№ 522/3137/17
№ 1-«кс»/522/2946/17

УХВАЛА
Іменем України
17 лютого 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

Слідчий СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 11.02.2017 у ОСОБА_5 майно, а саме два пакунки з речовиною рослинного походження.
В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що 11.02.2017 до чергової частини Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УПН ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що, в ході виконання своїх службових обов`язків, 11.02.2017 по вулиці Старопортофранківська кут вилиці Тополіна в місті Одеса було помічено підозрілу особу. Підійшовши до чоловіка, останній представився, як - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Болградського району Одеській області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
На запитання чи має він заборонені предмети чи речовини, ОСОБА_5 повідомив, що має в двох пакунках наркотичну речовину - марихуану.
Після чого, ОСОБА_5 видано два пакунки з речовиною рослинного походження.
За вищевказаним фактом 11.02.2017 СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що два пакунки з речовиною рослинного походження вилучені 11.02.2017 у ОСОБА_5 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди та є обєктом кримінально протиправних дій, тобто є доказом злочину, та можють бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, втрати речових доказів.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на тимчасово вилучене 11.02.2017 у ОСОБА_5 майно, шляхом заборони розпорядження та користування ним, а саме на:
- два пакунки з речовиною рослинного походження.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя