29.03.2017 Справа № 367/1005/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному 27.12.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004238, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяники Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, не одруженого, маючого повну середню освіту, безробітного, не маючого постійного місця проживання, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 26.12.2016 р. близько 13 год 30 хв (точний час не встановлено), прибув до пункту прийому вторинної сировини МПП «Рада», що знаходиться неподалік будинку № 17 по вул. Курортна, в смт. Ворзель Київської області, маючи при собі дерев`яну палицю та залишки розбитого унітазу, які заздалегідь знайшов і поклав в різні сумки, для вчинення нападу на працівницю зазначеного вище пункту прийому з метою заволодіння грошима, які в неї були. На виконання цього умислу, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, він зайшов через відчинені двері до приміщення пункту прийому вторинної сировини МПП «Рада», з метою відволікти увагу поставив на ваги зачинену сумку із залишками розбитого унітазу, сказавши, що там знаходиться лом кольорового металу.
Коли потерпіла ОСОБА_4 , яка працювала майстром по прийому вторинної сировини МПП «Рада», нахилилась, щоб оглянути зміст сумки, ОСОБА_6 раптово, несподівано для потерпілої, здійснив на неї напад, а саме: тримаючи в правій руці принесену з собою дерев?яну палицю, наніс нею один прямий удар потерпілій ОСОБА_7 в тім?яну ділянку голови. Потерпіла ОСОБА_7 , намагаючись захиститись, виштовхнула ОСОБА_6 із приміщення пункту прийому вторинної сировини МПП «Рада» на подвір?я, де ОСОБА_6 , намагаючись довести до кінця свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, наніс потерпілій дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, два удари по потиличній частині голови. Однак, під час нанесення ударів потерпілій ОСОБА_7 ОСОБА_6 був помічений свідком ОСОБА_8 , тому з місця події зник.
Внаслідок вказаних вище дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 було спричинено легкі тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани тім`яної ділянки, підапоневротичної гематоми правої тім`яної та потиличної ділянок, струс головного мозку.
Враховуючи викладене ОСОБА_6 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні вказаного вище злочину визнав.
Вказував, що він не має місця для проживання, паспорт ним втрачено і відновити він його не може, через відсутність паспорту його не беруть на роботу, в нього немає за що жити. 26.12.2016 р., близько 10 год 15 хв, він в смт. Ворзелі Київської області шукав роботу, обходячи санаторії та дома відпочинку. Біля санаторію «Ворзель» знайшов дерев?яний обточений брус, який поклав до своєї сумки. Після того, як винайти роботу не вдалось, у нього виник умисел на заволодіння грошима пункту прийому вторинної сировини МПП «Рада», що знаходиться неподалік будинку № 17 по вул. Курортна, в смт. Ворзель Київської області, шляхом нападу на майстра по прийому вторинної сировини. З цією метою він в іншу сумку поклав знайдені біля санаторію «Зірка» обломки унітазу та закрив сумку. Планував використати це таким чином: коли приймальниця сировини нахилиться для огляду змісту сумки, знайденою палицею нанести їй удар по голові, від якого вона втратить свідомість, а він заволодіє наявними у неї грошима.
З цією метою він в період з 13 год 00 хв по 14 год 00 хв (точно не пам?ятає), прибув до пункту прийому вторинної сировини МПП «Рада», що знаходиться неподалік будинку № 17 по вул. Курортна, в смт. Ворзель Київської області, зайшов до приміщення пункту прийому, поставив на ваги зачинену сумку із залишками розбитого унітазу, сказавши, що там знаходиться металобрухт. Коли потерпіла ОСОБА_7 , яка працювала майстром по прийому вторинної сировини МПП «Рада», нахилилась, щоб оглянути зміст сумки, він, тримаючи в правій руці принесену з собою дерев?яну палицю, наніс нею один удар потерпілій ОСОБА_7 в тім?яну ділянку голови, але потерпіла свідомість не втратила і виштовхнула його із приміщення пункту прийому вторинної сировини на подвір?я, де він, намагаючись довести до кінця свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, ще наніс потерпілій дерев`яною палицею два удари по голові. Однак, через те, що потерпіла кричала, він залишив місце події.
В рамках даного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_4 звернулась до обвинуваченого ОСОБА_6 із цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, що 26.12.2016 р. на неї на робочому місці з метою заволодіння грошовими коштами здійснив напад ОСОБА_6 , завдавши їй тілесних ушкоджень, внаслідок яких вона втратила на деякий час працездатність та лікувалась. Крім того, такими діями обвинуваченого їй було завдано моральної шкоди, тому що вона перенесла фізичний біль, дуже великий емоційний стрес, який призвів до неабияких душевних мук і страждань.
Просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь 4 376,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яку вона витратила на своє лікування, та 200 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
В судовому засіданні потерпіла підтримала свій позов, просила його задовольнити. Пояснила суду, що вона працює майстром по прийому вторинної сировини МПП «Рада», який знаходиться неподалік будинку № 17 по вул. Курортна, в смт. Ворзель Київської області. 26.12.2016 р. після 13 год 00 хв (точний час не пам?ятає), до пункту прийому вторинної сировини прибув обвинувачений ОСОБА_6 , на її запитання повідомив, що приніс брухт латунних виробів і поставив на ваги зачинену сумку. Коли вона нахилилась, щоб оглянути зміст сумки, то боковим зором побачила, як ОСОБА_6 замахнувся на неї правою рукою, після чого почула удар по голові, від якого їй запаморочилось. Коли вона прийшла у себе, то обвинувачений прижав її до тумбочки, закрив долонею рота і намагався нанести ще удар, але їй вдалось виштовхати його з вагончика на подвір?я, де ОСОБА_6 ще двічі наніс їй по голові удари палкою. Вона почала голосно кричати, на її крики прибіг якийсь чоловік, а обвинувачений втік.
Зазначала, що перенесла дуже велику психологічну травму, бо в неї сильно погіршився загальний стан її здоров?я, вона стала нервова, навіть зараз боїться знаходитись сама на робочому місці, їй здається, що на неї знову хтось здійснить напад.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілої визнав частково, вказував, що визнає суму завданих ним матеріальних збитків, витрачених потерпілою на її лікування, та частково визнає вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., оскільки суму у 200 000,00 грн. він не взмозі сплатити.

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, частковим визнанням цивільного позову, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, і підтверджують обставини, зазначені в цивільному позові.
Показання обвинуваченого в частині обставин скоєння злочину суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, як особа характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, хоч раніше не судимий, але ніде не працює, не має постійного місця проживання і міцних соціальних зв?язків, паспорт ним втрачено і відновити він його не може, через відсутність паспорту його не беруть на роботу, в нього немає за що жити.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд знаходить: вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого суд не знаходить.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, те, що обвинувачений не визнавав на досудовому слідстві своєї вини у скоєному злочині, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України. Обираючи розмір покарання, суд вважає, що строк позбавлення волі в 4 роки буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Суд не бере до уваги як обставину, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, визнання ним в судовому засіданні своєї вини в скоєнні злочину, оскільки вважає, що таке визнання було здійснено обвинуваченим лише в суді з метою уникнення відповідальності у виді позбавлення його волі.
Суд не знаходить можливості для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України (як на тому наполягав захисник), оскільки ОСОБА_6 має негативну характеристику і не має постійного місця проживання, де б він міг перебувати під наглядом уповноваженого органу з питань пробації.

Суд, вирішуючи цивільний позов, дійшов висновку, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину відносно потерпілої ОСОБА_4 їй було завдано тілесних ушкоджень, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани тім`яної ділянки, підапоневротичної гематоми правої тім`яної та потиличної ділянок, струс головного мозку, щопідтверджується висновками експерта від 14.02.17 №36 та від 14.02.17 № 3/36. На лікування потерпілою було витрачено 4 376,00 грн., що визнав обвинувачений і підтверджується наданими потерпілою фіскальними чеками, товарним чеком, квитанцією і витягами з медичної картки потерпілої.
Отже, на підставі наведеного суд дійшов висновку, що матеріальна шкода, завдана ОСОБА_4 у зв?язку із здійсненням нападу на неї обвинуваченим, повинна бути відшкодована за його рахунок, тому стягує з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 4 376,00 грн.
Суд також дійшов висновку, що нападом та нанесенням ударів ОСОБА_6 було завдано потерпілій ОСОБА_4 моральних страждань, на відшкодування яких суд стягує з обвинуваченого 30 000,00 грн. Суд, задовольняючи позов частково, вважає, що сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн. позивачем дещо завищена. При цьому, суд враховує, особу обвинуваченого та його майновий стан.
Оскільки суд обрав покарання у виді позбавлення волі, а обвинувачений не має постійного місця проживання, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою до набрання вироком законної сили.
Суд не вирішує питання про зарахування у строк покарання обвинуваченого час його попереднього ув`язнення в даному провадженні згідно ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки суду не надано даних коли його було затримано та обрано йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Суд вирішує долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Доказів наявності в провадженні процесуальних витрат суду не надано.
Керуючись ч. 1 ст. 187 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Час відбування покарання рахувати з дня затримання обвинуваченого.
Речові докази: дерев?яну палицю та частини унітазу знищити.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 4 376,00 грн. (Чотири тисячі триста сімдесят шість гривень 00 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди та 30 000,00 (Тридцять тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди, а всього 34 376,00 грн. (Тридцять чотири тисячі триста сімдесят шість гривень 00 коп.). В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір з цивільного позову в розмірі 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.).
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1