У Х В А Л А
Справа № 149/3411/15-к

Провадження №1-кп/149/8/17

12.07.2017 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК УКраїни про визнання доказу недопустими ВСТАНОВИВ:
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду перебуває вище зазначене кримінальне провадження. В ході дослідження доказів, що надаються стороною обвинувачення, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 подано клопотання про визнання недопустимим доказу, а саме протоколу огляду місця події від 02.07.2015 року, відповідно до якого було проведено огляд службового кабінету військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 . Захисник зазначає, що огляд кабінету військового комісара був проведений з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, оскільки дозвіл на проведення такої процесуальної дії не було отримано від володільця будівлі, а саме Вінницького ОВК, а Хмільницький ОРВК є лише відокремленим структурним підрозділом і не має статусу юридичної особи. Крім того, зазначена процесуальна дія проводилась без правових підстав, а саме за відсутності ухвали слідчого судді. Після проведення даного огляду, слідчий у встановлені законодавством строки, також не звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді. Лише 05.07.2015 року слідчий звернувся з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в приміщеннях Хмільницького ОРВК за результатами розгляду якого 07.07.2015 року слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області в задоволенні було відмовлено.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримують клопотання, додавши, що порядок проведення огляду встановлений ст. 233,234,237 КПК України, грубо порушено органами досудового слідства.

Обвинувачений клопотання підтримав та зазначив, що 02.07.2015 року працівниками поліції в його службовому кабінеті проводився обшук, оскільки було обшукано всі предмети, що знаходились в приміщенні, документи та його особисті речі.

Прокурор заперечив, щодо задоволення клопотання, зазначаючи, що обвинувачений не заперечував щодо огляду службового кабінету, після проведення огляду кабінет був опечатаний для подальшого його обшуку. З клопотанням про проведення обшуку слідчий звернувся до слідчого судді, однак в його задоволенні було відмовлено. Незважаючи на це вважає, що визнавати протокол огляду місця події недопустимим доказом є передчасним, оскільки не досліджено всі інші докази, що будуть надаватись стороною обвинувачення, а тому наразі не свідчить про явну його недопустимість.

Суд, заслухавши позицію учасників кримінального провадження. виходить з наступного.

В статті 86 КПК України зазаначається, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Порядок огдяду житла та іншого володіння особи регламентується вимогами ст.ст 237,234 КПК України. Так, відповідно до вимог ч.1,2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ч.2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Поняття "інше володіння особи" розкривається у ч.2 ст. 233 КПК України, відповідно до якої під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 обгрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки прокурором не надано доказів, що свідчать про добровільну згоду особи у володінні якої перебуває приміщення яке оглядалось 02.07.2015 року, а саме службовий кабінет військового комісара ОСОБА_4 , в даному випадку Вінницького ОВК, як юридичної особи. Також прокурором не доведено правових підстав для проведення огляду, оскільки з клопотанням про проведення обшуку в службовому кабінеті військового комісара ОСОБА_4 слідчий звернувся лише 05.07.2015 року. тобто з порушенням встановлених ст. 233 КПК України строків, а крім іншого в його задоволенні було відмовлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протокол огляду місця події від 02.07.2015 року недопустимим доказом, як такий що отриманий в порушення вимог КПК України та відповідно до ст. 87 цього Кодексу порушує правата свободи особи.

Керуючись ст.ст. 87,89,233,234,237 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 02.07.2015 року, відповідно до якого було проведено огляд службового кабінету військового комісара Хмільницького ОВК.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1