Справа № 574/1561/16-к
Номер провадження 1-кп/573/21/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 листопада 2016 року за №0000391, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Анан`їв-1 Анан`ївського району Одеської області, ромської національності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не інваліда, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2016 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 з метою продажу речей побутового вжитку, на автомобілі ВАЗ 2109 зеленого кольору прибув до с. Жолобок, Білопільського району, Сумської області, де підійшов до господарства АДРЕСА_3 , в якому проживають ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та з дозволу господаря зайшов на його територію, а в подальшому до будинку.

Перебуваючи в прихожій кімнаті, ОСОБА_4 почав демонструвати ОСОБА_7 речі для продажу. Погодившись купити товар, ОСОБА_7 пішла до своєї кімнати по гроші, а ОСОБА_4 попрямував за нею.

Побачивши як ОСОБА_7 дістала із шафи гроші, взяла з них необхідну для придбання товару суму, а решту поклала на табуретку, яка стояла біля шафи, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення цих грошей.

Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що ОСОБА_7 відволіклася, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, викрав грошові кошти, що лежали на табуретці, у сумі 2 000 грн. і поклав їх у задню кишеню штанів, у які був одягнутий. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.

Не зупинившись на скоєному та продовжуючи свої протиправні дії, того ж дня, тобто 15 листопада 2016 року, близько 14 години 40 хвилин, не виходячи з будинку домогосподарства АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , дізнавшись, що в господаря ОСОБА_6 також є власні грошові кошти, вирішив їх викрасти. З цією метою ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 пішов до кімнати останнього, де вони зберігалися.

Перебуваючи в кімнаті ОСОБА_6 та побачивши як останній вийняв із ящика тумбочки конверт із грошима, передивився їх і поклав назад, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошей, відволік ОСОБА_6 після чого повторно, умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, викрав із конверта, який лежав у ящику тумбочки, належні йому грошові кошти в сумі 1 100 грн. і поклав їх у задню кишеню штанів, у які був одягнутий. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошима на власний розсуд

Своїми вищевказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, 17 листопада 2016 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 з метою продажу товарів побутового вжитку та одягу, на автомобілі ВАЗ 2109 зеленого кольору, прибув до с. Воскресенка, Буринського району, Сумської області, де зупинився біля домоволодіння АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_8 . В подальшому з дозволу останньої спочатку зайшов на територію господарства, а після цього - до веранди будинку.

Перебуваючи у веранді будинку вищевказаного домогосподарства, ОСОБА_4 почав пропонувати ОСОБА_8 придбати у нього ковдру. Погодившись, остання пішла в залу будинку за грошима, а ОСОБА_4 наказала чекати її у веранді. Діставши із схованки грошові кошти, ОСОБА_8 взяла з них необхідну для придбання ковдри суму, а решту 20 000 грн. поклала на столі у кімнаті - вітальні, після чого вийшла у веранду до ОСОБА_4 і передала йому гроші. Проте останній повернув гроші ОСОБА_8 , сказавши, що вони не підходять, так як йому потрібні більш нові купюри. Після цього ОСОБА_8 пішла назад до будинку та поміняла гроші, однак ОСОБА_4 знову сказав, що йому не підходить купюра. У зв`язку з цим ОСОБА_8 втретє пішла до будинку, щоб поміняти гроші, а коли повернулася, то ОСОБА_4 у веранді вже не було, натомість там стояв інший чоловік, який запропонував ОСОБА_8 купити інші товари і у зв`язку з цим піти з ним на вулицю до автомобіля.

В цей час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, який виник у нього під час перебування у веранді тоді як ОСОБА_8 декілька разів міняла гроші, достовірно знаючи, що вони знаходяться у будинку останньої, за адресою: АДРЕСА_4 , через відчинені двері, шляхом вільного доступу проник всередину, де користуючись відсутністю господаря та інших осіб, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, викрав грошові кошти в сумі 20 000 грн., які лежали на столі у кімнаті-вітальні, поклав їх у кишеню штанів, у які був одягнутий, після чого залишив місце злочину. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану вище суму.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальних збитків потерпілим і бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що 15 листопада 2016 року близько 14 години 00 хвилин з метою продажу речей побутового вжитку на автомобілі ВАЗ 2109 зеленого кольору прибув до с. Жолобок Білопільського району. Там підійшов до одного з господарств, у якому проживають потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . З дозволу господаря зайшов до будинку. У прихожій почав демонструвати ОСОБА_7 речі для продажу. Коли ОСОБА_7 , погодившись купити товар, пішла в свою кімнату, він пішов слідом. Побачивши як остання вийняла із шафи гроші, взяла з них суму, необхідну для придбання товару, а решту поклала на табуретку, яка стояла біля шафи, він вирішив їх викрасти. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволіклася, він непомітно взяв гроші, які лежали на табуретці, у сумі 2 000 грн. і поклав їх у задню кишеню своїх штанів. Після цього, під час розмови потерпілих, яка відбувалася в його присутності, він дізнався, що у ОСОБА_6 також є власні кошти, які знаходяться в кімнаті останнього і вирішив їх викрасти. Разом із потерпілим він зайшов у кімнату останнього. Там побачив як ОСОБА_6 вийняв із ящика тумбочки конверт із грошима, передивився їх і поклав назад у ящик, але при цьому не закрив його. В цей час, він відволік потерпілого і непомітно витягнув із конверта гроші у сумі 1 100 грн., які поклав у задню кишеню своїх штанів. Після цього він забрав свій товар і покинув домогосподарство потерпілих.

Крім цього, 17 листопада 2016 року близько 13 години 30 хвилин він з метою продажу товарів побутового вжитку та одягу, на автомобілі ВАЗ 2109 зеленого кольору прибув до с. Воскресенка Буринського району, де зупинився біля домоволодіння, в якому проживає потерпіла ОСОБА_8 . За згодою останньої зайшов до веранди будинку, де запропонував придбати у нього ковдру. Погодившись, остання пішла у будинок за грошима, а йому наказала чекати у веранді. Коли повернулася - передала йому гроші. Проте він, сказав, що купюри не підходять, так як йому потрібні більш нові і повернув їх. Після цього ОСОБА_8 пішла назад до будинку і поміняла гроші. Але він також сказав, що йому не підходять купюри. У зв`язку з цим ОСОБА_8 втретє пішла до будинку, щоб поміняти гроші. В цей час у веранду зайшов його товариш, а він вийшов на вулицю. Коли повернувся, у веранді вже нікого не було, а тому він зайшов у будинок і, побачивши у кімнаті-вітальні на столі гроші у сумі 20 000 грн., викрав їх, поклав у задню кишеню своїх штанів, після чого залишив будинок потерпілої.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочинів підтверджується також показами потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні, який показав, що 15 листопада 2016 року близько 14 години він, перебуваючи на подвір`ї свого домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає разом із ОСОБА_7 , почув як хтось покликав господаря. Відкривши хвіртку, побачив ОСОБА_4 . Останній запропонував купити в нього одяг. В цей момент до них підійшла ОСОБА_7 та сказала, що можна було б щось і подивитися. Після цього ОСОБА_7 пішла в будинок, за нею пішов обвинувачений. Він зайшов слідом за останніми. У прихожій ОСОБА_4 став показувати якісь речі. ОСОБА_7 щось собі відібрала і пішла в свою кімнату за грошима. ОСОБА_4 пішов слідом, а він залишився у прихожій. Через декілька хвилин ОСОБА_7 запитала чи є в нього гроші і разом із обвинуваченим вийшла з кімнати. Після цього він пішов у свою кімнату, куди слідом за ним зайшов і ОСОБА_4 . У присутності останнього він відкрив ящик тумбочки, дістав із неї конверт з грошима, передивився їх і поклав назад, сказавши, що потрібних грошей немає. Після цього ОСОБА_4 забрав речі і пішов з будинку. В подальшому ОСОБА_7 та він виявили крадіжку грошей у сумі 2 000 грн. та 1 100 грн. відповідно.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні грошей у потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства.

Таким чином суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, так як останній, викравши гроші у потерпілої ОСОБА_7 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки, викравши гроші у потерпілого ОСОБА_6 , він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, так як, викравши гроші у потерпілої ОСОБА_8 , він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно, з проникненням до житла.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_9 , 2009 року народження, ніде не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а. с. 54-68).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і відшкодування завданої злочином шкоди у розмірі 20 000 грн. потерпілій ОСОБА_8 .

Потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 шкода у розмірі 2 000 грн. і 1 200 грн. відповідно не відшкодована, разом із тим, в ході судового розгляду кримінального провадження останні цивільний позов до обвинуваченого не заявляли.

Суд також враховує думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , викладену в заявах останніх стосовно призначення виду та міри покарання на розсуд суду.

Визначених ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, в ході судового розгляду справи не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що за вчинення останнім злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статей: у виді арешту за ч. 1 ст. 185 КК України та у виді позбавлення волі за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати у час відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 , починаючи з дня затримання, тобто з 19 листопада 2016 року, по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають судові витрати за проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 527 грн. 76 коп. (а. с. 51).

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 2109, 1997 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зеленого кольору, відповідно до свідоцтва НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_11 , яким на підставі довіреності НВА 973277 від 08 жовтня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, фактично володіє ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , повернути останнім, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 22 листопада 2016 року. Взуття, вилучене з квартири за місцем мешкання обвинуваченого, яке зберігається в камері речових доказів Буринського ВП ГУНП в Сумській області, знищити (а. с. 47-50, 52, 57, 78).

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 19 листопада 2016 року.

Строк попереднього ув`язнення з 19 листопада 2016 року до дати набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок за проведення судової трасологічної експертизи.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 2109, 1997 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зеленого кольору, відповідно до свідоцтва НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_11 , яким на підставі довіреності НВА 973277 від 08 жовтня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, фактично володіє ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , повернути останнім, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 22 листопада 2016 року;

взуття, вилучене з квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: