Справа № 297/1640/17
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання
28 липня 2017 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене першим заступником керівника Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , внесене у кримінальному провадженні № 0000485 від 02.07.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не працюючого, громадянина України,

встановив:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 02.07.2017 року о 01:55 годин в пункт пропуску «Лужанка» ВПС «Лужанка» в напрямку «Прибуття» прибув автомобіль марки «Пежо 206», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина Угорщини ОСОБА_8 . Громадянин України ОСОБА_5 , який слідував у вказаному автомобілі в якості пасажира, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через особисте невдоволення неодноразово сигналив та висловлювався на адресу прикордонників нецензурною лексикою. З метою припинення порушення режиму в пункті пропуску до ОСОБА_5 звернувся офіцер ОРВ ОРУ ЗхРУ ОСОБА_9 з проханням дотримуватись громадського порядку. Проте ОСОБА_5 вийшов з транспортного засобу, продовжив виражатися нецензурною лайкою та, з метою спричинення тілесних ушкоджень, показу своєї зверхності, вчиняючи активний фізичний опір, який виразився в активній фізичній протидії здійсненню військовослужбовця ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків щодо припинення хуліганських дій, ОСОБА_5 наніс один удар своєю головою в область переносиці військовослужбовця, чим самим заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження під час виконання останнім службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчим мотивовано тим, що останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не контролює свої дії та здатен вчинити інше кримінальні правопорушення, тим, що підозрюваний особисто знайомий із одним із свідків, який надав покази не на його користь, а також тим, що підозрюваний з березня 2017 року три рази виїжджав за межі України, що у свою чергу надає останньому можливість у ході досудового розслідування покинути межі України, оскільки останній, усвідомлюючи неминучість покарання та знаючи, що з моменту оголошення про підозру слідчий обмежений у часі досудового розслідування та підозрюваний має можливість завдяки виїзду за кордон затягувати строки досудового розслідування та переховуватись від органу досудового розслідування.

У зв`язку з наведеним, слідчий просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб з покладенням на підозрюваного таких обов`язків: прибувати до слідчого за першою вимогою; не відлучатися за межі Мукачівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даного клопотання та пояснив, що обставини, викладені в клопотанні, не відповідають дійсності.

Захисник в судовому засіданні також просила відмовити в задоволенні даного клопотання, так як вважала, що підозра, пред`явлена її підзахисному, є необґрунтованою. Просила врахувати також, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на його утриманні перебуває дружина, неповнолітня та малолітня діти, матеріальну шкоду ним не завдано. Також не вважала доведеним, що потерпілий є військовослужбовцем та виконував обов`язки щодо охорони громадського порядку.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, 19 липня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а саме в здійсненні опору військовослужбовцю під час виконання покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку (а. с. 29-30).

Обґрунтованість даної підозри вбачається з зібраних в кримінальному провадженні доказів, зокрема, протоколів допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколів проведення слідчого експерименту за участі потерпілого та свідка ОСОБА_12 , висновком експерта № 131 від 07.07.2017 року.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 2 років.

Крім того, слідчий суддя враховує наявність міцних соціальних зв`язків в підозрюваного, а саме те, що він одружений та має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, майнової шкоди ним не завдано.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчим не обґрунтовані такі наведені ним ризики, як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Крім того, в судовому засіданні слідчий пояснив, що наявність таких ризиків є його припущенням. Разом з тим, слідчий в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_5 щоразу з`являвся на його виклики.

Факт того, що підозрюваний виїжджав за межі України, не свідчить про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також особисте знайомство підозрюваного зі свідком ОСОБА_11 не свідчить про можливість підозрюваного незаконно впливати на свідка.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про недоцільність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженому першим заступником керівника Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , внесеному у кримінальному провадженні № 0000485 від 02.07.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1