справа № 208/9115/14-к
провадження № 1-кп/208/140/16
УХВАЛА
22 грудня 2016 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

ОСОБА_9

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, що надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Під час судового розгляду до обвинувачених застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:
Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду від 27.10.2016 року дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено до 24.12.2016 р.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики, визначені ст.. 177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання, вважають, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України відпали, треба змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт. Як зазначив ОСОБА_6 ОСОБА_10 потрібно звільнити з під варти.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання, вважають, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України відпали, треба змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт. У ОСОБА_7 є дружина, дитина, тобто міцні соціальні зв`язки, він буде зьявлятися до суду.

Згідно з положенням ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.5 ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а тому, не зважаючи на наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винності.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників обвинуваченого, приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися суддею при обранні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має, потерпілі, свідки, самі обвинуваченні ще не допитані.

Керуючись ст.. ст.177,178,183,197, 315,316,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.02.2017 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.02.2017 року.

Продовжити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3