Справа № 289/703/17
Провадження № 11-кп/777/526/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

23.08.2017 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 (далі захисник),
В С Т А Н О В И В :
вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2017 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий згідно вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 10.01.2017 за ч. 1 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 10.01.2017, і за сукупністю вироків та із застосуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_2 призначено покарання у виді арешту на строк один місяць і двадцять п`ять днів.

Строк відбування обвинуваченим ОСОБА_2 покарання визначено рахувати з дати його прибуття до арештного дому.

Згідно вироку, ОСОБА_2 визнаний у тому, що в період з 13.05.2017 по 22.05.2017 умисно, без поважних причин, ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю викладених у ньому висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки останній не розпочав виконувати покарання у виді громадських робіт із поважних причин (хворів та доглядав за важкохворою матір`ю), про що заявляв під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому, вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки показанням обвинуваченого як доказу, який свідчить про відсутність вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає, що у підтвердження вини обвинуваченого суд у вироку послався на надані стороною обвинувачення докази, при цьому, не відобразивши їх найменування, реквізити та форми, чим не обґрунтував висновок про прийняття одних і відхилення інших. Просить вирок скасувати, постановити ухвалу, якою закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, а в ході апеляційного розгляду дослідити надані прокурором матеріали та докази, які будуть надані ним (апелянтом) після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також допитати обвинуваченого із приводу обставин кримінального провадження.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.

Так, заявляючи клопотання про дослідження під час апеляційного розгляду кримінального провадження матеріалів, які прокурор надав у суді першої інстанції, апелянт у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України не вказав які саме надані прокурором матеріали (докази), що підтверджують указані ним (апелянтом) в апеляційній скарзі доводи, необхідно дослідити апеляційному суду, і не зазначив у чому саме полягає неповнота та неправильність при дослідженні цих доказів місцевим судом, і які саме факти можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні цих доказів.

Крім того, вказуючи на те, що під час апеляційного розгляду необхідно буде дослідити докази, які він (апелянт) надасть, не зазначив які саме факти та обставини будуть підтверджені цими доказами й чи відкриті ці докази стороні обвинувачення в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційна скарга, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 , підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 на вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2017 року, ухвалений у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України ОСОБА_2 , залишити без руху.

Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту.

Встановити строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4 Стан