Справа № 192/86/17
Провадження № 1-кп/192/53/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" лютого 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської, громадянина України, не одружений, не працює, має неповну середню освіту, мешкає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
07 січня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , на ґрунті неприязнених відносин, діючи умисно, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область лівої скроні голови та один удар кулаком лівої руки в область правої частини голови, від чого ОСОБА_5 впав на підлогу.
В результаті зазначеного ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою лівого ока, крововиливу у конюктиву лівого ока, забою та садна м`яких тканин обличчя, які виникли від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, та які за своїм характером відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні по суті звинувачення свою вину визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
Пояснив, що 07 січня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, він разом зі своїми знайомими, а тому числі з ОСОБА_5 , якого знає останній рік, розпивали спиртні напої на території будинку АДРЕСА_2 . Раптово між ним на ОСОБА_5 виник конфлікт та ОСОБА_5 вдарив його по обличчю, на що ОСОБА_3 відповів та наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область лівої скроні голови та один удар кулаком лівої руки в область правої частини голови, від чого ОСОБА_5 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_3 пішов додому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності, просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і його винуватість знайшла підтвердження у судовому засіданні.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий,
за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, не працевлаштований.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу не відповідатиме ступеню тяжкості інкримінованого злочину, особі обвинуваченого, його суб`єктивному відношенню до вчиненого злочину. Крім того, відповідно до положень ст.53, ч.3 ст.57 КК України ОСОБА_3 не можуть бути призначені покарання у виді штрафу на користь держави та виправних робіт, оскільки обвинувачений не працевлаштований.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.2 ст.125 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також для попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий суддя: ОСОБА_1