Справа №584/818/13-к
Номер провадження 1-о/573/1/17

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
20 січня 2017 року колегія суддів Білопільського районного суду Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Путивльського районного суду Сумської області від 24 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :
20 жовтня 2016 року до Білопільського районного суду Сумської області із Апеляційного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Путивльського районного суду Сумської області від 24 березня 2014 року, яка мотивується тим, що вирок суду є необгрунтованим і прийнятим з істотними порушеннями вимог Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України внаслідок того, що на досудовому слідстві слідчим умисно були приховані важливі факти. Всі докази у провадженні є недопустими. Слідчий позбавив його права на захист. До нього застосовувалася фізична сила та моральний тиск, у зв`язку з чим він перебував на лікуванні в ЦРЛ м. Буринь. Але цей факт судом не досліджувався, йому не надана юридична оцінка і дана обставина, на його думку, є нововиявленою. Під час досудового розслідування не була проведена експертиза відбитків пальців, вилученому ножу, не проведені потожирові експертизи та ряд інших.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 заяву підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні заяви з огляду на те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України.

Засуджений ОСОБА_7 заяву ОСОБА_6 підтримав.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судове засідання не прибули без повідомлення причин, хоча належним чином були сповіщені про час, день і місце розгляду справи.

Згідно з довідкою Суховерхівської сільської ради №70 від 17 лютого 2016 року потерпіла ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 64).

У відповідності до ч. 2 ст. 466 КПК України неприбуття потерпілих не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Заслухавши заявника ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_7 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження №1-о/573/1/17 (справа №584/818/13), колегія судів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Путивльського районного суду Сумської області від 24 березня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, окрім житла (а. к. п. 64-69, т. 4).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 04 грудня 2014 року вказаний вирок в частині призначення покарання залишено без змін. З мотивувальної частини вироку виключені посилання на показання, надані під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_7 відповідно до протоколів від 16 та 21 червня 2013 року, обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до протоколу допиту від 21 червня 2013 року, свідком ОСОБА_13 відповідно до протоколу допиту від 15 червня 2013 року та відеозаписів до них (а. к. п. 250-256, том 4).

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Посилання заявника на те, що суд необ`єктивно розглянув кримінальне провадження і ухвалив необгрунтований вирок, докази, які маються у кримінальному провадженні, є недопустими, а суд прийняв їх, під час досудового розслідування слідчий свідомо приховав певні факти, при цьому ОСОБА_6 не вказує які, не є підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, оскільки ці обставини існували на момент ухвалення вироку та не доводять його неправильності. Також він зазначив, що суду не було відомо про свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які могли підтвердити, що 02 червня 2013 року він був у них в гостях в Харківській області.

Але вказані доводи засудженого спростовуються матеріалами кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні, з яких вбачається, що судом були перевірені доводи ОСОБА_6 щодо його непричетності до вчинення злочину 02 червня 2013 року.

ОСОБА_6 , як на нововиявлену обставину, посилався на те, що під час досудового розслідування слідчий позбавив його права на захист.

Але суд не приймає до увагі ці доводи заявника, оскільки ця обставина не є нововиявленою і, крім того, вона не відповідає дійсності.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 15 червня 2013 року о 22 годині 35 хвилин, 16 червня 2013 року слідчий ОСОБА_16 вже звернувся з постановою до Сумського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про призначення захисника ОСОБА_6 і 16 червня 2013 року його захисником був призначений ОСОБА_17 (а. к. п. 1, 161-162, 177, 180, том 1). Всі послідуючі слідчі дії відносно ОСОБА_6 проводилися з участю захисника. До залучення захисника жодної слідчої дії з ним проведено не було.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до п. 1 та п.п. "с" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Як зазначив ЄСПЛ в рішенні від 23 червня 2016 року у справі "Кривошей проти України" (заява №7433/05) відсутні порушення вимог підпункту "с" пункту 3 та пункту 1 статті 6 Конвенції у випадку, коли ненадання заявнику правової допомоги не вплинуло непоправно на загальну справедливість провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відсутність захисника з моменту затримання, тобто з 22 год. 35 хв. 15 червня 2016 року і до 09 години 16 червня 2016 року, тобто до появи захисника, жодним чином не вплинуло на загальну справедливість досудового розслідування, оскільки в цей період часу жодної слідчої дії з ОСОБА_6 проведено не було, будь-яких доказів на підтвердження його винуватості в цей період не здобут.

ОСОБА_6 зазначив, що під час досудового розслідування з боку працівників міліції до нього застосовувалося фізичне та моральне насильство. З цього приводу він лікувався в Буринській ЦРЛ.

Але даний факт досліджувався судом під час розгляду кримінального провадження, оскільки ОСОБА_6 про це заявив ще під час його допиту в судовому засіданні Путивльського районного суду, що зазначено у тексті вироку (а. к. п. 65, том 4).

Відповідно до постанови старшого слідчого прокуратури Сумської області ОСОБА_18 від 17 лютого 2014 року кримінальне провадження по заяві ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за фактом перевищення службовим становищем співробітниками Буринського РВ - заступника начальника райвідділу начальника кримінальної міліції ОСОБА_19 , оперуповноважених СКР ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , помічника начальника райвідділу оперативного чергового ОСОБА_22 , слідчого ОСОБА_16 , старшини з обслуговування персоналу і охорони ОСОБА_23 , начальника сектору ДІМ ОСОБА_24 за ст. 365 ч. 1 КК України закрито в зв`язку із встановленням відсутності в діянні кримінального правопорушення (а. к. п. 20-46, том 4).

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи №111 від 05 серпня 2013 року, 16 червня 2013 року о 19.40 год. ОСОБА_6 був доставлений до хірургічного відділення ЦРЛ зі скаргами на біль у животі. Лікувався він 5 днів у стаціонарі, йому встановлено діагноз - гострий набряковий панкреотит. Вищеописаний діагноз є захворюванням і по ступеню тяжкості не оцінюється. Інших пошкоджень в медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_6 не описано (а. к. п. 6 том 2).

Таким чином, доводи ОСОБА_6 про лікування у Буринській ЦРЛ з приводу завдання йому тілесних ушводжень працівниками міліції є безпідставними.

Аргументи ОСОБА_6 щодо не проведення ряду експертиз, по-перше, не можуть бути підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, а по-друге, вони не відповідають дійсності.

Так під час досудового розслідування проводилися дактилоскопічна та трасологічна експертизи ножа, що був вилучений під час огляду місяці події - домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_9 , хоча ОСОБА_6 вказав, що така експертиза проведена не була (а. к. п. 27-39 том 1, 10-13, 17-20 том 2).

Також під час досудового розслідування було проведено ряд інших експертиз.

Таким чином, доводи заявника ОСОБА_6 , викладені як в його заяві, так і в судовому засіданні, не є підставами для перегляду вироку Путивльського районного суду Сумської області від 24 березня 2014 року за нововиявленими обставинами і фактично містять його незгоду з даним вироком.

Аргументи ОСОБА_6 не містять тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та самому ОСОБА_6 під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Крім того, всі зазначені обставини, які ОСОБА_6 зазначає як нововиявлені, і суду, і йому на момент розгляду кримінального провадження відомі були.

На підставі викладеного, колегія судів приходить до висновку, що заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 459, 461, 466, 467 КПК України, колегія судів

п о с т а н о в и л а :
Заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Путивльського районного суду Сумської області від 24 березня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуюча суддя Суддя Суддя