Провадження №: 1-кп/752/93/17
В И Р О К
Іменем України
22.05.2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, який не одружений, із середньою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме: вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 26.11.2009 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.10.2012 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України; вироком Голосіївського районного м.Києва від 15.04.2014 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Печерського районного суду м.Києва від 12.07.2016 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі
з участю сторін кримінального провадження
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 22.10.2015 року, приблизно об 11.00 годині, перебуваючи в тролейбусі маршруту №43 за адресою: м. Київ, пр.Ак.Глушкова, 1, вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи злочинний умисел, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_3 почав витягати із кишені пальто потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон «Леново», вартістю 2000 грн. Проте не вчинив всі дії, які вважав за потрібне для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений потерпілою, яка забрала свій телефон назад. В подальшому був затриманий працівниками поліції.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні крадіжки визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 22.10.2015 року, приблизно об 11.00 годині, він перебував в тролейбусі маршруту №43 за адресою: м. Київ, пр.Ак.Глушкова. Помітив дівчину, яка готувалася до виходу із тролейбусу, і у якої в кишені пальто знаходився мобільний телефон, та вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, він підійшов до потерпілої та непомітно для неї почав витягати із кишені пальто телефон. Однак незабаром потерпіла помітила крадіжку та завадила йому довести умисел до кінця. Вона почала кричати, схопила його за руку та на найближчій зупинці вони вийшли з тролейбусу, де його затримали працівники поліції.
Окрім визнання вини обвинуваченим, його провина також доводиться протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2015 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 повідомила про вчинення відносно неї злочину (Том 1 а.п.7).
Суд важає, що обвинувачення ОСОБА_3 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Так, судом безпосередньо не були допитані потерпіла і свідки сторони обвинувачення, оскільки прокурор протягом тривалого часу не забезпечив їх явку в судове засідання, не дивлячись навіть на сприяння судом шляхом винесення ухвали про примусовий привід.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Версія сторони захисту про вчинення таємного, а не відкритого викрадення чужого майна, прокурором іншими доказами не спростована, державний обвинувач протягом розумного строку не забезпечив явку будь-яких свідків.
Сам обвинувачений пояснив, що він засунув руку в кишеню пальто потерпілої, щоб таємно викрасти телефон, проте не довів свій умисел до кінця, оскільки потерпіла помітила його. Доказів зворотнього суду надано не було. Отже, докази, на які посилається прокурор, лише підтверджують факт вчинення обвинуваченим злочину, а саме замаху на таємне викрадення телефону потерпілої ОСОБА_6 , при цьому не доводять вчинення ним грабежу.
З огляду на викладене, суд змінює кваліфікацію та вважає, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ст.68 КК України, у виді позбавлення волі.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив злочин 22.10.2015 року, тобто до постановлення вироку Печерського районного суду м.Києва від 12.07.2016 р. за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, згідно якого йому призначене покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст.70 КК України та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається, в тому числі строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи викладене, необхідно зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в тому числі період перебування його в слідчому ізоляторі після скасування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 17.10.2016 року,
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох ) років 2 ( двох) місяців позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м.Києва від 12.07.2016 р. за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, більш суворим, призначеним цим вироком, за сукупністю злочинів, визначити остаточно покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 22.05.2017 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 22.10.2015 по 21.05.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 з-під варти негайно, в залі суду, як такого, що відбув покарання за цим вироком повністю.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1