Ухвала
іменем україни

22 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Київ, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за касаційними скаргами захисника ОСОБА_6 , засудженого, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 на вирок Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просить його змінити, застосувавши положення ст. 75 КК України. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції при призначенні покарання не взяв до уваги усіх пом`якшуючих обставин та належним чином не мотивував свого рішення, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65-67 КК України, а судове рішення ст.ст. 370, 420 КПК України.

У касаційних скаргах засуджений, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представник ОСОБА_9 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_10 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просять його змінити, звільнивши засудженого від відбування призначеного покарання. Свої вимоги потерпілі мотивують доводами, аналогічними до доводів захисника.

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 скасовано в частині звільнення його від відбування основного покарання та призначення додаткового покарання, ухвалено новий, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 12 липня 2015 року близько 20.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Ореl Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 39 км + 880 м автодороги «Київ-Чоп» у с. Березівка Макарівського району Київської області, порушивши вимоги п.п. 2.3 б, д, 2.9 а, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21114», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у лівій смузі руху вказаної автодороги в напрямку м. Києва. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ореl Vivaro» ОСОБА_10 та пасажир автомобіля «ВАЗ 21114» ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, пасажир автомобіля «Ореl Vivaro» ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, засудженого та потерпілої на підтримання поданих ними скарг, пояснення прокурора, який заперечив проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України в касаційному порядку не оспорюються.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття та добровільного відшкодування завданого збитку, наявність обставини, обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу засудженого.
З огляду на викладене суд обґрунтовано обрав ОСОБА_5 основне покарання саме у виді позбавлення волі та застосував додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Разом із тим, колегія суддів приходить до висновку, що конкретні обставини провадження та дані про особу засудженого ОСОБА_5 (позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані потерпілим збитки, усі потерпілі просять про пом`якшення покарання) дають підстави вважати, що виправлення засудженого та попередження нових злочинів можливо досягти під час менш тривалого терміну покарання, ніж визначено судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скаргизасудженого, захисника ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України основне покарання до 3 років позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3