АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14

потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора ОСОБА_5 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12.10.2016 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.2 ст.358 КК України; ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12.10.2016 , кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.2 ст.358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190 КК України, направлено до Генеральної прокуратури України для організації проведення додаткового розслідування.
Органами досудового слідства обвинувачуються , ОСОБА_9 , маючи умисел заволодіння шляхом обману грошовими коштами клієнтів групи компаній «Кінгз Кепітал», з цією метою, на початку 2007 року, знаходячись в м. Києві, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 та почав розповсюджувати інформацією про те, що вони є фахівцями у сфері фінансів, мають професійні навички та позитивні результати роботи по примноженню коштів.
У той самий час, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, із визначеною метою, вступили до злочинної організації, створеної ОСОБА_8 , до якої також були залучені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та розподілили ролі і діяли таким чином:
старшим пастором релігійної громадської організації-церкви «Посольство благословенного царства Божого для всіх народів» ОСОБА_8 , під час проведення проповідей та зустрічей з прихожанами, використовуючи абсолютну свою владу, як пастора, методи, які суперечать принципам свободи особистості та віросповідання, маніпулюючи свідомістю громадян, багаторазово закликав до вкладання коштів до групи компаній «Кінгз Кепітал», де працюють його «брати по вірі».
ОСОБА_6 , будучи співзасновником компанії «JC & AA KingsCapitalLimited », зареєстрованої у республіці Беліз (Центральна Америка), директором ТОВ «Кінгз Кепітал», президентом Всеукраїнської громадської організації «Духовність та Благополуччя», а також директором приватного підприємства «Кінгз Кепітал», разом з співзасновником і заступником директора ТОВ «Кінгз Капітал», співзасновником Компанії «JC & АА Kings Capital Limited» ОСОБА_7 , займалися рекламою, організацією і безпосереднім прийомом коштів від громадян.
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діючи групою осіб, розподіливши ролі, по раніше розробленому плану від імені міжнародних структур компанії «JC & АА Kings Capital Limited», ТОВ «Кінгз Кепітал», Всеукраїнської громадської організації «Духовність та благополуччя», ПП «Кінгз Кепітал», здійснюючи свою діяльність в офісі № 2 по вул. І.Франка, 4 у м. Києві та в офісі №6 по вул. Володимирській, 49-а, у м. Києві, а також офіси, розташовані в містах Вінницькій, Дніпропетровській, Житомирській, Кіровоградській, Луганській, Львівській, Одеській, Чернігівській областей в період з 03.10.2006 по 30.10.2008, під виглядом ефективного розміщення коштів, за допомогою найманих працівників, укладали договори комісійної винагороди, договори членського внеску та договори платіжної вимоги про партнерство та спільну діяльність, шляхом шахрайства у формі «фінансової піраміди» заволоділи грошовими коштами громадян.
З листопада 2007 року, за безпосередньою вказівкою ОСОБА_27 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 стали відповідати за залучення коштів громадян, а ОСОБА_28 і ОСОБА_10 за їх вигідне вкладання. У зв`язку з чим, з січня по жовтень 2008 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 самостійно, а також черезпосередників, у приміщені готелю «Хаятт» по вул. Тарасової, 5 та АТ «Діамантбанк», розташованому на Контрактовій площа, 10-А в м. Києві передавали готівкою залучені кошти вкладників групи компаній «Кінгз Кепітал» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якими в подальшому вони розпорядились на власний розсуд.

Всього за період з травня 2006 року по листопад 2008 року, в результаті укладання зазначених інвестиційних договорів члени організованої ОСОБА_6 групи, а з травня 2007 року створеної ОСОБА_8 злочинної організації за участі вищевказаних осіб, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи ПП «Кінгз Кепітал» та компанію «JC&AA Kings Capital Limited» зареєстрованої в Белізі, заволоділи грошовими коштами громадян на загальну суму 75 784 251 грн. 10 коп.

В якості підстави для прийняття вищезазначеного рішення суд першої інстанції посилається на неповноту і неправильність досудового слідства, яку не можливо усунути під час проведення судового слідства.Як вказано в оскаржуваній постанові, в ході додаткового розслідування необхідно: провести низку оперативно-розшукових та слідчих дій, спрямованих на усунення недоліків, вжити заходів по перевірці викладених підсудними показань; провести виїмки в банківських установах з метою встановлення руху коштів на рахунках ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ «Кінгз Кепітал», ПП «Кінгз Кепитал», «JS&AA Kings Capital» (Беліз), а також співробітників зазначених компаній ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ; встановити та допитати з приводу передачі, отримання грошей від працівників і посадових осіб : ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 IL, ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ; встановити та допитати осіб яким передавались значні обсяги грошових коштів, провести допит останніх, перехресні допити між ними та підсудним, з`ясувати зазначені у постанові суду обставини; провести оперативно-розшукові та слідчі дії на встановлення всього майна та грошових коштів, які були здобуті злочинним шляхом;провести необхідні судові експертизи, спрямовані на усунення прогалин досудового розслідування та низку інших процесуальних дій. Також суд вказує на неконкретність предявленного підсудним обвинувачення що унеможливлює визначення ролі кожного з них, порушення під час досудового розслідування положень ст. 19 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , та порушень при виконані з обвинуваченими положень ст. ст. 218-220 КПК України.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням, прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подано апеляцію, в якій він просить оскаржувану постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12.10.2016 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Справу направити до Дніпровського районного суду міста Києва для розгляду по суті в іншому складі.
В обґрунтування поданої апеляції прокурор вважає оскаржувану постанову суду незаконною, оскільки на думку апелянта суд першої інстанції порушив вимоги ст.281 КПК України та проігнорував п.п. 8-10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування». Зокрема, як стверджує прокурор, судом не ініційовано проведення таких експертиз, проте в оскаржуваній постанові вказано на необхідність їх проведення, але яких саме, не конкретизовано. Більше того суд своєю постановою відповідно мав можливість, згідно з вимогами ст.315-1 КПК України, доручити органу, що проводив розслідування кримінальної справи, провести зазначені в оскаржуваній постанові суду певні слідчі дії, зокрема виїмки в банківських установах з метою встановлення руху коштів на рахунках ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також певних співробітників ТОВ «Кінгз Кепітал», ПП «Кінгз Кепітал», «JS&AA KingsCapital» (Беліз). Встановити і допитати з приводу передачі, отримання грошей від працівників та посадових осіб «КК», встановити та допитати осіб яким передавались значні обсяги грошових коштів, провести допит останніх, перехресні допити між ними та підсудними, з`ясувати зазначені у постанові суду обставини, провести оперативно-розшукові та слідчі дії з метою встановлення всього майна та грошових коштів, які були здобуті злочинним шляхом. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, надання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.
Також автор апеляції звертає увагу, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні заявлених клопотань захисниками обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 11.05.2016, стороною обвинувачення, потерпілими 05.10.2016 у виклику додаткових свідків, а саме ОСОБА_46 та інших працівників правоохоронних органів, які приймали участь у розслідуванні кримінальної справи. Не прийнято рішення судом щодо заявленого стороною обвинувачення, потерпілими клопотання щодо перегляду відеозаписів слідчих дій, які скеровувалися разом із кримінальною справою до суду для розгляду по суті. Тим самим, на думку прокурора, суд позбавив учасників судового процесу заявляти додаткові клопотання. Прокурор стверджує, що суд першої інстанції мав змогу усунути виявлені, на його думку, недоліки досудового слідства під час судового розгляду, а тому направлення справи стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до Генеральної прокуратури України для організації проведення додаткового розслідування є неприпустимим. Висновок Дніпровського районного суду міста Києва про неконкретність інкримінованого щодо кожного підсудного обвинувачення є передчасним, а повернення справи на додаткове розслідування ? незаконним.

Крім того в апеляції прокурор наголошує, що зазначені в постанові, на думку суду, істотні порушення вимог ст. 85 КПК України,не є суттєвими. При цьому в апеляції міститься посилання, що при попередньому розгляді зазначеної кримінальної справи судом не було встановлено порушень вимог КПК України ні під час порушення справи, ні під час провадження дізнання та досудового слідства, без усунення яких вона не може бути призначена до судового розгляду.
Звертається увага і на те, що суд першої інстанції в своїй постанові не зазначив яким чином порушення, допущені на думку суду, під час проведення досудового слідства перешкоджають повному та всебічному судовому розгляду справи та ухваленню вироку у кримінальній справі.
Окремо наголошується, що суд при винесенні рішення вийшов за межі пред`явленого обвинувачення у кримінальній справі.
Інших апеляцій, доповнень та заперечень від учасників не надходило.
Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурорів, які підтримали апеляцію, думку підсудних та їх захисників, які заперечили проти наявної апеляції прокурора, думку потерпілих, які одноголосно підтримали апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляцій та дослідивши матеріали кримінальної справи в межах поданих апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги прокурора і вважає апеляцію такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Тобто відповідно до вимог вказаної частини статті процесуального закону, головною умовою направлення справи на додаткове розслідування є саме наявність об`єктивних причин, які б унеможливлювали усунення неповноти та неправильності досудового розслідування в судовому засіданні.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

На думку колегії суддів, зазначені в постанові підстави повернення справи на додаткове розслідування, як не встановлення обставин за які кошти були придбані земельні ділянки ТОВ «КінгсКепітал», що отримані третіми особами від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та від кого в свою чергу ці кошти були отримані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; невстановленя періоду за який отримані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як власниками ТОВ «КінгсКепітал» з подальшим придбанням зазначених земельних ділянок, їх вартості, експертної оцінки; не встановлення обставин щодо торгівлі цінними паперами компанією «КінгсКепітал»; не з`ясуваня органом досудового розслідування питань щодо наданя ОСОБА_10 коштів від ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_6 ; не встановлення грошових коштів із сейфів або самих сейфів, бухгалтерських та інших документів, що стосуються господарської діяльності ТОВ «КінгсКепітал», ПП «КінгсКепітал», «JS&AAKingsCapitalLimited»; щодо не встановлення осіб, яким ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші співробітники компанії передавали грошові кошти і чому щодо вказаних осіб не проводилася перевірка; щодо відсутності в обвинувальному висновку посилання на розписки за якими ОСОБА_49 та ОСОБА_50 протягом 206-2008 років видавали кошти іноді на умовах повернення з відсотками, ? не можуть розглядатися як підстави направлення справи на додаткове розслідування, адже відповідно до вимог ст.315-1 КПК України ( в ред. 1960 року ), з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства, суд мотивованою ухвалою, а суддя постановою вправі доручити органу, який проводив розслідування, виконати певних слідчих дії. В ухвалі, постанові, зазначається для зясування яких обставин і які саме слідчі дії необхідно провести та встановлюється строк виконання доручення. Таким чином, суд не був позбавлений можливості, при наявності підстав вважати, що ці обставини є суттєвими для вирішення кримінальної справи в межах предявленого обвинувачення, поставити питання на обговорення учасників судового провадження для прийняття рішення, про направлення судового доручення. Крім того, враховуючи, що розгляд справи здійснюється лише щодо конкретних підсудних, закон не дозволяє суду з`ясовувати обставини вчинення особами, що не є підсудними у даній справі діянь, які вказують на наявність ознак складу злочину.
Порушення положень ст. 218 КПК України, на які посилається суд в постанові про направлення на додаткове розслідування як окрему підставу направлення справи на додаткове розслідування, на думку колегії суддів не можуть бути прийняті як самостійна, вагома підстава направлення справи на додаткове розслідування, виходячи з того, що при попередньому розгляді справи було встановлено, що під час порушення справи, провадження досудового слідства не було допущено таких порушень вимог КПК України ( в ред. 1960 року ) без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. Аналогічні доводи суд апеляційної інстанції висловлює і з питань порушень, на думку суду першої інстанції, положень ст. 19 КПК України (в ред. 1960 року) щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування при ознайомленні з висновками експертиз . Крім того, звертає на себе увагу, що в цій частині клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування були вирішені слідчим в процесуальний спосіб ? шляхом винесення відповідної постанови.
Також передчасним, на думку колегії суддів, і таким що не відповідає положенням процесуального закону щодо даної стадії, є надана судом першої інстанції оцінка порушень ст.85 КПК України (в ред. 1960 року) при складанні протоколів допиту підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_6 , протоколу очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_51 , додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_10 , протоколу очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_52 , протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , протоколи ознайомлення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з висновками експертизи, протокол очної ставки між ОСОБА_53 та ОСОБА_54 і, в разі наявності суттєвих порушень норм процесуального закону або прав допитуваних, суд може надати їм оцінку за результатами розгляду кримінальної справи по суті. В даному випадку суд не зазначив, яким чином вказані порушення можуть бути усунені під час досудового розслідування, адже допити вже проведені на стадії досудового розслідування.
Оцінка суду першої інстанції про порушення слідчим положень ст.130 КПК України (в ред. 1960 року), надана в оскаржуваній постанові, також не може бути підставою для направлення на додаткове розслідування, оскільки ці процесуальні рішення слідчим вже прийняті, як і судження суду про те, що слідчий ОСОБА_55 не мав процесуальних підстав, на думку суду першої інстанції, відбирати у обвинуваченого ОСОБА_7 підписку про невиїзд в кримінальній справі, яку за півроку до цього було обєднано з іншою кримінальної справою.
Щодо виділених слідчим ГСУ МВС України ОСОБА_56 постановою від 14.08.2012 матеріалів з кримінальної справи для додаткової перевірки, як одна з підстав для направлення справи на додаткове розслідування, на яку послався суд першої інстанції, то колегія суддів виходить з того, що дане питання знаходиться за межами предявленого обвинувачення і не може розглядатися в даній кримінальній справі.

Доводи про неконкретність та некоректність пред`явленого обвинувачення щодо всіх підсудних, колегія суддів не вважає переконливими і такими, що відповідають вимогам процесуального закону виходячи з того, що відповідно до вимог ч.1 ст. 275 КПК України (в ред. 1960 року) розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення. Межі передявленого обвинувачення визначені, в даному випадку, обвинувальним висновком. Відповідно до вимог ч.2 ст. 275 КПК України, у разі необхідності доповнити чи змінити предявлене обвинувачення, суд додержується правил ст. 277 КПК України (в ред. 1960 року).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційних вимог прокурора щодо відсутності законних підстав для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування і, як наслідок апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Підстав для зміни обраного підсудним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України 2012 року, ст.ст. 362, 366, 377, 379 КПК України (в ред. 1960 року), колегія суддів, ?
У Х В А Л И Л А
Апеляцію прокурора, який брав участь у провадженні в суді першої інстанції ОСОБА_5 задовольнити.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12.10.2016, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.2 ст.358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.190 КК України, направлено до Генеральної прокуратури України для організації проведення додаткового розслідування, ? скасувати, а дану кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Обраний запобіжний захід щодо підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3