Справа №490/6367/17 01.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-сс/784/405/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_7
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.09.2017р. включно. Постановлено звільнити ОСОБА_6 з під варти у разі внесення застави в сумі 800000 грн. У разі звільнення ОСОБА_6 під заставу зобов`язано його прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також на строк до 21.09.2017 р.: не виїжджати за межі Миколаївської області, утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду від 23.07.2017 р. про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, та постановити нову, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід (у вигляді застави в межах визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України або домашнього арешту)
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Вказує, що, ухвала слідчого судді необґрунтована, обраний запобіжний захід занадто суворий, а відтак ухвала підлягає скасуванню, обраний запобіжний захід заміні на менш суворий.
Стверджує, що, клопотання не містило жодних доказів, які б доводили, що до ОСОБА_6 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід. Не були наведені докази та аргументи неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і під час судового засідання.
Вказує, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, зазначених в клопотанні про обрання запобіжного заходу, а висновки суду в цій частині також не підтверджуються доказами і зроблені лише на формальних підставах, що, на переконання апелянта, вказує на упереджене ставлення суду при розгляді зазначеного клопотання.
Також апелянт стверджує, що в частині визначення розміру застави рішення суду необ`єктивне, неаргументоване, не відповідає вимогам КПК України, в зв`язку з чим розмір застави підлягає зміні.
Вказує, що рішення суду не містить обгрунтувань того, чому визначені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розміри застави не зможуть забезпечити виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків, не обґрунтовано також жодним чином рішення в частині підстав визначення розміру застави саме в сумі 800 тис. грн. А твердження суду про наявність встановленої суми невідшкодованих збитків по кримінальному провадженню, на переконання апелянта, чого, як він вважає, фактично не містять матеріали кримінального провадження, вказує на формальний підхід суду при розгляді клопотання на поверхневе дослідження наданих в додатках до клопотання доказів.
Стверджує, що судом при визначенні розміру застави та і в цілому запобіжного заходу не було враховано наступні обставини: матеріальний стан ОСОБА_6 - єдиним джерелом доходу якого є особисте господарство та вирощування сільськогосподарської продукції. Встановлений розмір застави в сумі 800 тис. грн., на переконання апелянта, є завідомо непомірним для ОСОБА_6 ; стан здоров`я ОСОБА_6 , який має захворювання - пошкодження меніску правого колінного суству і потребує оперативного лікування; наявність у ОСОБА_6 цивільної дружини та малолітньої дитини, які перебувають на його утриманні (копія свідоцтва про народження в матеріалах справи); наявності на утриманні у ОСОБА_6 тяжкохворої матері ОСОБА_10 , яка через захворювання не здатна самостійно пересуватись; міцні соціальні зв`язки ОСОБА_6 за місцем мешкання, участь в житті місцевої громади, участь в створенні місцевої дитячої футбольної команди, тощо, позитивна характеристика за місцем мешкання.
Також апелянт вважає, що слідчим суддею не враховано обставини кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 КК України - а саме те, що фактично у ОСОБА_6 не було матеріальної можливості надати неправомірну вигоду в розмірі 300 тис. грн. і він не володів такою сумою коштів.
Приймаючи до уваги вищевказане, апелянт вказує, що застава в розмірі мінімальної межі передбаченої п.2 ч.5 ст.182 КПК була б помірна та з встановленими на розсуд суду обмеженнями, визначеними чинним законодавством, достатня для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, зазначає, що ОСОБА_6 вважає за можливе обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності з встановленими на розсуд суду обмеженнями, визначеними чинним законодавством, був би достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
СУ ГУ НП в Миколаївської області розслідується кримінальне провадження № 0000052. У вказаному кримінальному провадженні 21.07.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 310 КК України.
Згідно вказаного повідомлення, в період в квітні 2017р. ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 посіяв зерна рослин коноплі та в подальшому здійснював за 223 кущами догляд шляхом прополювання та поливання.
Крім того, з метою прикриття своєї вищевказаної протиправної діяльності та попередження викриття такої діяльності правоохоронними органами, 06.03.2017 р. звернувся до заступника начальника Доманівського ВП ГУ НП в Миколаївської області ОСОБА_11 з пропозицією надання неправомірної винагороди за не перешкоджання вказаної протиправної діяльності.
На виконання вказаної пропозиції ОСОБА_6 передав начальнику Доманівського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_11 17.05.2017 р. 5000грн. та 21.07.2017 р. 10000грн.
22.07.2017 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обгрунтування клопотання, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від слідства, незаконно впливати на свідків, вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 310 КК України, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, підозра є обґрунтованою та підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, протоколом обшуку від 21.07.2017р., протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного.

З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, того факту, що за законодавством за вчинення корупційного злочину не передбачене застосування ст. 69, 75 КК України , слідчий суддя дійшов висновку, що є більш ніж ймовірним ризик переховування від органу досудового розслідування.

З урахуванням того, що підозрюваний тривалий час не працює, слідчий суддя дійшов висновку, що є цілком ймовірним ризик продовження вчинення злочинів, пов`язаних з наркотичними засобами,

Також слідчий суддя вказав, що існує ризик знищення речових доказів, з огляду на те, що не всі отримані дозволи на проведення обшуку на даний час реалізовані.

Запобігти вказаним ризикам саме у їх сукупності, шляхом обрання застави / в межах передбачених ст. 182 ч.5 КПК України/ або домашнього арешту, на переконання слідчого не вбачається за можливе.

За викладених обставин, на переконання слідчого судді, розмір застави має визначатися з огляду на загальні засади принципів кримінального судочинства, тяжкості злочину, в якому особу підозрюють, вагомості доказів на підтвердження обгрунтування підозри, кількості ризиків та їх доведення, ставлення суспільства до тих дій, в яких особу підозрюють, ролі особи у вчиненні злочину, суми не відшкодованих збитків та має бути принаймні більшим за 80 прожиткових мінімумів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 вимоги закону, передбачені ст.ст.177,194 КПК України слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 310 КК України.
Обгрунтованість підозри на стадії досудового слідства підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити речові докази, продовжувати вчинення злочинів, пов`язаних з наркотичними засобами.

Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах клопотання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час існують щонайменше три ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо визначення розміру застави, то, відповідно до ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 310 КК України, а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, призначивши її розмір більше за 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 800000 грн., так як запобігти ризикам шляхом обрання застави в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, не є можливим.
Тому твердження апелянта про те, що ухвала слідчого судді щодо визначення розміру застави є необ`єктивною, неаргументованою, та такою, що не відповідає вимогам КПК України, є безпідставним.
З урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою з можливістю внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочинів, в яких він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу (домашнього арешту), або застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, про що просить апелянт.

Порушень положень КПК України при вирішення слідчим суддею клопотання судом апеляційної інстанції не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 422, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2017 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: