Справа № 521/2345/17
Номер провадження:1-кс/521/861/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В ході досудового розслідування встановлено, що 11.06.2016 року в ході огляду місця події магазину, який розташований по АДРЕСА_2 було виявлено зберігання та продаж підакцизних товарів.
Встановлено, що ОСОБА_7 у складському приміщенні розташованому за адресою : АДРЕСА_4 здійснює незаконне зберігання з метою подальшого збуту через підконтрольну торгівельну мережу у м.Ізмаїл лікеро-горілчаних виробів, а саме горілки «Пшенична», «Краля» виробництва Люботинський завод продтоварів м. Люботин Харківської області та тютюнових виробів іноземного виробництва без нанесених на них марок акцизного податку встановленого зразка. Згідно інформації отриманої з реєстру виданих, призупинених та анульованих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у Одеській області ліцензія на право здійснення вказаної господарської. діяльності за вказаною адресою не видавалась на ім`я ОСОБА_7 .
Так, з метою виконання ухвали слідчого судді про проведення обшуку та встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення 10 лютого 2017 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення обшуку виявлено та вилучено тютюнові вироби, алкогольні напої, грошові кошти та документи.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор підтримав клопотання, та вважав, що є всі законі підстави для арешту вище зазначеного майна, та просив слідчого суддю його задовольнити, з підстав які викладені в ньому.
Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, вислухавши думку слідчого та прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частина 3 ст. 170 КПК України наголошує, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.
Статтею 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, вважати, що вказані речі є предметом кримінального правопорушення та доказом злочину.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що дійсно мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 ч 1 КК України.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено необхідність для арешту вказаного майна, оскільки воно може містити сліди кримінального правопорушення. З метою недопущення його втрати або пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись ним.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 10 лютого 2017 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: накладна від 09.02.2017 з додатками на 3 арк. накладна від 08.07.2017 з квитанцією, відгрузочним листом № 7006 від 07.02.2017 на 4 арк. накладна від 07.02.2017 на 1 арк. накладна від 05.02.2017 на 1 арк
накладна від 04.02.2017 з додаткаим на 3 арк. накладні від 03.02.2017 з додатками на 15 арк. накладна від 04.02.2017 на 1 арк. зошити з чорновими записами 2 шт.
Заборонити розпоряджатись та користуватись вказаним майном.
Копію ухвали надіслати прокурору та слідчому.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити прокурору та слідчому.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1