Справа № 484/3572/16-к
Провадження: № 1-кп/484/233/16р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002142, по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайська Миколаївської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09.07.2002 р. Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строкомна 1 рік;
-09.07.2002 р. Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 187, ст.ст. 69, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.07.2005 р. умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 19 днів;
-09.04.2008 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
-24.10.2008 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
-14.08.2013 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
-13.09.2013 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 198, ч. 4 ст. 70 до 3 років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
-07.05.2014 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 24.05.2016 р. умовно-достроково на 11 місяців 18 днів;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України;

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

На початку серпня 2016 року, точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою прибув до свого сусіда ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи в будинку останнього, ОСОБА_3 попрохав електрообігрівач під приводом того, що хоче увімкнути його на декілька годин за місцем свого мешкання, так як його сестра хвора та їй потрібне тепло. ОСОБА_5 , повіривши ОСОБА_3 , надав останньому електрообігрівач марки «Сатурн», білого кольору. Обвинувачений, одержавши вказаний електрообігрівач, відразу вирушив до ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 та реалізував його останньому за 150 гривень, а одержані кошти витратив на власні потреби. Таким чином ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, заволодів електрообігрівачем марки «Сатурн», білого кольору, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1055 від 27.10.2016р., становить 737 гривень 10 копійок, тобто спричинив потерпілому матеріальний збиток на зазначену суму.

Крім того, 03 серпня 2016 року близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_3 , розпивав спиртні напої разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.11.2016 року, по АДРЕСА_3 . Після того, як спиртне закінчилося, ОСОБА_3 , запропонував особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, вчинити кримінальне правопорушення направлене на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшої реалізації викраденого. Виконуючи задумане, близько 04 години 00 хвилин, останній та ОСОБА_3 , прибули до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 належного ОСОБА_7 . Обвинувачений разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, шляхом відчинення хвіртки, зайшли до подвір`я домоволодіння та пройшли до сараю, двері якого були прикриті. Зайшовши до сараю, останні, помітили алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів, вартістю 500 гривень та алюмінієву бочку, ємкістю 40 літрів, вартістю 500 гривень, згідно довідки вартості від 03.08.2016р., які таємно викрали та зникли з місця події, спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1000 гривень.

Зізнаючись у вчиненому, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно, на початку серпня 2016 року, взяв у свого сусіда ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , електрообігрівач марки «Сатурн», начебто для обігріву власного житла, який в подальшому продав. Крім того, 03 серпня 2016 року близько 04 години 00 хвилин він, разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, прибули до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 належного ОСОБА_7 , проникли до сараю, двері якого були прикриті та таємно викрали алюмінієвий бідон, ємкістю 40 літрів та алюмінієву бочку, ємкістю 40 літрів, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі та підтримав раніше надані пояснення.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі та призначити обвинуваченому суворе покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням письмових доказів та оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Фактичні обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 , на початку серпня 2016 року, взяв у свого сусіда ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , електрообігрівач марки «Сатурн», який в подальшому продав. Також, 03 серпня 2016 року близько 04 години 00 хвилин він, разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з сараю, який знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 належного ОСОБА_7 , таємно викрали алюмінієвий бідон, ємкістю 40 літрів та алюмінієву бочку, ємкістю 40 літрів.
Таким чином, суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого, щодо заволодіння електрообігрівачем,за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Також, суд вважає, що дії обвинуваченого, стосовно заволодіння алюмінієвим бідоном, ємкістю 40 літрів та алюмінієвою бочкою, ємкістю 40 літрів,вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, дані про його особу, який раніше судимий за вчинення аналогічних умисних злочинів проти власності, офіційно не працює, згідно характеристики за місцем проживання компрометуючі данні відносно нього відсутні, відповідно до медичного висновку протитуберкульозного відділення Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні № 190 від 02.12.2016р, обвинувачений має діагноз дисемінований туберкульоз легенів у фазі інфільтрації.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, а відтак остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.05.2014р.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003р., у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Таким чином, характеристика особи обвинуваченого, обставини скоєних ним злочинів переконують суд в тому, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Речовий доказ електрообігрівач марки «Сатурн», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне залишити у власності останнього.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від від 07.05.2014р. та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання обвинуваченим рахувати з моменту затримання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з моменту затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ електрообігрівач марки «Сатурн», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у його власності.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: