Ухвала іменем україни 28 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2016 року за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції.

Вказаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом, засуджено:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний, Росія, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 8 500 грн., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він, 26 січня 2015 року, о 01.00 год., на 14 кілометрі + 900 метрів автодороги "Одеса-Рені", перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Одеса з боку міста Рені не врахував дорожню обстановку та умови, які виражалися в мокрому покритті дороги проїжджої частини, застосував неправильні методи управління, не обрав безпечну швидкість руху в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля «Деу Ланос» на полосу зустрічного руху, в результаті чого скоїв передньою правою частиною свого автомобіля зіткнення із передньою правою частиною автомобіля «Шевролет Лачеті» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Шевролет Лачеті» ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому лівої променової кістки, тупої травми живота, забій і садна м`яких тканини голови, кінцівок, тулуба, забитої рани м`яких тканин 1-го пальця правої кисті.

Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи № 468 від 26.03.2015 року в умовах даної події у первинний контакт вступили права половини передньої частини автомобіля «Деу Ланос» та середина передньої частини автомобіля «Шевролет Лачеті» під кутом 165-175 градусів між поздовжніми осями даних транспортних засобів, який відраховувався проти ходу годинникової стрілки у плані від повздовжньої осі автомобіля «Деу Ланос» до поздовжньої осі автомобіля «Шевролет Лачеті».

Зіткнення даних автомобілів мало місце на лівій стороні дороги при русі зі сторони м. Рені в бік м. Одеса в районі основного осипу деталей автомобілів, скла та пластмаси, розташованого між кінцевими положеннями транспортних засобів.

В умовах даної події обидва автомобіля до моменту зіткнення рухалися.

Дана ДТП сталася в зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_6 , який керував автомобілем «Деу Ланос» державний знак д.н.з. НОМЕР_1 , пунктів 1.5, 2. 3 "б", 12. 1, 12. 3, 13. 1 Правил дорожнього руху України.
У касаційній скарзі прокурор, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. 419 КПК та не надав оцінки всім доводам апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного засудженому покарання тяжкості злочину та його особі через м`якість та безпідставно залишив її без задоволення. Стверджує, що апеляційний суд безпідставно не врахував обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування судових рішень через істотне порушення судами вимог кримінального процесуального закону, та просить закрити справу, посилаючись на не встановлення достатніх доказів для доведення його винуватості. Обґрунтовуючи свої вимоги засуджений посилається на неповноту досудового та судового слідства, зазначає, що обвинувачення обґрунтовано на припущеннях, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що він ПДР не порушував, а ДТП сталася з вини потерпілої та свідка, який перевищив швидкість, змінив напрямок руху та виїхав на узбіччя де здійснив наїзд на автомобіль «Деу Ланос». Наголошує, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на допущені порушення та не надав оцінки всім доводам його апеляційної скарги та не дослідив повторно всіх обставин справи та не допитав безпосередньо свідків. Звертає увагу на те, що в порушення ст. 53 КК суд визначив покарання у грошовій сумі, а не в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не надав йому можливості виступити з останнім словом. Посилається на порушення вимог ст. 401, ч. 4 ст. 405, ч. 2, 3 ст. 365 КПК. Стверджує, що апеляційний суд не надіслав йому копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, копію апеляційної скарги прокурора, інформацію про права та обов`язки та встановлений строк, протягом якого можуть бути подані заперечення, а також не повідомив про призначення апеляційного розгляду.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень через істотне порушення судами вимог кримінального процесуального закону, та просить закрити справу, посилаючись на не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 . Обґрунтовуючи свої вимоги захисник посилається на неповноту досудового та судового слідства, зазначає, що обвинувачення обґрунтовано на припущеннях, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що ОСОБА_6 ПДР не порушував, під час ДТП його автомобіль стояв на місці і не рухався. Вважає, що в основу вироку були взяті лише покази свідка та його дружини. Зазначає про порушення судами вимог ст. 87 КПК. Крім того, безпідставно було відмовлено у виклику та допиті експерта транспортно-трасологічної експертизи для роз`яснення висновку. Наголошує, що в порушення вимог ст. 401 КПК апеляційний суд не надіслав засудженому та захиснику копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, копію апеляційної скарги прокурора, інформацію про права та обов`язки та встановлений строк, протягом якого можуть бути подані заперечення, а також не повідомив про призначення апеляційного розгляду.

На касаційну скаргу прокурора надійшли заперечення від засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , у яких вони просять касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судові рішення скасувати і закрити кримінальне провадження з підстав відсутності в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення.
На касаційну скаргу засудженого від потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 надійшли заперечення, в яких вони просять скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав доводи своєї та захисника касаційних скарг, та просив скасувати судові рішення, а провадження закрити, доводи касаційної скарги прокурора засуджений не підтримав, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги прокурора та заперечував проти задоволення касаційних скарг засудженого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, касаційні скарги засудженого та захисника підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції, зокрема, слід проаналізувати і співставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляції, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідний кримінальний чи кримінальний процесуальний закон.

Зазначені вимоги закону в цій справі апеляційним судом виконано не повною мірою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із вироком міського суду, подали апеляційні скарги, в яких порушували питання про скасування вироку та виправдання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК.
Мотивуючи свої доводи, засуджений та захисник зазначали, що вирок міського суду є незаконним, постановлений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону,висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а обвинувачення ОСОБА_6 обґрунтовано суперечливими показаннями потерпілої та свідка. Стверджували про недопустимість доказів, зібраних органом досудового слідства. Зазначали, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вважали, що суд безпідставно не взяв до уваги покази ОСОБА_6 про те, що зіткнення автомобілів відбулося внаслідок порушення ПДР потерпілою. Зазначали, що не було проведено медичний огляд свідка (як водія учасника ДТП) на перебування у стані алкогольного сп`яніння. Посилалися на те, що місце зіткнення автомобілів на проїзній частині (в смузі руху автомобіля Шевролет») не підтверджується доказами наданими стороною обвинувачення. Зазначали про відсутність в матеріалах провадження висновку судово-медичного експерта про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.
Між тим апеляційний суд усупереч вимогам ч. 2 ст. 419 КПК в ухвалі не навів переконливих аргументів на спростування доводів, наведених в апеляціях, та докладних мотивів прийнятого у зв`язку з цим рішення.
У своїй ухвалі суд в описово-мотивувальній частині не виклав повний зміст апеляцій на обґрунтування незаконності вироку суду першої інстанції, ретельно не проаналізував наведених тверджень засудженого і захисника, не перевірив відповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, правильність кваліфікації його дій.

Апеляційний суд, залишивши скарги засудженого та його захисника без задоволення, не зазначив підстав, із яких їх визнано необґрунтованими. Суд обмежився перерахуванням доказів, на які є посилання у вироку, і загальним формулюванням про правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому суд не розкрив суті зібраних у справі доказів, не проаналізував їх у контексті з конкретними доводами апеляцій і не співставив їх як між собою так і з наявними доказами у справі, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого.
Таким чином, апеляційний суд належним чином не розглянув доводи засудженого та його захисника і передчасно погодився з висновками місцевого суду стосовно доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 .
Ці порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст. 412 КПК є істотними, оскільки порушили права учасників судового провадження на об`єктивний і неупереджений розгляд справи в апеляційному порядку та вимоги ст. 419 КПК, що є підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи, що при розгляді апеляцій засудженого та захисника апеляційний суд залишив поза увагою доводи, які ставлять під сумнів правильність застосування кримінального закону судом першої інстанції щодо засудженого, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, як підставою для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, під час якого слід усунути згадані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляцій, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого та постановити рішення, яке б відповідало вимогам ст. 419 КПК, звернувши при цьому увагу й на доводи, зазначені у касаційних скаргах засудженого, захисника та прокурора.

Керуючись статтями 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити, касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3