015 року він, піддавшись на її прохання, вирішив продати мотоцикл і виставив оголошення в інтернеті на сайті «Авто Ріа», вказавши свої анкетні дані та номери мобільного телефону, свій та її. 16.06.2015 на її мобільний телефон подзвонив чоловік, який представився ОСОБА_10 із м. Івано-Франківськ та повідомив, що хоче придбати мотоцикл. Протягом декількох днів він телефонував до чоловіка ще декілька разів і вони домовилися про зустріч 22.06.2015 в с. Битків Надвірнянського району де вони мешкають. 22.06.2015 до них приїхав покупець, який представився ОСОБА_10 , разом з ним була жінка, яку він назвав дружиною. Чоловік продемонстрував мотоцикл, а ОСОБА_10 оглянув його і повідомив, що має намір його придбати, але через слизьку дорогу не може оцінити стан мотоцикла, тому запропонував зустрітись 23.06.2015 в смт. Богородчани біля АЗС «ОККО» для випробування та передачі грошей. 23.06.2015 о 12.30 год. чоловік поїхав на мотоциклі в смт. Богородчани, а слідом за ним поїхав її батько ОСОБА_11 , оскільки після продажу мотоцикла мав забрати чоловіка додому. Близько 18.00 год. вони повернулись і від чоловіка довідалась, що при зустрічі ОСОБА_10 взяв мотоцикл під приводом перевірити справність та поїхав у невідомому напрямку і не повернувся. Про це чоловік повідомив працівникам міліції. 02.11.2015 її чоловік в ході проведення досудового розслідування їздив із працівниками міліції в м. Луцьк для проведення слідчих дій, і повернувшись розповів, що під час пред`явлення йому для впізнання, він однозначно опізнав ОСОБА_6 , як особу, що незаконно заволоділа його мотоциклом. Чоловік внаслідок вчиненого злочину зазнав сильних душевних переживань, на фоні нервового потрясіння захворів та раптово помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому потерпілою від злочину була визнана вона, оскільки транспортний засіб був майном, що придбане за спільні кошти подружжя. Злочином їй заподіяна значна матеріальна шкода, оскільки орієнтовна вартість мотоцикла на час його викрадення складала 6 тис.дол.США. Крім того, зазнала моральної шкоди через душевні переживання пов`язані із самою подією злочину. Також непоправної моральної шкоди зазнала внаслідок смерті чоловіка, яку пов`язує з перенесеним ним нервовим потрясінням через скоєне.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що є батьком ОСОБА_7 і йому відомо, що навесні 2015 року в м. Івано-Франківську на автомобільному ринку його зять придбав мотоцикл марки «Suzuki GSX-R1000» синього кольору. На початку червня 2015 року зять вирішив продати мотоцикл і виставив оголошення в інтернеті. 23.06.2015 біля 12.00 год. зять попросив супроводити його до смт. Богородчан, оскільки з покупцем домовились там про зустріч і він мав забрати його після того, як продасть мотоцикл. ОСОБА_8 сів на мотоцикл та поїхав в смт. Богородчани, а він на своєму автомобілі поїхав за ним. Приїхавши в смт. Богородчани на АЗС «ОККО», він побачив ОСОБА_12 , який стояв біля незнайомої йому жінки та біля автомобіля марки «Шевроле». Запитавши ОСОБА_12 де мотоцикл почув, що він віддав його покупцю для перевірки. Почекавши декілька хвилин ОСОБА_12 зателефонував до ОСОБА_10 , який повідомив, що мотоцикл справний, він спробував його і буде купувати. При цьому повідомив, що приїде через декілька хвилин. Вони почекали ще біля 10 хв. і ОСОБА_12 знову зателефонував до ОСОБА_10 , однак телефон уже був виключений. У жінки, яка супроводжувала ОСОБА_10 довідались, що вона не являється його дружиною, а є водієм таксі. Після того ОСОБА_12 зателефонував у міліцію та повідомив про викрадення мотоцикла. Також вказав, що 02.11.2015 його зять їздив із працівниками поліції в м. Луцьк і після повернення розповів, що при проведенні слідчих дій впізнав обвинуваченого як особу, що заволоділа його мотоциклом.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 пояснила, що у 2015 році як водій надавала послуги по перевезенню пасажирів в м. Івано-Франківську у службі таксі «ЯВІР» на власному автомобілі CHEVROLET LACETTI сірого кольору 2008 р.в. д.н.з. НОМЕР_3 . 21.06.2015 близько 17:00 год. до її автомобіля підійшов невідомий чоловік і попросив відвезти його у с. Чукалівка на вул. Медична. Під час поїздки представився ОСОБА_10 , сказав, що їде дивитись на мотоцикл який знайшов за оголошенням. Під`їхавши до вказаного ним місця вони зупинились, ОСОБА_10 вийшов з автомобіля та зателефонував, після чого із воріт одного з будинків вийшов не відомий чоловік і вони почали спілкування. Оскільки ОСОБА_10 мав намір оглядати транспортний засіб вона з цікавості також вийшла за автомобіля. ОСОБА_10 чомусь представив тому чоловіку її кумою чи дружиною. Чоловік провів їх до гаражу де знаходився мотоцикл і в її присутності та присутності чоловіка в гаражі ОСОБА_10 почав досить професійно оглядати мотоцикл, звертаючи увагу на всі можливі недоліки мотоцикла, а також заводив мотоцикл слухав як працює двигун. Оглянувши мотоцикл, ОСОБА_10 попросив власника проїхатись на ньому, але власник цього не дозволив. ОСОБА_10 уточнив у власника умови купівлі мотоцикла і вони повернулись на те ж місце де він сідав у автомобіль. Тоді ж ОСОБА_10 спитався її чи буде вона мати можливість наступного дня також поїхати з ним оглянути декілька мотоциклів, на що вона погодилась, надавши йому свій номер мобільного телефону. 22.06.2016 на її мобільний зателефонував ОСОБА_10 та вона підібрала його на одній з вулиць м. Івано-Франківська. У її присутності ОСОБА_10 домовився по телефону про зустріч біля парк-готелю «Рейкарц» куди вони і поїхали. Під`їхавши туди, зустрілись з невідомим хлопецем на мотоциклі на території парк-готелю. ОСОБА_10 знову оглядав мотоцикл, спілкувався про технічні характеристики мотоцикла, після чого попросив проїхатись, але власник у цьому відмовив. Обговоривши умови купівлі роз`їхались. В автомобілі ОСОБА_10 знову комусь телефонував і спілкувався про інші мотоцикли, при цьому йому повідомляли номери телефонів на які він телефонував та домовлявся про зустрічі, щоб оглянути інші мотоцикли. Тоді ж ОСОБА_10 попросив відвезти його в с. Пістинь Косівського району, але вона відмовилась туди їхати через значну відстань. Зробивши ще декілька дзвінків ОСОБА_10 домовився про зустріч в одному із сіл Надвірнянського району куди вони поїхали. На місці власник мотоцикла їх зустрів в селі і провів до себе до будинку. В гаражі ОСОБА_10 оглянув мотоцикл та попросив прокататись на що власник погодився. Викотивши мотоцикл на сільську дорогу, ОСОБА_10 сів та поїхав в сторону центру села і через п`ять хвилин повернувся. При цьому повідомив, що не може спробувати як мотоцикл їде через слизьку дорогу. Тому домовився з власником наступного дня зустрітись на трасі. Після чого вони поїхали до м. Івано-Франківська, а ОСОБА_10 попросив, щоб його відвести на залізничний вокзал в м. Івано-Франківську. 23.06.2015 близько обіду вона підібрала ОСОБА_10 на початку вул. Бельведерська в м. Івано-Франківська і вони рушили в напрямку смт. Богородчани. Близько 13:00 год. вони приїхали на АЗС «ОКО» в смт. Богородчани і незабаром до них під`їхав чоловік на мотоциклі. Власник на прохання ОСОБА_10 зліз з мотоцикла, передав тому мотоциклетний шолом і той сів на мотоцикл, завів його і поїхав у напрямку м. Івано-Франківськ. Приблизно через 5 хв. ОСОБА_10 зателефонував до власника та повідомив, що все гаразд і він зараз повернеться. Вони чекали ОСОБА_10 близько години, але той не повернувся. Після цього власник викликав працівників міліції. Також пояснила, що в ході досудового розслідування наприкінці 2015 року її було залучено до проведення слідчої дії пред`явлення до впізнання по фотографії, під час якої вона впізнала особу, яка називалась ОСОБА_10 і незаконно заволоділа транспортним засособом ОСОБА_8 по рисах обличчя, кольору волосся, формі голови та обличчя. Вказаною особою є ОСОБА_6 , якого вона чітко ідентифікує також в судовому засіданні.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02 листопада 2015 року, потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 , як особу, що незаконно заволоділа його мотоциклом за рисами обличчя, кольором волосся, ростом, особливими прикметами - татуюванням у вигляді букви «Р» на зап`ясті лівої руки та родимками на обличчі зліва.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 листопада 2015 року свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка незаконно заволоділа мотоциклом ОСОБА_8 при обставинах, викладених у її свідченнях.
Відповідно до скірншоту сайту Auto Ria за 23.06.215 року особою на ім`я ОСОБА_12 розміщено оголошення про продаж мотоцклу марки «Suzuki GSX-R1000» за ціною 108843 грн.
Відповідно до виданого ОСОБА_8 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 у його володінні перебував мотоцкл марки «Suzuki GSX-R1000» 2009 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований Одеським ВРЕР-1 24.06.2014р. на ім"я ОСОБА_9 .
На підставі отриманої інформації під час проведення тимчасового доступу до речей і документів у операторів мобільного зв`язку щодо вхідних та вихідних дзвінків, смс-повідомлень, нульових з`єднань за номерами телефонів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , якими користувався ОСОБА_6 під час вчинення даного злочину, підтверджуються показання потерпілої та свідка ОСОБА_13 про їх місце перебування та контакти як напередодні вчиненого злочину так і у день скоєння злочину. Згідно довідки-аналізу, виходячи із даних про ІМЕІ підтверджено також факт того, що обидва мобільних номери НОМЕР_5 та НОМЕР_6 використовувались в одному мобільному телефоні типу «Дуос» на дві сім-картки, які після вчиненого злочину перестали бути активними. Аналіз телефонних з`єднань по розміщенню базових станцій підтверджує маршрут руху обвинуваченого про який йдеться у свідченнях ОСОБА_13 та ОСОБА_7 .
Відповідно до довідкового повідомлення про середньо-ринкову ціну мотоцикла, судовий експерт товарознавець ОСОБА_14 на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановив, що середньо-ринкова розрахункова ціна продажу мотоцикла марки «Suzuki GSX-R1000» 2009 року випуску з об`ємом двигуна 999, станом на 23.06.2015 року дорівнює 117904 грн.
Дослідивши подані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена. Суд вважає, що позиція обвинуваченого який в суді заявив про те, що вказаного злочину не скоював є не щирою, спрямованою на уникнення кримінальної відповідальності і такою, що спростовується наведеними вище доказами.
Суд вважає не обґрунтованою позицію захисника, який просив виправдати свого підзахисного, вказуючи на те, що мотоцикл про який йдеться у обвинуваченні, не може вважатись транспортним засобом у розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», оскільки він не був зареєстрований у встановленому порядку, а свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, що є у матеріалах провадження ймовірно є підробленим, оскільки в базі даних ДДАІ МВС за ОСОБА_9 зареєстрований такий же транспортний засіб з іншим номером шасі. Тому вважав, що ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_15 ,Я не можуть бути потерпілими, без документів, що підтверджували би права власності, розпорядження чи користування цим мотоциклом. Визодячи з цього відсутньою вважає саму подію злочину.
Згідно п.1.10 Правил Дорожнього Руху поняття транспортного засобу визначено як пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічним транспортним засобом є такий, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Мотоцикл є двоколісним механічним транспортним засобм з боковим причепом або без нього, що має двигун робочим об`ємом 50 куб.см. і більше.
Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не встановлено із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_8 в 2015 році за власні кошти придбав у своє розпорядження мотоцикл «Suzuki» 2009 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , отримав від продавця свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і мав підстави вважати, що володіє цим майном правомірно, хоч і не оформляв договору купівлі-продажу та не реєстрував свого права у органах МРЕВ. Заволодіння цим транспортним засобом шляхом, що вчинене ОСОБА_6 було незаконним безвідносно до того, чи являвся ОСОБА_8 зареєстрованим власником транспортного засобу, оскільки жодного права дійсного чи уявного на використання цього транспортного засобу обвинувачений не мав. З суб`єктивної сторони ОСОБА_16 розумів, що протиправно заволодіває мотоциклом, усвідомлював суспільну небезпеку цього діяння і бажав його вчинити.
При вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У випадках, коли особа знищила транспортний засіб, яким незаконно заволоділа, чи призвела до такого стану, що він повністю втратив свою цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, розмір реальних збитків дорівнює вартості автомобіля на день учинення злочину. Таким же чином треба вирішувати це питання, якщо транспортний засіб після незаконного заволодіння не знайдено.
В діях обвинуваченого є усі ознаки складу злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, а тому його дії суд кваліфікує за вказаною статтею, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини, за яких злочин було вчинено. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що до підсудного слід обрати покарання визначене санкцією статті 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Оскільки ОСОБА_6 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року, який набрав законної сили 10.10.2016 року відповідно до ухвали Апеляційного суду Волинської області, засуджений за ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, а вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.09.2016 року, який набрав законної сили 31.10.2016 року відповідно до ухвали Апеляційного суду Рівненської області, засуджений за ст. 289 ч.2 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, то остаточне покарання йому слід призначити за правилами ст. 70 ч.4 КК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374 КПК України, -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, застосувавши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками: вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року та Рівненського міського суду Рівненської області від 02.09.2016 року, які набрали законної сили.
Строк відбування покарання рахувати з 20 лютого 2016 року. Зарахувати у строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_6 під вартою у період з 28.10.2015 року по 10.11.2015 року.
Згідно ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення ( період з 20.02.2016 року по 31.10.2016 року та з 28.10.2015 року по 10.11.2015 року) у строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя