У Х В А Л А
02 жовтня 2015 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження старшого cлідчого СВ Білоцерківського МВ ( з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , прокурора прокуратури м. Білої Церкви ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого cлідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 302, ч. 1 ст. 155 КК України, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи слідчого ОСОБА_3 , думку прокурора прокуратури м. Білої Церкви ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 проживаючи на території м. Біла Церква, в грудні 2014 року, познайомився із неповнолітніми дівчатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_6 в період часу із січня по травень місяць 2015 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, всупереч моральним засадам суспільства, в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб, які мають здійснюватися на основі особистої симпатії, безладних статевих контактів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на звідництво для розпусти, а саме посередництво, яке виявляється у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, достовірно знаючи про неповнолітній (малолітній) вік ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , без мети отримання наживи, використовуючи власний автомобіль марки ВАЗ 2109, привозив вище вказаних малолітніх дівчат у готелі та сауни на території м. Біла Церква, де вводячи до стану алкогольного сп`яніння, зводив неповнолітніх дівчат, що виявилось в сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб, яке полягало в організації зустрічі таких осіб - знайомив зі своїми знайомими чоловіками для розпусти, надання послуг сексуального характеру.

Крім того встановлено, що в період часу із січня по травень місяць 2015 року, перебуваючи у готелях та саунах на території м. Біла Церква, діючи з наміром на статеві зносини з особами, які не досягли статевої зрілості, ОСОБА_6 неодноразово вступав у статеві зносини з малолітньою ОСОБА_7 , яка згідно висновку експерта №125 від 10.07.2015 року не досягла статевої зрілості, малолітньою ОСОБА_8 , яка згідно висновку експерта №124 від 10.07.2015 року не досягла статевої зрілості, малолітньою ОСОБА_10 , яка згідно висновку експерта №134 від 25.07.2015 року не досягла статевої зрілості. При цьому ОСОБА_6 достовірно знав, що вступає в статеві зносини з особами, які не досягла статевої зрілості.

Таким чином у діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочинів, передбачених ч. 3 ст. 302, ч. 1 ст. 155 КК України, звідництво для розпусти, із залученням неповнолітніх та статеві зносини з особою, яка недосягла статевої зрілості, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від двох до семи років.

Матеріали клопотання містять достатні докази причетності ОСОБА_6 до вчинення вказаних злочинів, не заперечує своєї причетності до вказаних злочинів і сам підозрюваний. За таких обставин підозра останнього у вчиненні зазначених злочинів є обґрунтованою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, оскільки вважають його необґрунтованим та просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового розгляду даного клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного чи обвинуваченого,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Виноградів, Закарпатської області, циган, громадянин України, без освіти, офіційно не одружений, зі слів підозрюваного тричи перебував у цивільних шлюбах від яких має чотирьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючий, без постійного місця проживання, останнє відоме зі слів підозрюваного місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає його колишня цивільна дружина з новим чоловіком, раніше не судимий.

Такі характеризуючи дані, а також відсутність постійного місця проживання та ведення аморального способу життя свідчать про те, що у випадку залишення на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові правопорушення, а відсутність постійного місця проживання додатково свідчить про неможливість з об`єктивних причин застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто дає достатні підстави для висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Докази, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і про неможливість застосування до підозрюваного, з метою запобігання зазначеного ризику, будь-якого іншого, більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу наявні в матеріалах справи.

За вказаних обставин, а також беручи до уваги той факт, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не маючий сталих соціальних зв`язків, постійного місця проживання, джерела заробітку, суд приходить до висновку про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.

Згідно положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: … 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 186, 193, 194, КПК України, -

У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області, цигана, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Визначити розмір застави ОСОБА_6 , із врахуванням положень ч. 5 ст. 182 КПК України, у виді 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 110240 грн.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 год. 00 хв. 29 вересня 2015 року.

Датою закінчення дії даної ухвали вважати 16 год. 00 хв. 27 листопада 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1